Справа № 395/1805/14-к
Провадження № 1-кп/395/9/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора прокуратури Новомиргородського району Кіровоградської області ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000439 від 12.09.2014 р., стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пурпурівка, Новомиргородського району Кіровоградської області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працює, одружений, раніше не судимий,

обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що 29 серпня 2014 року близько 00 годин 30 хвилин ОСОБА_7 знаходився біля домоволодіння ОСОБА_8 , яке розташоване по АДРЕСА_2 . В цей час у обвинуваченого виник умисел на викрадення чужого майна з подвір`я домоволодіння ОСОБА_9 . З цією метою він через незамкнену хвіртку незаконно проник на огороджену територію подвір`я домоволодіння ОСОБА_8 , підійшов до літньої кухні, поблизу якої на землі виявив алюмінієвий посуд. Після цього ОСОБА_7 таємно викрав два алюмінієвих бідони ємністю 40 л кожен по ціні 250 гривень за один бідон на загальну суму 500 гривень, а також алюмінієву каструлю ємністю 60 л вартістю 200 гривень.

У подальшому ОСОБА_7 разом з викраденим з місця події зник, розпорядившись ним на власний розсуд та заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 700 гривень.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинуваченого потрібно визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

Крім цього, 06 листопада 2014 року ОСОБА_7 знаходився в домоволодінні ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , де тимчасово проживав.

Цього ж дня, 06.11.2014 р., близько 13 години ОСОБА_7 , скориставшись тим, що господар ОСОБА_10 пішов зі свого домоволодіння у власних справах, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, таємно викрав з-під ліжка у кімнаті будинку дриль електричний «Арсенал ДУ-16/1050-2» вартістю 371 гривень 25 копійок.

У подальшому ОСОБА_7 разом з викраденим з місця події зник, розпорядившись ним на власний розсуд та заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну 371 гривень 25 копійок.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинуваченого потрібно визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів ґрунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 винність у скоєнні вказаного злочину у ході судового розгляду визнав повністю і пояснив, що дійсно викрав майно потерпілих за наведених обставин.

У подальшому він відшкодував потерпілому ОСОБА_11 шкоду у добровільному порядку до розгляду справи у суді.

Потерпілий ОСОБА_10 підтвердив у суді, що дозволив обвинуваченому деякий час проживати у власному будинку. Проте з`ясувалося, що ОСОБА_7 викрав і продав його дриль. Після звернення до міліції викрадене майно було повернуто йому в натурі.

Оскільки показання обвинуваченого і потерпілого ОСОБА_3 у суді послідовні, логічні та узгоджуються між собою та з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, суд визнає їх правдивими.

Під час розгляду кримінального провадження суд скористався правом, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

При призначенні обвинуваченому покарання обставинами, які його пом`якшують, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_11 (пп. 1-2 ч. 1 ст. 66 КК України).

При призначенні міри покарання обвинуваченому за вчинене, суд враховує характер і ступінь тяжкості вказаного злочину, а також особу ОСОБА_4 , котрий перше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем постійного проживання зарекомендував себе посередньо.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Тому потрібно прийняти рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції (пп. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України).

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, суд виходить з того, що з вини обвинуваченого внаслідок злочину була заподіяна шкода потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 371 гривень 25 копійок, а потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 700 гривень.

Під час досудового розслідування та судового розгляду справи потерпілі не пред`явили цивільний позов про відшкодування завданої шкоди.

Таким чином, передбачених законом підстав для постановлення рішень про майнові стягнення у даному кримінальному провадженні немає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з обвинуваченого потрібно стягнути 442,80 грн. у зв`язку із залученням експерта.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого (ч. 1 ст. 331 КПК України).

У даному випадку ні прокурор, ні інші учасники судового розгляду не заявили клопотання про зміну або скасування міри запобіжного заходу обвинуваченому.

Оскільки суд визнав ОСОБА_4 винуватими у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, наявні достатні підстави вважати, що існує два ризика, передбачених статтею 177 КПК України: обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що запобіжний захід особисте зобов`язання стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили потрібно залишити без змін.

На підставі наведеного, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись ст. ст. 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ПАРАХОНЕНКА ОСОБА_12 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк:

1) 02 (два) роки за ч. 2 ст. 185 КК України;

2) 03 (три) роки за ч. 3 ст. 185 КК України.

За правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, та визначити іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до пп. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази, після набрання вироком законної сили: дриль електричний «Арсенал ДУ-16/1050-2», який належить потерпілому ОСОБА_11 та знаходиться у нього на зберіганні, залишити зазначеному володільцеві.

Повністю покласти процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, на обвинуваченого і стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 442 (чотириста сорок дві) гривні 80 коп. на користь держави.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 особисте зобов`язання залишити без змін.

У випадку оскарження вироку в апеляційному порядку строк особистого зобов`язання вважати продовженим до розгляду справи апеляційним судом Кіровоградської області.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами до апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:
суддя ОСОБА_14