АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1598/15-к Номер провадження 11-сс/786/231/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу старшого прокурора Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 квітня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою клопотання слідчого СВ Лубенського MB УМВС України в Полтавській області ОСОБА_9 - задоволено частково та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам Німеччина, громадянина України, не працюючого, не судимого, не одруженого, утриманців не має, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки :

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

- прибувати до слідчого Лубенського MB ОСОБА_9 за його викликом;

- не відлучатися за межі м.Лубни та Лубенського району без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- носити електронний засіб контролю, нести повну матеріальну відповідальність за його пошкодження та відповідальність за спробу його зняти.

Строк дії ухвали закінчується 29.06.2015 року о 9 год. 00 хв.

Згідно ухвали слідчого судді, 29 квітня 2015р. слідчий СВ Лубенського MB УМВС України в Полтавській області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 . Клопотання погоджено з прокурором.

Клопотання мотивовано тим, що 04.04.2015 року, близько 02 години ОСОБА_8 разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 , проходячи через парк ім. Донченка, що в м. Лубни Полтавської області, зустріли раніше їм не знайому ОСОБА_11 та запросили її до квартири ОСОБА_10 що за адресою: АДРЕСА_2 , для спільного відпочинку.

Перебуваючи в квартирі ОСОБА_10 за вищевказаною адресою у ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння після спільного розшиття спиртних напоїв з ОСОБА_10 , виник умисел на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом із ОСОБА_11 , а саме орально-генітальним шляхом.

Після цього, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом із ОСОБА_11 , близько 03 год. 04.04.2015 року, застосовуючи психологічний тиск у вигляді погроз фізичною розправою, які потерпіла ОСОБА_11 сприймала реально та фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні не менше 10 ударів долонями обох рук по лівій та правій частині її

обличчя, почав примушувати останню до вступу з ним у статевий, зв`язок неприроднім способом.

Таким чином ОСОБА_8 на протязі близько 3 год. задовольняв свою статеву пристрасть неприроднім способом із ОСОБА_11 із застосуванням до неї фізичного насильства та погрози його застосування.

Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці верхньої повіки лівого ока, садна в ділянці зовнішнього кута лівого ока, субконьюнктивального крововиливу правого очного яблука, двох синців по внутрішній поверхні середньої третини правого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 99 від 09.04.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразились у насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 153 КК України.

Крім цього, 04.04.2015 року, близько 03 години, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в квартирі свого знайомого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю ОСОБА_11 , яка в цей час вийшла в туалет, вирішив таємно викрасти її майно.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю ОСОБА_11 , із лівої зовнішньої кишені її куртки яка залишилась в квартирі, таємно викрав належний їй мобільний телефон Samsung S 5610 ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 525 грн. та грошовими коштами в сумі 70 грн. якими в подальшому розпорядився за власним розсудом, завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 595 грн.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна /крадіжці/, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

09.04.2015 року, відомості за фактом насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування відносно потерпілої ОСОБА_11 , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000444, від 09.04.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.153 КК України.

17.04.2015 року, відомості за фактом таємного викрадення мобільного телефону у ОСОБА_11 , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000473, від 17.04.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

28.04.2015 року о 17 год. 36 хв. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

29.04.2015 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України.

29.04.2015 року матеріали кримінального провадження № 0000444 від 09.04.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та матеріали кримінального провадження № 0000473 від 17.04.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.153 КК України, об`єднано в одне кримінальне провадження та присвоєно № 0000444 від 09.04.2015 року за ч.1 ст.153, ч.1 ст.185 КК України.

Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 153, ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами :

1. Протоколом додаткового допиту ОСОБА_11 в якості потерпілої від 28.04.2015 року;

2. Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.04.2015 року;

3. Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.04.2015 року ;

4. Протоколом огляду від 16.04.2015 року;

5. Довідкою виданою ломбардом Скарбниця від 15.04.2015 року;

6. Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.04.2015 року;

7. Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 28.04.2015 року.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою в зв`язку з тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень середньої тяжкості, передбачених ч. 1 ст. 153, ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що він може: перебуваючи на волі через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк за скоєння злочинів ухилятися від слідства та суду; шляхом вмовлянь або погроз вплинути на свідків, потерпілу; перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити новий злочин, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Обираючи щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту слідчий суддя посилається на те, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 раніше не судимий, підозрюється у скоєнні злочинів середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується негативно, має постійне місце проживання, проживає з сестрою і матір`ю, інвалідом 2 групи, потерпіла і свідки допитані. Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Вважає, що прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, а саме що ОСОБА_8 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зможе незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, в задоволенні клопотання в частині застосування ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити. З огляду на обставини справи, стан кримінального провадження, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні середньої тяжкості кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, наявність існування ризиків, передбачених п.п.1, 3,4,5 ст. 177 КПК України, раніше не судимий, характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, слідчий суддя визнав за необхідне застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі старший прокурор Лубенської міжрайонної прокуратури просить скасувати ухвалу слідчого судді про відмову у обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора про необхідність скасування ухвали слідчого судді, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника про законність ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбаченим цим Кодексом.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.

Проте, прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанції не надано доказів щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_15 може здійснити дії, передбачені п.п, 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків.

Колегією суддів встановлено, що при розгляді клопотання щодо обрання підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчим суддею належним чином перевірена його обгрунтованість в розумінні наявності підозр про вчинення ним дій, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Аналіз ухвали слідчого судді, свідчить про те, що вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , у виді домашнього арешту, він оцінив у їх сукупності, всі обставини справи, а саме дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, її вік, репутацію, та прийшов до правильного висновку, що виконання ним процесуальних обов`язків і її належну поведінку можуть забезпечити інші, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, інші дані про особу підозрюваної, передбачені ст.178 КПК України, в сукупності з усіма обставинами, даного висновку не спростовують.

Вирішуючи дане клопотання, суд врахував вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваної від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В свою чергу запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний слідчим суддею у відповідності до вимог і підстав передбачених чинним законодавством.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу старшого прокурора Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 квітня 2015 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

---------------------- ------------------ ------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4