Справа №484/4755/14-к 16.03.2015 16.03.2015 16.03.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/168/15 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч.2 ст.307 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берізки Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 :
- визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить вирок у частині призначеного покарання скасувати та постановити новий, яким засудити ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Короткий зміст рішення суду 1-й інстанції.
ОСОБА_6 визнано винним за ч.2 ст.307 КК України з призначенням покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Постановлено стягнути з обвинуваченого відшкодування витрат на проведення експертизи у розмірі 442,52 грн.
Вирішено питання про конфіскацію майна ОСОБА_6 та речові докази.
Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Вважає, що рішення суду в частині покарання підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 із застосуванням ст.69 КК України, суд невмотивовано послався на пом`якшуючі покарання обставини, а саме: визнання вини, наявність 3-ї групи інвалідності та хворобливий стан здоров`я, які не передбачені ч.1 ст.66 КК України.
Вказує, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, який не працює та негативно характеризується, вчинив два епізоди тяжкого злочину - збут наркотичного засобу у значній кількості та на значну суму грошових коштів, злочинну діяльність припинив не з власної волі.
Також вказує про неповне дослідження районним судом обставин, які мають істотне значення при вирішення питання про розмір та правила призначення покарання, тому просить повторно дослідити дані про особу обвинуваченого.
Заперечення обвинуваченого на апеляційну скаргу.
Просить вирок щодо нього залишити без зміни, оскільки судом призначене достатньо суворе покарання.
Посилається на відсутність судимості, тяжкий стан здоров`я (проходження лікування у СІЗО), наявність інвалідності, матері-інваліда, просить вибачення.
Заперечення захисника на апеляційну скаргу.
Просить вирок відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, оскільки обвинувачений тяжко хворий.
Встановлені судом 1-ї інстанції обставини.
У невстановлені досудовим розслідуванням місці та час, у невстановленої особи ОСОБА_6 , з метою збуту, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований у невстановленій кількості, та 24 вересня 2014 року, близько 18 год. 35 хв., біля будинку № 7 по вул. Якіра у м. Первомайську Миколаївської області, незаконно збув його ОСОБА_8 у кількості 2,443 гр. (у перерахунку на висушену речовину - 0,129 гр.)
Крім того, 23 жовтня 2014 року, близько 19 год. 15 хв., ОСОБА_6 , у приміщенні туалету, розташованого на території автовокзалу по вул. Радянська у м. Первомайську, повторно, незаконно збув тій же особі вказаний опій у кількості 2,81 гр. (у перерахунку на висушену речовину - 0,15 гр.).
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого про залишення оскаржуваного вироку без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, апеляційний суд дійшов наступного.
Обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_6 , кваліфікація ним скоєного, вид призначеного йому покарання апелянтом не оспорюються, внаслідок чого, на підставі ч.1 ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевірялись.
При призначенні покарання обвинуваченому, районним судом враховані ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 (тяжкий злочин); дані про його особу - відсутність судимості та негативну характеристику за місцем проживання; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання вини, наявність інвалідності 3-ї групи, хворобливий стан здоровя; відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Зваживши на викладене, суд 1-ї інстанції дійшов висновку про необхідність покарання обвинуваченого у вигляді позбавлення волі та, зваживши на наявність кількох вище зазначених пом`якшуючих обставин, визначив ОСОБА_6 покарання, із застосуванням правил ст.69 КК України, нижче від нижчої межі санкції кримінального закону.
При цьому, як належно зазначив апелянт, суд пославшись на пом`якшуючі покарання обставини, не передбачені ч.1 ст.66 КК України, не навів у вироку мотивів, на підставі яких ці обставини визнано ним такими, що пом`якшують покарання.
Це є не відповідним роз`ясненням п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Разом з тим, за наявності даних, що містяться у провадженні: копії пенсійного посвідчення, за яким ОСОБА_6 є інвалідом 3-ї групи (а.п.84); довідок про стан здоров`я, з яких вбачається, що обвинувачений страждає на тяжкі захворювання (а.п.90,91); пояснень ОСОБА_6 у суді, де він повністю визнав себе винним, підтвердивши інкриміноване йому обвинувачення, апеляційний суд визнає, що ці обставини, досліджені районним судом та, які апелянт не оспорює, слід визнати такими, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого у сенсі положень ч.2 ст.66 КК України, оскільки знижують ступінь суспільної небезпеки особи ОСОБА_6 .
За такого, суд 1-ї інстанції належно послався на них у вироку, що було підставою для застосування до покарання обвинуваченого правил ч.1 ст.69 КК України - призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК України.
З урахуванням зазначеного, доводи прокурора про істотне порушення судом правил призначення покарання не можна визнати переконливими.
Також не істотними є посилання в апеляційній скарзі про недостатнє врахування судом тяжкості вчиненого злочину, оскільки ОСОБА_6 призначене покарання, найбільш суворе з визначених ст.51 КК України (окрім довічного позбавлення волі).
Що стосується тверджень про неврахування значної кількості незаконно збутого наркотичного засобу (загалом 0,279 гр. у перерахунку на висушену речовину) та значної суми отриманих за збут грошей (загалом 250 грн.) - вони взагалі не відповідають дійсності.
Припинення злочинної діяльності внаслідок втручання правоохоронних органів, на що посилається апелянт, не є обставиною, що обтяжує відповідальність за ч.1 ст.67 КК України, а також не може враховуватись при призначенні покарання, згідно з правилами ч.1 ст.65 КК України.
Два злочинні епізоди є складовою об`єктивної сторони складу злочину, на підставі якої кваліфікуються дії обвинуваченого, тому повторно ця обставина не може враховуватися при призначенні покарання.
Крім того, апеляційний суд визнає, що апелянтом не наведено жодної підстави визнати, яким чином саме призначення більше суворого покарання лише на один рік, ніж визначене за вироком, безумовно забезпечить виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.
З урахуванням викладеного, всі наведені в апеляційній скарзі доводи не ґрунтуються на матеріалах провадження, отже є неприйнятними.
Тому вирок стосовно ОСОБА_6 слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст.405,407,424,426,532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 грудня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 - у той же строк з моменту отримання копії ухвали.
Головуючий
Судді: