Провадження №1-кп/761/141/2015
В И Р О К

іменем України

26 лютого 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000611 від 21 січня 2014 року відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гудимівка Лебединського району Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ржищів Кагарлицького району Київської області, громадянина України, не працюючого, із професійно технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання, раніше судимого: 27.12.1993 року вироком Ізмаїльського міського суду Одеської області за ч.1 ст. 117 КК України (ред. 1960 року) до 5 років позбавлення волі, 27.05.1998 року вироком Кагарлицького районного суду Київської області за ч.2 ст. 118 КК України (ред. 1960 року) до 6 років позбавлення волі, 21.11.2005 року вироком Васильківського районного суду Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 14.08.2008 року вироком Крижопільського районного суду Вінницької області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Згідно обставин обвинувачення, 20 січня 2014 року приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом зі своїми знайомими, серед яких ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , біля закинутих гаражних боксів, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 .

Отримавши від ОСОБА_10 пропозицію спільно вступити в статеві зносини з їх спільною знайомою ОСОБА_9 , та будучи обуреними вказаною пропозицією, у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 , стоячи навпроти ОСОБА_10 , умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків наніс останньому не менше чотирьох ударів обома руками в обличчя. Після цього ОСОБА_8 , який стояв поряд, діючи без попередньої домовленості з ОСОБА_7 , але об`єктивно усвідомлюючи спільний характер їхніх дій, спрямованість їх на досягнення єдиного злочинного результату у вигляді нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, діючи з мотиву раптово виниклих особистих неприязних відносин до потерпілого, наніс послідовно ОСОБА_10 два удари руками в обличчя, один удар ногою в плече та один удар ногою по голові, від яких останній втратив рівновагу та впав на спину.

Продовжуючи злочин, обвинувачений ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що діє узгоджено разом з ОСОБА_7 , групою осіб, з метою настання єдиного злочинного результату у вигляді нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, в той час як ОСОБА_7 наніс не менше п`яти ударів руками та ногами ОСОБА_10 по голові та не менше п`яти ударів руками та ногами по тулубу, шиї та верхнім кінцівкам, в свою чергу ОСОБА_8 наніс: не менше п`яти ударів руками та ногами ОСОБА_10 по голові, спричинивши останньому спільними з ОСОБА_7 діями, відповідно до висновку експерта № 248 від 26.03.2014 року, тілесні ушкодження у вигляді забитих та рваних рани в ділянці правої брови, нижньої щелепи справа, на губах та слизовій оболонці правого кута рота, на правій щоці; саден на волосистій частині в лівій тім`яній ділянці, на спинці та кінчику носа, на губах та на правій половині обличчя, на шиї справа; розривів шкіри у верхніх шарах на тлі саден - в ділянці основи носа та правій вушній мушлі; синців фіолетового кольору на тлі саден та ран з розривами, та крововиливів темно-червоного кольору в тканини правої половини обличчя, на волосистій частині голови справа та зліва, на губах, на кінчику та правому бічному відділі язика; ізольованого крововиливу в м`яку оболонку головного мозку (субарахноідальний крововилив), та в правий бічний шлуночок мозку, з кров`янистим ліквором у лівому бічному шлуночку; набряку-набубнявіння тканини головного мозку; переломів нижньої щелепи - з обох боків, та альвеолярного краю верхньої щелепи з переламами стінок передніх зубних луночок, з яких виділяються зуби (травматична екстракція); переломів під`язикової кістки в ділянці суглобових з`єднань тіла з рогами, правого великого рога; хрящів гортані - щитоподібного та перстневого хряща; не менше п`яти ударів руками та ногами ОСОБА_11 по тулубу, шиї та кінцівках, спричинивши останньому спільними з ОСОБА_7 діями тілесні ушкодження, відповідно до висновку експерта № 248 від 26.03.2014 року, у вигляді садна та внутрішньошкірних крововиливів в ділянці зовнішнього кінця лівої ключиці на надпліччі; синців на тильній поверхні кистей рук, саден та лінійної ланки на спині вздовж хребта та під лівою лопаткою; крововиливів в тканини шиї в ділянці синця на шиї справа, з переходом на тканини гортані з обох боків, під капсулу щитовидної залози, в слизову оболонку гортані під голосовими зв`язками; переломів 4.5.6 ребер зліва по середньо ключичній лінії згинальні, з локальними крововиливами в міжреберні м`язи.

Згідно висновку експерта № 248 від 26.03.2014 року, всього знайдено: ран -5, розривів - 5, саден - 24, синців та крововиливів - 31, крововиливів в структурах головного мозку - 2, переломів - 17. Вказані ушкодження зливались та співпадали по розташуванням на різних глибинах ушкоджень частин та ділянок тіла, а тому при оцінці ступені тяжкості, лише можливо окремо виявити: ознаки, ушкоджень середнього ступеня тяжкості - тривалий розлад здоров`я - мають переломи щелеп, гортані та ребер; легкого тілесного ушкодження - синці на кистях рук, на правій ключиці з садном, та садна з ранкою на спині.

Окремо слід оцінювати внутрішньочерепну травму, з ізольованим крововиливом в м`яку оболонку головного мозку та крововилив у шлуночок мозку з набубнявінням та набряком речовини головного мозку - як тяжке тілесне ушкодження, по ознаці небезпеки для життя. Смерть невідомого чоловіка настала від переохолодження тіла (гіпотермії).

Дії кожного з обвинувачених окремо кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України за ознаками умисного нанесення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, вчинене групою осіб.

Прокурор на обґрунтування винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, посилається на висновок експерта № 248 від 26.03.2014 щодо встановлення тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , показання експерта ОСОБА_12 , який детально пояснив механізм та ступінь важкості нанесених тілесних ушкоджень, також, підтвердив те що смерть ОСОБА_10 настала від переохолодження, однак тілесні ушкодження, які мали місце на тілі потерпілого, в подальшому могли призвести до смерті особи; протокол оглядів місця події, протоколи затримання осіб в порядку ст. 208 КПК України, під час складання яких безпосередньо у обвинувачених вилучені їх особисті предмети та речі, на яких були плями бурого кольору, схожі на кров; висновок № 40 від 24.02.2014 року судово-медичної експертизи; висновок № 41 від 24.02.2014 року судово-медичної експертизи, висновками судово-медичних експертиз № 120 та № 121 від 08.04.2014, в яких зазначається, що на наданих на дослідження речах, а саме: куртках та штанах, вилучених у обвинувачених, міститься кров, походження якої не виключається від невстановленої на той час слідством особи потерпілого; показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; те, що зі слів основного свідка ОСОБА_15 стало відомо, про те, що саме ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили дане кримінальне правопорушення.

В ході судового розгляду за наслідками перевірки зібраних по справі доказів, пред`явлене ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачення не знайшло свого підтвердження, оскільки жодних доказів, з достовірністю підтверджуючих вину обвинувачених у вчиненні даного злочину, прокурором не було надано суду, при цьому висновки суду ґрунтуються на наступному.

Так, вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, обвинувачений ОСОБА_8 не визнав в повному обсязі, відмовився від дачі показань з приводу події кримінального правопорушення, скориставшись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України. Одночасно ОСОБА_8 в суді пояснив, що під час його затримання при вилученні одягу він знаходився один в приміщенні, одяг не оглядався та не описувався детально в присутності понятих, які не залучалися.

Обвинувачений ОСОБА_7 в суді також не визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, скориставшись правом, передбаченим ст.63 Конституції України, відмовився від дачі показань в судовому засіданні. Також пояснив, що при затриманні у нього вилучався верхній одяг та взуття, які детально не оглядалися та не описувалися, поняті для вилучення речей не були присутні.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що загиблий ОСОБА_10 1957 року народження є його батьком, який працював на Укрзалізниці, виїхав з дому і 20 січня 2014 року додому з роботи не повернувся. Повідомив, що його мати ОСОБА_16 , не перебувала в зареєстрованому шлюбі з батьком тривалий час. Його брат подавав в правоохоронні органи заяву про розшук зниклого батька. Впізнання за участю цивільної дружини ОСОБА_10 - ОСОБА_16 не проводилося. Підтвердив в суді, що впізнавав труп зображеної в протоколі впізнання особи, який належить його батькові ОСОБА_10 1957 року народження.

Як пояснив в суді свідок ОСОБА_13 , він не був безпосереднім очевидцем події нанесення ударів потерпілому 20.01.2014 року. 21.01.2014 року до нього підійшла ОСОБА_17 , яка жила вокзалі, та повідомила йому, що в закинутому гаражі знаходиться труп невідомого чоловіка. В його присутності в приміщенні Шевченківського РУ ГУ МВС в м. Києві ОСОБА_17 розповідала, що бачила, як ОСОБА_18 та ОСОБА_19 побили чоловіка, якого в подальшому знайшли мертвим з закинутому гаражі. При цьому не розповідала, як саме його били. Після виклику міліції його та ОСОБА_20 завели в гараж для впізнання трупа, де ОСОБА_21 впізнав чоловіка, який йому був наглядно знайомий як такий, що працював на вул. Комінтерна в м. Києві, особисто з ним не знайомі.

Свідок ОСОБА_14 в суді пояснив, що також не був безпосереднім очевидцем події злочину. 21.01.2014 року він перебував в пункті прийому вторинної сировини, де його попросили подивитися на померлу особу, яку він впізнав як такого, що бачив декілька разів на ринку, проте особисто з ним не знайомий. В подальшому привели його знайому на ім*я ОСОБА_22 , яка, як він чув в приміщенні РУ ГУ МВС України в м. Києві, розповідала, що даного чоловіка били ОСОБА_19 і ще одна жінка. ОСОБА_17 не пояснювала, як дані чоловіки - обвинувачені били потерпілого чоловіка та як наносили удари. В приміщенні міліції він впізнавав загиблого по фотографії, проте не називав його прізвище, оскільки прізвища цієї особи він не знає, проте бачив його на вул. Жилянській, вул. Комінтерна в м. Києві в помаранчевому жилеті з написом «ЖКХ».

21 січня 2014 року в період часу з 17.30 до 19.15 годин оглянуто закинуте приміщення гаражного типу в м. Києві вул. Вокзальна. При вході приблизно на відстані 1 м від стіни та входу серед сміття виявлене тіло особи чоловічої статі, на обличчі якого містяться сліди речовини бурого кольору. З місця в ході огляду вилучено зрізи з нігтьових пластин рук трупа, мікронашарування з поверхні правої долоні трупа, куртка шкіряна із слідами речовини бурого кольору, шапка, скляні банки, сумку сірого кольору із залишками речовини бурого кольору. За результатами огляду складено протокол огляду місця події від 21 січня 2014 року з фототаблицею,

21 січня 2014 року в період часу з 20.10 годин до 21.00 годин проведено огляд трупа чоловіка за участю експерта СМЕ, про що складено протокол огляду від 21 січня 2014 року з фототаблицею. В ході огляду встановлено наявність на одягу куртці чоловіка слідів рідини бурого кольору біля коміра. На шкірі спини зліва під лопаткою є лінійна рана з рівними краями до глибоких шарів шкіри, розділення лінійної форми тканини сорочки на спині. Волосся на голові змащене засохлою та рідкою кров*ю, що витікає з порожнини рота та отворів носа, обличчя змащене кров*ю, під якою мається опуклість тканин обличчя з промерзанням, звивиста рана на краю нижньої щелепи праворуч з витіканням крові, такі ж рани на верхній губі праворуч та на правій брові. На дотик мається злам нижньої щелепи праворуч, перелом щелепи ліворуч, виділення верхніх зубів праворуч з переломом альвеолярного краю верхньої щелепи. Рана на щелепі праворуч має рівні краї та овальну форму, на губах маються рани по виду розривів тканин на рівні переломів зубів. Відкриті ділянки тіла - з промерзанням тканин.

Актом судово медичного дослідження № 103 від 06.02.2014 року встановлено, що кров трупа невідомого чоловіка відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В.

Висновком експерта № 248 від 26.03.2014 року за результатами судово медичної експертизи трупа невідомого чоловіка, виявленого 21.01.2014 року за адресою : АДРЕСА_3 встановлено, що смерть невідомого чоловіка, 55-60 років, настала від переохолодження тіла (гіпотермії), на що вказують: рожевий колір трупних плям, ділянки «гусиної» шкіри на тілі, підтягнутість яєчок до пахвинних каналів, синюха голівки статевого члену, холодова еритема з набряком та промерзанням тканин кистів рук; ділянки емфіземи з гіпераерацією світло-рожевого кольору тканини легень, світла кров із змішаними згорточками в лівих камерах серця, точкові крововиливи в слизовій ниркових балій, слизова оболонка шлунку з множинними плямистими та точковими крововиливами темно-червоного та буро-коричневого кольору, місцями у виді ланцюжків, або ж поодиноких прилиплих чаїнок, але без смуг, легко відходять із слизом та змиваються водою, розташовані переважно в ділянці тіла шлунку (плями Вишневського), набряк тканини стінки та ложа жовчного міхура, рожевуватий колір м`яких оболонок головного мозку.

При оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень згідно «Правилам судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995 року», в переліку ушкоджень небезпечних для життя, в п.2.1.3.С - мається ушкодження від дії низької температури, за наявності загрозливих для життя явищ. В даному випадку загрозливі для життя явища проявились переохолодженням тіла, тому у загиблого маємо ознаки тяжкого тілесного ушкодження від дії низької температури.

З урахуванням причини смерті, характеру та проявам трупних змін, давність настання смерті потерпілого може відповідати приблизно 36-40 годинам до розтину тіла, що орієнтовно співпадає з періодом часу 20 січня 2014 року - 20 годин - 0 годин.

На тілі трупа знайдені ушкодження, що виникли зажиттєво (про що свідчать: їх характер: та зовнішній вигляд, масивні крововиливи з набряком тканин в місцях ушкоджень, дані лабораторного судово-гістологічного дослідження шматочків тканини та органів), такими були: на голові забиті та рвані рани в ділянці правої брови, нижньої щелепи справа, на губах та слизовій оболонці правого кута рота, на праві щоці; садна на волосистій частині в лівій тім`яній ділянці, на спинці та кінчику носа, на губах та на правій половині обличчя, на шиї справа; розриви шкіри у верхніх шарах на тлі саден - в ділянці основи носа та правій вушній мушлі; синці фіолетового кольору на тлі саден та ран з розривами, та крововиливи темно-червоного кольору в тканини правої половини обличчя, на волосистій частині голови справа та зліва, на губах, на кінчику та правому бічному відділі язика; ізольований крововилив в м`яку оболонку головного мозку (субарахноідальний крововилив), та в правий бічний шлуночок мозку, з кров`янистим ліквором у лівому бічному шлуночку; набряк-набубнявіння тканини головного мозку; садна та внутрішньошкірні крововиливи ділянці зовнішнього кінця лівої ключиці на надпліччі; синці на тильній поверхні кистів рук, садна та лінійна ранка на спині вздовж хребта та під лівою лопаткою; крововиливи в тканини шиї в ділянці синця на шиї справа, з переходом на тканини гортані з обох боків, під капсулу щитовидної залози, в слизову оболонку гортані під голосовими зв`язками; переломи нижньої щелепи - з обох боків, та альвеолярного краю верхньої щелепи з переламами стінок передніх зубних луночок, з яких виділяються зуби (травматична екстракція); переломи під`язикової кістки в ділянці суглобових з`єднань тіла з рогами, правого великого рога; хрящів гортані щитоподібного та перстневого хряща; переломи 4,5,6 ребер зліва по середньо ключичній лінії згинальні, з локальними крововиливами в міжреберні м`язи.

Всього знайдено ран 5, розривів 5, саден 24, синців та крововиливів 31, крововиливів в структурах головного мозку 2, переломів - 17. Всі ушкодження спричинені незадовго до смерті. Характер їх та розташування вказують на виникнення тілесних ушкоджень від неодноразової дії тупих предметів, з обмеженою поверхнею контакту, по механізму удару, здавлення та тертя (ковзання). Такими предметами могли бути руки, обуті ноги, інші предмети з невизначеною формою травмуючої поверхні. Сила діяла переважно в праву половину голови, обличчя, шиї; супроводжуючись здавленням шиї (як при настоптаннях, плиганнях чи ударах ногами, так і, можливо, здавленні шиї руками через м`яку підкладку (шарф і таке інше, частини одягу), з послідуючим ударом, настоптанням, плиганням на шию (тобто, з дією тупого предмету) в правій половині. На цьому ж рівні виникали травмування нижньої щелепи, та тканин обличчя з верхньою щелепою, з травматичною екстракцією передніх зубів. На спині садна та лінійна ранка могли утворитись при волочінні тіла по тупим та загостреним частинам предметів, сміття, деталей предметів в смітті.

Вказані ушкодження зливались та співпадали по розташуванням на різних глибинах ушкоджень частин та ділянок тіла, а тому при оцінці ступені тяжкості, лише можливо окремо виявити: ознаки ушкоджень середнього ступеню тяжкості тривалий розлад здоров`я мають переломи щелеп, гортані та ребер; легкого тілесного ушкодження синці на кистях рук, на правій ключиці з садном, та садна з ранкою на спині;

Окремо слід оцінювати внутрішньочерепну травму, з ізольованим крововиливом в м`яку оболонку головного мозку, крововилив у шлуночок мозку, з набубнявінням та набряком речовини головного мозку як тяжке ушкодження, по ознаці небезпеки для життя. Між знайденими тілесними ушкодженнями, та настанням смерті потерпілого, мається непрямий (умовний) причинний зв`язок.

Внутрішньочерепна травма супроводжувалась втратою свідомості з безпорадним станом загиблого, що сприяло виникненню переохолодження тіла від дії погодних умов, низької температури, при невідповідності мавшихся на трупі частин одягу зимовому періоду, з відсутністю взуття і таке інше. Після спричинення ушкоджень потерпілий не міг пересуватись, звати на допомогу. В процесі нанесення ушкоджень він був спроможний опиратися (захищатися) від травм тупими предметами, до втрати свідомості.

По результатам судово-гістологічного дослідження шматочків тканини та органів, з урахуванням причини смерті (із можливою затримкою реактивних процесів), можливо вважати, що після спричинення ушкоджень потерпілий жив проміжок часу близько 1, можливо 2 годин.

У результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа невідомого чоловіка 55-60 років знайдено етиловий спирт в концентрації 2.47 промілле; не виявлені метиловий спирт, пропіловий, бутиловий, аміловий спирти і їх ізомери. Така концентрація етанолу в крові могла за життя відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеня.

Слід враховувати можливість прискореного зажиттєвого зниження концентрації етанолу, від дії на осіб низької температури; динаміка і міра такого зниження поки ще не вивчені. Але стан алкогольного сп`яніння в потерпілого за життя, за цих умов, повинен був бути сильним.

В суді судово медичний експерт ОСОБА_12 підтримав висновки в експертизі № 248 від 22.01.2014 року, роз*яснив, що ідентифікація трупа компетенція слідчих органів, а труп невідомого чоловіка прийнято в морг на основі постанови слідчого, де вказуються дані, отримані при знайденні тіла. У зв`язку з тим, що особа загиблого невідома проводився загальний опис тіла, прикмет, відбирається для імунологічного дослідження зразок крові. На момент закінчення експертизи на його адресу не був направлений протокол впізнання трупа, у зв*язку з чим висновок сформований щодо трупу, який зазначений як труп невідомого чоловіка. У підсумках встановлено, що смерть настала від переохолодження тіла, на що вказують ознаки, вказані у висновку, а також переохолодження тіла має ознаки тяжкого тілесного ушкодження як явище, що є загрозою для життя.

Експерт пояснив, що при дослідженні трупа було встановлено наявність алкоголю в крові, який лише сприяв смерті потерпілого. Були виявлені рани в зоні бровей, навколо рота, основи носа, які можливо нанести руками, ногами, предметом, який має граничну поверхню контакту, предметами нанесення побоїв могли бути сторонні предмети. Залишків металів в ділянках ран не відмічено. З моменту нанесення ушкоджень до настання смерті минуло близько 1-2 годин. Згідно висновку, перелік тілесних ушкоджень було віднесено до тяжких, а саме: внутрішня черепно - мозкова травма з ушкодженням м*яких тканин, кісток обличчя. Наслідком спричинення усіх ушкоджень в зоні обличчя та голови є розвиток крововиливу в мозок та у шлуночки мозку сукупність ушкоджень викликали тяжке тілесне ушкодження. Виходячи з переліку ушкоджень, тяжке тілесне ушкодження у виді черепно-мозкової травми було викликано: забитими та рваними ранами на голові в зоні правої брови, нижньої щелепи справа, на губах та слизовій оболонці правого кута рота, правій щоці, садна на волосистій частині тіменної ділянки, на спинці та кінчику носа, на губах, розриви шкіри у верхніх шарах на тлі саден в ділянці основи носа та правій вушній мушлі, синці і крововиливи тканин правої половини обличчя, на волосистій частині голови справа та ліва, на губах, на кінчику та правому бічному відділі язика, ізольований крововилив в м`яку оболонку головного мозку (субарахноідальний крововилив) та в правий бічний шлуночок мозку з кров`янистим ліквором у лівому бічному шлуночку - це дає набряк-набубнявіння тканини головного мозку, а всі ці тілесні ушкодження мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження із загрозою для життя.

Всі інші тілесні ушкодження розбито на групи. Синці, садна, переломи щелеп в області голови, обличчя є місцями прикладання травмуючої сили з виникненням крововиливу з набряком-набубнявінням тканини головного мозку.

За результатами проведеної експертизи №41 від 27.02.2014 року, в ході якої досліджувалися куртка, штани та пара черевик, вилучених у ОСОБА_8 , в які останній був одягнений 20.01.2014 року, на наданих на дослідження куртці (об*єкт № 2,3,5,8), штанах (об*єкт № 10,12-18, 20-22) виявлена кров людини. Групова належність крові буде встановлена при необхідності після надання зразків крові, що проходять по справі. На наданих на дослідження черевиках виявлена кров, видова приналежність якої не встановлена.

За результатами проведеної експертизи № 40 від 27.02.2014 року, в ході якої досліджувалися куртка, штани та пара черевик, вилучених у ОСОБА_7 , в які останній був одягнений 20.01.2014 року, зазначено, що на наданих на дослідження куртці (об*єкт №5,12), брюках (об*єкт № 14), виявлена кров людини. Групова належність крові буде встановлена при необхідності після надання зразків крові, що проходять по справі. На наданих на дослідження черевику з лівої ноги виявлена кров, видова приналежність якої не встановлена. На черевику з правої ноги кров не виявлена.

Як вказано у висновку судово медичного експерта № 121 від 11.04.2014 року, кров трупа невідомого чоловіка (акт СМЕ № 248 від 22.01.2014 року) відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В. На наданих на дослідження куртці, штанах, вилучених 21.01.2014 року у ОСОБА_8 , виявлена кров людини. При визначенні групової приналежності на об*єктах дослідження штанах виявлений антиген А, що не виключає можливість походження цієї крові від невідомого чоловіка (акт СМЕ № 248 від 22.01.2014 року), в інших об*єктах дослідження № 2, 3, 5, 8,10,13-16,18,21,22 антиген А і В не виявлені.

За висновком судово медичного експерта № 120 від 11.04.2014 року, кров трупа невідомого чоловіка (акт СМЕ № 248 від 22.01.2014 року) відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В. На наданих на дослідження куртці об*єкт № 5,12), брюках (об*єкт № 14), вилучених 21.01.2014 року у ОСОБА_7 , виявлена кров людини. При визначенні групової приналежності на об*єктах дослідження брюках об*єкт № 14 виявлений антиген А, що не виключає можливість походження цієї крові від невідомого чоловіка (акт СМЕ № 248 від 22.01.2014 року), в інших об*єктах дослідження № 5,12 антиген А і В не виявлені.

Постановами слідчого від 29.03.2014 року, 14.04.2014 року черевик чорного кольору з правої та лівої ноги, штани чорного кольору, куртку чорного кольору, які вилучені у ОСОБА_7 , - визнано речовими доказами, які здані на зберігання до камери зберігання речових доказів Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві відповідно до квитанцій.

Постановами слідчого від 29.03.2014 року, 14.04.2014 року черевики чорного кольору, штани чорного кольору, куртку чорного кольору, вилучені у ОСОБА_8 , - визнано речовими доказами, здані на зберігання до камери зберігання речових доказів Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві відповідно до квитанцій.

Протоколом пред*явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2014 року зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_15 . ОСОБА_8 як такого, який ввечері 20.01.2014 року наніс тілесні ушкодження невідомому чоловіку за обставин, вказаних в протоколі допиту.

Свідок ОСОБА_13 за фотознімками впізнав в особі, який представився ОСОБА_8 , як зафіксовано в протоколі впізнання від 22.01.2014 року, як особу без постійного місця проживання, яка підтримує відносини з ОСОБА_7 та особою на ім*я ОСОБА_22 ,в протоколі зазначено, що про нього він вказував в протоколі допиту.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 22.01.2014 року о 15.20 годин ОСОБА_8 затриманий за підозрою у завданні умисними спільними діями з ОСОБА_7 20.01.2014 року тяжких тілесних ушкоджень чоловіку з невстановленими анкетними даними.

22.01.2014 року у ОСОБА_8 вилучено чорні черевики, чорні штани, синьо коричневу куртку, за повідомленням ОСОБА_8 у вказаний одяг він був одягнений 20.01.2014 року, про що складено протокол огляду.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 22.01.2014 року о 16.55 годин ОСОБА_7 затриманий в даному кримінальному провадженні, як зазначено в друкованому тексті протоколу згідно доповненням, внесеним рукописним текстом, засвідченим двома підписами, осіб, яким належать дані підписи, не зазначені, у ОСОБА_7 вилучено перелік предметів одягу: чорні черевики, штани чорного кольору, куртку чорного кольору. Відомості про докладний опис, індивідуальні ознаки, стан речей, опечатування, фотографування вилучених у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 предметів одягу в присутності понятих відсутнє.

13 серпня 2014 року потерпілому по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 пред*явлено зображення трупів чоловіків для впізнання по фотознімкам. В ході впізнання потерпілий ОСОБА_4 впізнав по зовнішнім ознакам, формі та рисам обличчя свого батька ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Чус, Росія, зареєстрованого: АДРЕСА_4 , на фотозображенні обличчя трупу чоловіка, виявленого 20.01.2014 року по АДРЕСА_3 , зареєстрованого в Київському міському бюро СМЕ № 1 під № 248/1. Про впізнання складено протокол від 13.08.2014 року за участю ОСОБА_4 .

14.07.2014 року від ОСОБА_23 згідно протоколу про прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення прийнято заяву про те, що 20.01.2014 року ОСОБА_10 поїхав до м. Києва на роботу та на теперішній час не повернувся.

Як убачається з наданих стороною захисту фототаблиць та інформації з Інтернет ресурсу, сайту «Пошукова ініціатива Майдану», станом на 23.02.2015 року фотопортрет чоловіка з іменем ОСОБА_10 1957 року народження, с. Хмельовик,Київська область, розташований біля входу до Головпоштампту м. Києва серед зображень зниклих осіб під час подій на Майдані Незалежності в м. Києві, він також розшукується як зниклий під час подій 2014 року на Майдані Незалежності.

Згідно актів судово-психіатричних експертиз №183 від 06.03.2014 року та №167 від 04.03.2014 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , останні яким-небудь психічним захворюванням не страждають, за своїм психічним станом можуть усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на момент кримінального правопорушення могли усвідомлювати свої дії та керувати ними, яким-небудь психічним захворюванням не страждали, за своїм психічним станом могли усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Оцінивши в сукупності всі докази по даній справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв*язку, суд дійшов висновку про відсутність достатніх даних, які б підтверджували факт умисного нанесення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, саме умисними діями обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Так, наведені стороною обвинувачення показання в суді свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не можуть бути покладені в основу встановлення вини обвинувачених та бути визнані достовірними, оскільки вказані особи в суді не підтверджують обставини причетності обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до події даного злочину та умисне завдання 20.01.2014 року біля гаражних боксів, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 внаслідок ударів, які зазначені в обвинувальному акті.

Такі показання вказаних свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 є показаннями з чужих слів, свідки посилаються на причетність до даних подій обвинувачених, що їм стало відомо зі слів свідка ОСОБА_24 , яка в судовому засіданні не допитана, при цьому показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не знайшли підтвердження в суді в показаннях свідка ОСОБА_15 , інших доказах. Підстав для визнання таких показань свідків допустимими доказами у відповідності до ч.2 ст. 97 КПК України у суду відсутні, оскільки вони не знаходять підтвердження в інших доказах в матеріалах справи, не містять фактичних даних про місце, час, спосіб вчинення даного кримінального правопорушення.

Прокурор як сторона обвинувачення не забезпечив можливість дослідження безпосередньо під час судового розгляду показань ключового свідка обвинувачення ОСОБА_15 , незважаючи на вжиті судом заходи забезпечення кримінального провадження.

При цьому суд враховує, що згідно ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Суд повністю використав всі можливості збирання доказів, вжив всі передбачені законом заходи забезпечення судового провадження шляхом винесення ухвал про привід свідка ОСОБА_15 , доручав провести слідчі (розшукові дії) щодо даного свідка обвинувачення в порядку ст. 333 КПК України, проте ці ухвали суду залишились невиконаними.

За таких підстав суд не може визнати належним доказом закріплені в протоколі від 22.01.2014 року результати пред*явлення свідку ОСОБА_13 зображення особи ОСОБА_8 для впізнання, з урахуванням також того, що вказаний протокол не містить фактичних даних про обставини вчинення даного кримінального правопорушення обвинуваченими, зазначено лише про те, що впізнану особу він знає як особу без постійного місця проживання, що підтримує відносини з ОСОБА_25 , жінкою на ім*я ОСОБА_22 .

Протокол пред*явлення особи для впізнання від 22 січня 2014 року, згідно якого ОСОБА_15 вказала на фото ОСОБА_8 як особу, який 20.01.2014 року наніс невідомому чоловіку тілесні ушкодження, суд не може вважати належним, оскільки в протоколі не містяться фактичні дані, які підлягають обов*язковому доказуванню про детальні обставини, спосіб, характер, мотив, мету завдання умисно вказаних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , а фактично закріплені в даному протоколі впізнання показання свідка ОСОБА_15 не підтверджені в ході судового розгляду, допит даного свідка в суді не забезпечено з огляду на принцип безпосередності дослідження показань у відповідності до вимог ч.1,2 ст.23 КПК України.

Як убачається з викладених обставин обвинувачення, виникнення умислу у обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 пов*язується з отриманням ними від загиблого ОСОБА_10 пропозиції спільно вступити в статеві зносини з їх спільною знайомою ОСОБА_9 та обурення вказаною пропозицією. Однак наведені обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, показання з приводу даних обставин ОСОБА_9 як свідка в судовому засіданні не забезпечено стороною обвинувачення, ОСОБА_9 не заявлена прокурором в переліку свідків, які підлягають допиту в суді, і за таких обставин суд позбавлений можливості перевірити наведені обставини обвинувачення.

Показання потерпілого ОСОБА_4 , якому нічого невідомо про обставини загибелі ОСОБА_10 , в суді також не підтверджують прямо чи непрямо вчинення злочину саме обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Протоколи огляду місця події від 21.01.2014 року, яким зафіксовано обстановку на місці, протокол огляду трупа невідомого чоловіка від 21.01.2014 року також не містять фактичних даних про причетність обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до вказаного злочину.

Одночасно слід врахувати, що 22.01.2014 року у ОСОБА_8 в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України вилучено чорні черевики, чорні штани, синьо коричневу куртку, про що складено протокол затримання від 22.01.2014 року та протокол огляду від 22.01.2014 року. Також у ОСОБА_7 згідно протоколу затримання від 22.01.2014 року в порядку ст. 208 КПК України вилучено чорні черевики, штани чорного кольору, куртку чорного кольору. Вилучені в ході огляду речі були в подальшому визнані речовими доказами та щодо них проведено ряд судових експертиз. Однак вилучення вказаного одягу обвинувачених в ході огляду проведено з численними порушеннями вимог Кримінального процесуального закону України.

Так, відповідно до ч.3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 КПК України, тобто в присутності понятих. При цьому всупереч вимогам ч.5 ст. 237 КПК України вилучені в ході затримання речі предмети одягу у ОСОБА_8 , ОСОБА_7 не піддані негайному детальному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь в проведенні огляду.

При цьому слід зазначити, що в протоколі огляду від 22.01.2014 року щодо речей ОСОБА_8 в порушення вимог ч.5 ст. 237 КПК України до огляду, в протоколі не зафіксовано детальна характеристика вилучених черевиків, штанів, куртки, не зазначено в протоколі, в якому стані перебували вказані речі, чи містили вони будь які сліди, плями на момент вилучення, що має значення для кримінального провадження з урахуванням того, що ці речі стали в подальшому предметом дослідження в ході експертиз як такі, що містять сліди злочину. Натомість в протоколі огляду зазначений лише перелік оглянутих вилучених речей. Такі встановлені обставини щодо порушення порядку вилучення та огляду речових доказів викликають сумнів в наявності таких слідів на речах, одягу обвинувачених в момент затримання осіб та вилучення речей.

Таким чином, протокол затримання, протокол огляду від 22.01.2014 року щодо ОСОБА_8 , вилучені речові докази згідно постанов слідчого від 29.03.2014 року, 14.04.2014 року не можна вважати допустимими доказами, оскільки отримані з порушенням встановленого порядку КПК України, вказані докази не можна приймати до уваги, вони не можуть свідчити про причетність особи ОСОБА_8 до даного кримінального правопорушення дані речові докази та висновки щодо них не можуть бути покладені в основу вироку.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_7 від 22.01.2014 року в порядку ст. 208 КПК України, в ході затримання у нього вилучено чорні черевики, штани чорного кольору, куртку чорного кольору. Проте протокол затримання також не містить відомостей про якість вилученого одягу, який детально не оглянутий та не описаний, відомості про опечатування вказаних предметів за участю понятих взагалі відсутнє. Слід також зазначити, що окремо протокол вилучення одягу ОСОБА_7 не складався. При цьому убачається, що в друкований текст протоколу затримання особи в порядку ст. 208 КПК України внесений перелік вилученого одягу рукописним текстом, що засвідчено двома підписами невизначених осіб, тобто доповнення внесене після складання такого протоколу затримання. Одночасно таке внесення переліку речей здійснене без засвідчення підписами залучених понятих, що є грубим порушенням вимог ч.7 ст. 223 КПК України щодо обов*язкового залучення понятих для такої слідчої дії. Такі обставини перешкоджають суду пересвідчитися в тому, що саме вилучені під час затримання ОСОБА_7 речі, саме у тому стані, в якому перебували під час вилучення, були передані експерту.

Тобто вилучення речей у ОСОБА_7 , які в подальшому визнані речовими доказами та стосовно яких проводилося експертне дослідження, здійснене з порушенням порядку, встановленого Законом, у зв*язку з чим такі речові докази предмети одягу, вилучені у ОСОБА_7 , протокол затримання від 22.01.2014 року не можна визнати допустимим відповідно до ст. 86 КПК України. Вилучені у ОСОБА_7 речі також детально не оглянуті, на них не зафіксовано наявність чи відсутність слідів, які в подальшому стали предметом дослідження в ході експертиз, у зв*язку з чим такі обставини також викликають у суду сумнів в наявності таких слідів на речах, одягу обвинуваченого ОСОБА_7 в момент затримання та вилучення речей.

Такі встановлені з протоколів обставини щодо порушення порядку вилучення та огляду речових доказів узгоджуються та знаходять своє підтвердження в показаннях в судовому засіданні обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо вилучення речей за відсутності понятих, непроведення огляду вилучених речей в присутності понятих.

Вилучені з порушенням встановленого порядку речі предмети одягу у ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які визнані недопустимими доказами відповідно до ст. 86 КПК України, стали предметом дослідження в ході експертиз, висновки яких за наведених обставин не можна приймати до уваги та покласти в основу винуватості обвинувачених, такі встановлені обставини також тягнуть визнання недопустимими висновків експертиз.

Так, висновки судово медичного експерта за результатами проведеної експертизи № 41 від 27.02.2014 року, в ході якої зазначена наявність на куртці ОСОБА_8 , штанах крові людини, групова належність якої не встановлена, також не є допустимим доказом, оскільки визнані недопустимими речові докази, які стали предметом експертного дослідження, не можуть бути в подальшому використані та покладені в основу встановлення причетності особи та наявності вини.

Висновки експертизи № 40 від 27.02.2014 року, згідно якої на наданих на дослідження куртці, брюках ОСОБА_7 виявлена кров людини, групова належність крові не встановлена, - є також недопустимими, оскільки в ході дослідження були використані речі предмети одягу ОСОБА_7 , також отримані з порушенням встановленого порядку.

Висновки судово медичного експерта № 121 від 11.04.2014 року, про можливість походження крові на одягу ОСОБА_18 від невідомого чоловіка (акт СМЕ № 248 від 22.01.2014 року) також є недопустимим доказом внаслідок використання в ході його формування речових доказів, отриманих з порушенням порядку, встановленого КПК України для їх отримання.

Як пояснила в суді експерт ОСОБА_26 , підтримавши висновки експертиз № 40,41 від 27.02.2014 року, висновки експертиз № 120,121 від 11.04.2014 року в судовому засіданні, для дослідження слідчим їй надавалися лише вилучені речі підозрюваних, однак не направлялися зразки крові від трупу невідомого чоловіка для порівняння, у зв*язку з чим через відсутність такого об*єкту порівняння відсутня можливість та не було встановлено групову належність крові.

Таким чином, відсутність зразків крові з трупу особи для ідентифікації надає додаткові підстави для сумнівів в причетності обвинувачених до вчинення даного злочину.

Висновки судово медичного експерта № 120 від 11.04.2014 року про можливість походження крові на одязі ОСОБА_7 від невідомого чоловіка (акт СМЕ № 248 від 22.01.2014 року), висновки судово медичного експерта № 121 від 11.04.2014 року про можливість походження крові на одязі ОСОБА_8 від невідомого чоловіка - носять ймовірний характер, при цьому дані висновки не є допустимими, оскільки предметом експертних досліджень були речові докази речі та предмети одягу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які вилучені з порушенням встановленого порядку.

Висновок судово медичного експерта № 248 від 26.03.2014 року за результатами судово медичної експертизи трупа невідомого чоловіка, виявленого 21.01.2014 року за адресою: м. Київ, вул. Вокзальна,7, яким встановлено кількість, характер, тяжкість та локалізацію тілесних ушкоджень у потерпілого, не є належним та достатнім поряд з іншими доказами, які не визнані неналежними, у взаємозв*язку з ними, оскільки цей висновок не містить жодних фактичних даних про завдання таких встановлених тілесних ушкоджень саме обвинуваченими.

Суд також не може прийняти як допустимий доказ протокол впізнання від 13.08.2014 року потерпілим ОСОБА_4 трупа невідомого чоловіка, оскільки така слідча дія вчинена 13.08.2014 поза межами строків досудового розслідування, завершення яких необхідно пов*язувати зі складанням по справі обвинувального акту, який вперше повернутий 18.04.2014 року прокурору. До таких висновків суд виходить з тих обставин, що станом на 13.08.2015 року в даному кримінальному провадженні вже складено обвинувальний акт, що двічі направлявся до суду, відповідно з направленням якого завершується досудове розслідування згідно ст. 283 КПК України, направлення прокурором обвинувального акту є формою закінчення досудового розслідування. Слідчі (розшукові) дії, до яких відноситься пред*явлення трупа для впізнання, здійснення якого визначене ст.230 КПК України, можуть бути вчинені в межах строків досудового розслідування, яке в даному кримінальному провадженні станом на 13.08.2014 року вже було закінчене. ОСОБА_4 як убачається з обвинувального акту та додатку реєстру матеріалів досудового розслідування, був залучений потерпілим за межами строків досудового розслідування, оригіналів документів на підтвердження родинних відносин із загиблою особою відповідно до ч.6 ст. 55 КПК України не надано.

В ході судового розгляду стороною захисту виказано сумнів в тому, що в ході кримінального провадження достовірно встановлено особу загиблого внаслідок кримінального правопорушення чоловіка, який зазначений в обвинувальному акті як ОСОБА_10 1957 року народження. При цьому такі сумніви на переконання суду є обґрунтованими, оскільки в межах досудового розслідування необхідні слідчі (розшукові) дії не були проведені для ідентифікації загиблої особи чоловіка, труп якого знайдено 21.01.2014 року в закинутому гаражному приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , впізнання трупа в межах досудового розслідування не проводилося, при цьому з приводу даного питання клопотань від сторін кримінального провадження, потерпілого в ході судового розгляду також не заявлялося. Після надання стороною захисту документів, які містять фактичну дані про розшукування ОСОБА_10 1957 року народження як такого, який зник безвісти та на час розгляду кримінального провадження розшукується у зв*язку з подіями на Майдані Незалежності в січні 2014 року, прокурор не вжив заходи для перевірки чи спростування вказаних обставин, не скористався правом заявити клопотання в суді про проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, в тому числі в порядку ст. 333 КПК України, для перевірки чи спростування повідомленої стороною захисту інформації та наданих документів.

З урахуванням наведеного, зазначені докази, на які посилається прокурор як на доказ вини обвинувачених є неналежними, оскільки не містять фактичних даних про вчинення зазначеними обвинуваченими даного кримінального правопорушення, а також здобуті з грубим порушенням кримінально-процесуального законодавства і є таким чином недопустимими, тому не можуть бути прийняті судом як докази на підтвердження вчинення даного кримінального правопорушення обвинуваченими..

Відповідно до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Згідно з ч. 2 ст.17 КПК України ніхто не зобов*язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положенням частини 4 даної статті усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь цієї особи. Обов*язок доказування у кримінальному провадженні покладається на сторону обвинувачення, і дані положення також відповідають Конституції України, Європейській конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , ратифікованій Законом № 475/97-ВР від 17.07.97.

Таким чином, причетність обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, - умисного нанесення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, - викликає сумнів і на переконання суду не доведена в суді прокурором в рамках дотримання принципу змагальності, визначеного ст.22 КПК України, з урахуванням доказів, які були досліджені в ході судового розгляду та оцінені з точки зору їх достатності та взаємозв*язку. Наявність таких обґрунтованих сумнівів не узгоджується з принципом доказування поза розумним сумнівом, що застосовується при оцінці доказів, такі докази «могут вытекать из сосуществования достаточно сильных, четких и взаимно подтверждающих умозаключений или аналогичных неопровержимых презумпций факта», що встановлено рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.07.2011 року, що дає підстави відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України для постановлення виправдувального вироку в частині обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, оскільки в суді не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченими.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази - штани чорного кольору, куртку чорного кольору, черевики чорного кольору - вилучені у ОСОБА_7 , штани чорного кольору, куртку чорного кольору, черевики чорного кольору, вилучені у ОСОБА_8 , які зберігаються в Шевченківському РУ ГУ МВС України в м. Києві згідно квитанцій №,№ 02478, 02477, 02481, 02480 - повернути ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відповідно.

Керуючись ст.ст. 369-371, п.2 ч.1 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 , - визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України. Виправдати ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України - за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Виправдати ОСОБА_7 за ч.2 ст. 121 КК України - за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду. ОСОБА_8 перебував під вартою з 22.01.2014 року по 26.02.2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду. ОСОБА_7 перебував під вартою з 22.01.2014 року по 26.02.2015 року.

Речові докази штани чорного кольору, куртку чорного кольору, черевики чорного кольору, вилучені у ОСОБА_7 , повернути ОСОБА_7 , штани чорного кольору, куртку чорного кольору, черевики чорного кольору, вилучені у ОСОБА_8 , повернути ОСОБА_8 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1