Провадження №: 1-кп/752/110/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

провівши в приміщенні суду в м. Києві судове засідання за кримінальним провадженням № 0004234 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бальтазарівка, Чаплинського району, Херсонської області, українця, громадянина України, з освітою неповною середньою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

18.05.1995 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч.4 ст. 81 КК України, з застосуванням ст. 44 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

09.09.1996 року Геніческим районним судом Херсонської області за ст.ст. 86-1, 44, 206 ч.2, 42 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна;

01.07.1998 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 141 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

12.08.1999 року Білозерським районним судом Херсонської області за ст.ст. 141 ч.2, 215-3 ч.2, 42 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна. Звільнений 16.04.2005 року по відбуттю строку покарання;

02.04.2007 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ст. 15, 185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік;

20.10.2011 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 122 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, та, на підставі ст. 75 КК України, звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ;

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 29.05.2014 року приблизно о 01.00 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля зупинки громадського транспорту, що на вул. Вільямса, 3/7 в м. Києві.

Під час словесного конфлікту з ОСОБА_8 який виник на грунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_6 наніс останньому удари кулаками в область голови, як наслідок заподіявши тяжкі тілесні ушкодження.

Тобто, ОСОБА_6 визнається винним за ч.1 ст. 121 КК України, а саме: умисному протиправному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе не визнав. Пояснив, що в минулому у нього було прізвище ОСОБА_9 , яке під час одруження в 2008 році змінив на ОСОБА_10 . 28.05.2014 року у його дочки було день народження. Разом з ОСОБА_11 , з яким спільно робили ремонт квартири на вул. Вільямса в м. Києві, випили 2 пляшки горілки. Після чого поїхали на вул. Васильківську, купили і випили ще одну пляшку горілки. Між ним та ОСОБА_11 виникла суперечка. Останній почав його ображати, зірвав годинник. Обмінялися взаємними ударами, він вдарив ОСОБА_12 в лице, і розійшлися. У ОСОБА_12 був синяк під оком. Чи була кров, не пригадує, але можливо що так. Він залишився з жінкою, прізвище якої не хоче називати. Пізніше, коли проводив її на зупинку, побачив що лежить ОСОБА_13 . Підняв його, посадив в тролейбус і відправив за адресою. Через певний час поїхав на вул. Вільямса. ОСОБА_14 уже сидів з невідомим чоловіком на зупинці та випивали. Він приєднався. ОСОБА_14 почав знову до нього приставати, намагався вчинити бійку. Невідомий хотів ОСОБА_12 вдарити, але він не дозволив. Купили ще горілки. ОСОБА_14 постійно падав з лавки. Вранці його розбудили, затримали і сказали, що він побив чи вбив приятеля. Він усе розповів. Був в шоковому стані і усе підписав, захисника, підпис якого є в протоколі, не бачив. На вул. Вільямса між ним та ОСОБА_11 бійки не було, він лише заспокоював ОСОБА_12 та невідомого чоловіка.

На досудовому слідстві визнав вину, та казав, що вдарив ОСОБА_12 кулаками в обличчя і той впав, бо не зорієнтувався в ситуації, був переляканий.

Кров у нього на нозі та взутті могла з`явитися, коли садив ОСОБА_12 на вул. Васильківська після взаємної бійки в тролейбус.

Потерпілий ОСОБА_14 , який був допитаний в режимі відеоконференції, суду пояснив, що хто його побив не пам`ятає. Взагалі не пам`ятає, що тоді відбувалося. Не знає, до кого пред`являти претензії з приводу його побиття. З ОСОБА_15 знайомі, разом були на заробітках в м. Києві, усе що може пригадати.

Як видно з довідки поліклініки «Бериславської ЦРЛ» від 14.11.2014 року (т.1 а.с.67), ОСОБА_16 перебуває на обліку у невролога з діагнозом: стан після перенесення тяжкої черепно-мозкової травми. 11.09.2014 року визнаний інвалідом 2 групи від загального захворювання. Хворий дезадаптований, дещо дезорієнтований, обставин травми не пам`ятає, доглянути себе в повній мірі не може.

Незважаючи на показання обвинуваченого, та неспроможність потерпілого за станом здоров`я пояснити обставини події, на підтвердження встановлених судом обставин свідчать докази, безпосередньо досліджені судом, які суд вважає належними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою і достатніми для визнання винуватості обвинуваченого, зокрема:

протоколи огляду місця події від 29.05.2014 року, та фото таблиці до них, в яких відображено, що на ділянці території що на АДРЕСА_3 , виявлено сліди схожі на кров на каналізаційному люку, та сліди схожі на кров на лівій нозі ОСОБА_6 , який лежав на газонному покритті в стані сп`яніння, та відображено обставини вилучення у Журби літніх резинових тапочок з слідами схожими на кров;

висновок експерта № 224, в якому зазначено, що в крові потерпілого ОСОБА_8 виявлено антиген А. На наданому на дослідженні марлевому тампоні зі змивами речовини бурого кольору з кришки металевого люка (об. № 1) вилученим за адресою АДРЕСА_3 виявлена кров людини. При визначенні її групової належності встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_8 ;

висновок експерта № 226, в якому зазначено, що в крові потерпілого ОСОБА_8 виявлено антиген А. На наданій на дослідження парі гумових тапочок, виявлена кров людини. При визначенні її групової належності виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_8 ;

висновок експерта № 225, в якому зазначено, що в крові потерпілого ОСОБА_8 виявлено антиген А. На наданому на дослідженні марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору з лівої ноги ОСОБА_6 (об. № 1), вилученим за адресою АДРЕСА_3 виявлена кров людини. При визначенні її групової належності антигени А і В не виявлені;

висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 308, в якій відображено, що генетичні ознаки крові, виявленої на марлевому тампоні (об. № 1), по всіх досліджуваних локусах ДНК ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_8 . Кров в даному об`єкті, ймовірно, походить від ОСОБА_8 . Величина вірогідності випадкового збігу складає величину 5,01/10-18, тобто в середньому 5 осіб з 10 000 000 000 000 000 000 мають встановлені генетичні ознаки;

висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 309, в якій відображено, що генетичні ознаки крові, виявленої на тапочку з правої ноги (об.1), по всіх досліджуваних локусах ДНК ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_8 . Кров в даному об`єкті, ймовірно, походить від ОСОБА_8 . Величина вірогідності випадкового збігу складає величину 5,01/10-18, тобто в середньому 5 осіб з 10 000 000 000 000 000 000 мають встановлені генетичні ознаки.

Як видно з висновку СМЕ № 1429/Е у гр. ОСОБА_8 мала місце закрита черепно-мозкова травма у виді забою головного мозку важкого ступеня з формуванням гострої субдуральної гематоми в лівій лобно-скронево-тім`яно-потиличній ділянці, субарахноїдального крововиливу, крововиливу в м`які тканини лобно-тім`яно-скроневої ділянки зліва, перелому передньої стінки правої верхньощелепної пазухи, гематоми м`яких тканин правої половини обличчя, забійної рани тім`яно потиличної ділянки зліва. Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи, в тому числі і часових даних дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворилися внаслідок трикратної травмуючої дії тупого предмету (тів), характерні особливості травмуючої поверхні якого (их) в ушкодженнях не відобразились, могли утворитися в термін вказаний у постанові, тобто 29.05.2014 року. Утворення комплексу тілесних ушкоджень, які входять до складу закрито черепно - мозкової травми внаслідок падіння ОСОБА_8 з вертикального положення тіла на площину виключається. Тілесні ушкодження, що входять до комплексу черепно-мозкової травми за ступенем тяжкості оцінюються лише у своїй сукупності, тому вищевказана черепно - мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Як пояснив суду свідок ОСОБА_17 , працює охоронцем в магазині. Пригадує, що в один з днів травня місяця біля магазину «Топ март» була бійка двох осіб, обличь яких він не бачив. Про це йому казав старший наряду. Бачив на відеозапису як билися два чоловіки, наносячи удари один одному в голову. Один був в білому другий в темному одязі. Бачив, що один залишився лежати, а другий стояв біля нього. На одного з чоловіків за тілобудовою схожий обвинувачений. На вулиці був коли швидка з газону забирала чоловіка.

Аналізуючи вищезазначені докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що виявлення на тілі та взутті обвинуваченого крові, яка належить потерпілому ОСОБА_8 , є прямими доказами винності обвинуваченого. Показання обвинуваченого з приводу можливого походження крові яка виявлена на ньому та його взутті, суд вважає надуманим, та розцінює як спробу ввести в оману суд та уникнути відповідальності за вчинене.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 657, ОСОБА_6 в період до якого відноситься діяння, в якому він підозрюється та на даний час, міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Суд також відмічає, що в описовій частині зазначено висновку, при відображені психічного стану, також зазначено, що ОСОБА_6 з приводу діяння, в якому він підозрюється коротко повідомив, що потерпілого він знає біля 10-ти років «він людина конфліктна, особливо коли випиває. В той день після випивки він почав приставати до мене, ображати, поліз в бійку. Я декілька разів вдарив його, тому що не стримався», хоча про зазначене не відмічав під час допиту в суді. Зазначене, наряду з іншими доказами, також свідчить на користь того, що саме ОСОБА_6 спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

До показань обвинуваченого, з приводу того, що не він наніс тілесні ушкодження потерпілому, а невідомі треті особи, суд відносить критично, до уваги не бере та відкидає, оскільки вони спростовуються сукупність доказів досліджених та проаналізованих вище, які суд, визнавши належними і допустимими, кладе в основу рішення, про визнання винуватості обвинуваченого.

Відеозапис наданий прокурором, на якому, як відмічав останній, з камер відео спостереження біля магазину, зафіксовано обставини бійки, суд, керуючись ст. 290 КПК України, не може допустити як доказ, оскільки, як зазначала сторона захисту, він їм не відкривався.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає наявність неповнолітніх дітей.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, яка відмічена в обвинувальному акті та підтверджена судом.

Підсумовуючи результати судового розгляду, обмірковуючи питання про вид та міру покарання, враховуючи тяжкість злочину, вище наведені данні про особу обвинуваченого, обставини що обтяжують та пом`якшують покарання, особу потерпілого та обстановку тривалого спільного розпиття спиртного, яка передувала події, суд прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, але у мінімальному розмірі визначеному санкцією статті.

Та обставина, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, як вважає суд, свідчить про небажання стати на шлях виправлення та стійку направленість протиправної поведінки, і дає підстави вважати про підвищену ступінь небезпеки обвинуваченого для оточуючих.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 29.05.2014 року.

Захід забезпечення кримінального провадження, зокрема обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Питання щодо речових доказів, вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_18 визнати винуватим за ч.1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 10.02.2015 року, зарахувавши в даний строк час перебування його під вартою з 29.05.2014 року (день фактичного затримання) по 09.02.2015 року, включно.

Захід забезпечення кримінального провадження, зокрема обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, - залишити без змін.

Речові докази:

змиви речовини бурого кольору; пара резинових тапочок; пластикова пляшка; дві упаковки з під кетчупу; зразок крові ОСОБА_8 , що на зберіганні в камері схову Голосіївського РУ ГУ МВС України, - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_19