ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8755/13-к
провадження № 1-кп/753/19/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" грудня 2014 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

провівши судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоні Партизани, Носівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2, ст.15, ч.3 ст.185 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Харківці, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, українця, громадянина України, проживаючогоза адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2, ст.15, ч.3 ст.185 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Червоні Партизани, Носівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2, ст.15, ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступивши у попередню змову з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив закінчений замах на умисний злочин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вступили у попередню змову, направлену на таємне викрадення 25.11.2012року чужого майна, поєднане з проникненням у сховище.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, 25.11.2012 у період з 00:00 годин по 03:00 годин, ОСОБА_7 ,перебуваючи на своєму робочому місці - на території складу палива локомотивного депо Дарниця ДТГО Південно-Західна залізниця, що по вул. Зрошувальній, 31, в м. Києві (Дарницький район), діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не маючи вільного доступу до товарно-матеріальних цінностей підприємства, які зберігаються на його території, за допомогою заздалегідь приготовлених знарядь, а саме: гумового шлангу з краном та гайкового ключа, від`єднав вухо захисного ковпака з пломбою, проник до стаціонарного сховища № 24300 (резервуар) з матеріальними цінностями - пальним дизельним, яке перебуває на балансі ДТГО Південно-Західна залізниця. Упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 , використовуючи гумовий шланг з краном, злив з вказаного резервуару у заздалегідь приготовлені знаряддя - ємкості, а саме 20 пластикових каністр від 20 до 35 літрів, паливо дизельне загальною масою 431, 05 кг.
В свою чергу, ОСОБА_4 , будучи обізнаним щодо обставин вчинення злочину, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, достовірно знаючи, що дизельне паливо належить не особисто ОСОБА_6 , а ДТГО ПЗЗ, умисно, таємно, з корисливих спонукань, приблизно о 03:00 годині, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , заповнені ОСОБА_6 дизельним паливом 20 пластикових каністр, спільно з останнім, переніс викрадене до бетонного паркану паливного складу і, через закамуфльований отвір під парканом, передав ємкості з викраденим майном (пальним дизельним) ОСОБА_5 , який перебував біля території паливного складу локомотивного депо Дарниця з власним автомобілем марки «Volvo 760» (д.н.з. НОМЕР_1 ) з метою завантаження та подальшого транспортування викраденого майна з метою реалізації та отримання прибутку.
ОСОБА_5 , в свою чергу, достовірно знаючи, що дизельне паливо належить не особисто ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , а ДТГО ПЗЗ, реалізовуючи єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, умисно, таємно, з корисливих спонукань, завантажив частину переданих йому ОСОБА_4 , каністр з викраденим до багажного відділення та салону автомобіля марки «Volvo 760» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить йому. Таким чином, приблизно о 04:30 годині, 17 з 20 каністр з паливом були перенесені вказаними особами за територію паливного складу локомотивного депо Дарниця ДТГО ПЗЗ, що по вул. Зрошувальній, 31 в м. Києві, 7 з яких ОСОБА_5 були завантажені до автомобіля марки «Volvo 760» (д.н.з. НОМЕР_1 ).
ОСОБА_4 виконав всі необхідні дії, направлені на заволодіння чужим майном - пальним дизельним загальною масою 431, 05 кг., вартістю 9,966233 грн. за 1 кг, а загальною вартістю 4295,94 грн. Однак, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , свій злочинний намір довести до кінця та отримати реальну можливість розпорядитись викраденим майном на свій розсуд не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки їх дії були припинені працівниками міліції.
Спільними злочинними діями з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , вчинили закінчений замах на таємне викрадення майна, що належить локомотивному депо Дарниця, на загальну суму 4295,94 грн., поєднане з проникненням до сховища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Будучи допитаними в судовому засіданні обвинувачені показали, що справді, 25.11.2012 року приблизно з 00.00 год. по 03.00 год. , знаходячись на території складу палива локомотивного депо Дарниця ДТГО Південно- Західна залізниця, без проникнення та взлому, діючи умисно, за попередньою змовою осіб, за допомогою приготовлених знарядь, злили з резервуару дизельне паливо в 20 каністр, які в подальшому почали загружати в авто «Volvo 760» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , проте закінчити свої дії вони не змогли, так як були виявлені та затримані працівниками міліції.

Суд вважає вірною кваліфікацію злочинних дій обвинувачених за ч. 1 та ч. 2 ст.185 КК України, оскільки вони вчинили таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою осіб.

Проте кваліфікуюча ознака проникнення у сховище підлягає виключенню з обвинувачення, оскільки крадіжку обвинувачені вчинили з території, куди вони потрапили шляхом вільного доступу, так як дану територію, навіть якщо вона мала відповідну огорожу, не можна визнати сховищем, так як наявність огорожі не свідчить про те, що територія є сховищем, а лише встановлює видимі межі цієї території, крім того ОСОБА_6 мав вільний доступ до приміщення, як співробітник локомотивного депо Дарниця ДТГО ПЗЗ. Тому злочинні дії обвинувачених підлягають перекваліфікації з ч.3 ст. 185 на ч.2 ст. 185 КК України.

Дії обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою замовою групою осіб

Згідно ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , в ході досудового слідства не виявлено.
Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , в ході досудового слідства не виявлено.
Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину проти власності, особу обвинувачених, а саме те, що вони раніше не судимі, до кримінальної відповідальності притягуються вперше, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнали у повному обсязі та щиро розкаялися, давали правдиві та послідовні покази в судовому засіданні, не перебувають на обліку у лікарів нарколога та психіатра, тому покарання їм слід призначити у виді обмеження волі у межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення від відбування покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки на день набрання чинності цим Законом він досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення від відбування покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки на день набрання чинності цим Законом, так як він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та підпадає під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР; обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення від відбування покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки на день набрання чинності цим Законом, так як він не позбавлений батьківських прав, на день набрання чинності цим Законом має дитину, якій не виповнилося 18 років.

Прокурор не заперечував щодо заявленого клопотання та вважав, що воно підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Ст. 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до вимог п. «ґ», « е», «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року зі змінами, який набрав чинності 19 квітня 2014 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом: досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; були учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР; мають дітей, яким не виповнилось 18 років та щодо яких вони не були позбавлені батьківських прав.

Згідно ст. 12 Закону України «Про амністію у 2014 році», його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 злочин середньої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» і на день набрання цим Законом чинності мають підстави для звернення з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі цього Закону.

В обґрунтування клопотання було надано копії наступних документів: копія посвідчення учасника ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС у 1987 р. 2 ї категорії, Серії А № 227598 с від 09.06.2009 року на ім`я ОСОБА_5 , копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 від 13.03.2014р. на ім`я ОСОБА_6 : копія свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якого є ОСОБА_4 .

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не є особами стосовно якої амністія не може бути застосована відповідно до ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року зі змінами. Відповідно до п. «а» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин. Таким чином, амністія не застосовується до осіб, як раніше звільнялись з місць позбавлення волі умовно-достроково за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин у період наявності судимості. Вчинення в наступному умисних злочинів невеликої або середньої тяжкості не є підставою для незастосування положень Закону України «Про амністію у 2014 році».

Враховуючи вчинення обвинуваченими злочинів середньої тяжкості, обмежень встановлених ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році»не виявлено.

За таких обставин ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відносяться до осіб, які підпадають під дію п. «в», «е», «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Дослідивши матеріали кримінального провадження та враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є особами, на яких поширюється дія Закону України «Про амністію в 2014 році» , злочин у вчиненні якого вони обвинувачуються не є тяжкими або особливо тяжкими, а також те, що Закон України «Про амністію в 2014 році» поліпшує становище обвинувачених, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання про звільнення обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі п. «в», «е», «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» задовольнити.

Процесуальні витрати стягнути з обвинувачених.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

В задоволенні цивільного позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 66,67,75,76 КК України, ст.342-380 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом основного покарання.
На підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом основного покарання.
На підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом основного покарання.
Запобіжний захід засудженим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вступу вироку в закону силу залишити без змін - особисте зобов`язання.
Процесуальні витрати за проведення експертизи нафтопродуктів та поливно-мастильних матеріалів № 10-185 від 26.12.2012 в сумі 1916,20 грн. стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Речові докази каністри з прозорою рідиною та зразки рідини для порівняльного дослідження відібрані з каніст та зразок відібраний з паливної цистерни знищити.

В задоволенні цивільного позову Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-західна залізниця" до ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 про стягнення коштів - відмовити

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: