Справа № 1-04/11
П О С Т А Н О В А

12 жовтня 2011 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Головенко О.С.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

за участю: представника державного обвинувачення прокурора Мельник В.С.

підсудної ОСОБА_1, її захисника ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3, її представника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, 16.04.1960року народження, уродженки та жительки м.Болехів, пл..Франка, 14 кв.9 Івано-Франківської області, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючою вчителем Болехівської загальноосвітньої школи №2, неодруженої, несудимої

за ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Болехівського міського суду знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_1 , якій предявлено обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України, в тому, що вона 05 серпня 2009року біля 19год.30 хвилин, перебуваючи разом із ОСОБА_5 в квартирі №5 на площі Франка,14 в м.Болехові, в якій проживає ОСОБА_3 із сімєю, висловлювалися нецензурними словами та вимагали припинення ремонтних робіт, які проводив чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_6 А коли він спробував вивести їх із свого приміщення, то ОСОБА_1 схопилась за міжкімнатні двері вітальної кімнати, біля яких стояла потерпіла ОСОБА_3 і тримаючись за дверне полотно та маючи намір спричинити ОСОБА_3 тілесні ушкодження, ОСОБА_1 навмисно вдарила її дверима в ділянку голови. Внаслідок отриманого удару ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку та крововиливом під мяку оболонку, які за висновком комісійної судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоровя і не є небезпечними для життя в момент.

Після проведення повторної судово-медичної експертизи, потерпыла, будучи невдоволеною її результатами, подала клопотання про проведення ще однієї повторної судово- медичної експертизи, на вирішення якої просить поставити питання, що були предметом розгляду в Головному бюро СМЕ МОЗ України, що проводив повторну експертизу та додатково поставити інші запитання, зокрема,

- чи є наслідком завданої травми теперішній стан її зодоровя діагноз- залишкові явища перенесної черепно-мозкової травми у вигляді конвекситального хронічного арахноїдиту з неврологічною мікро симптоматикою, синдромом вегето-судинною дистонією з періодичними пароксизмами, астено- невротичними нашаруваннями ;

- чи могли інші клінічні діагнози призвести до вказаного діагнозу

- чи призведе її тривале лікування з приводу вказаного діагнозу до інвалідності .

Підставами для проведення повторної судово-медичної експертизи вважає те, що її висновки є необґрунтованими, оскільки в основу експертизи покладені невідповідні факти, які суперечать обставинам справи.

Зокрема, експерти не вивчили матеріали справи і у висновку переписали дані із постанови слідчого, де вказано, що коли вона звернулась до Долинської ЦРЛ, то медики не виявили в неї жодних тілесних ушкоджень, а в дійсності вона обстеження в Долинській ЦРЛ не проходила.

Крім того, експерти вказують на те, що тривале лікування та розлад здоровя пов'язаний з наявністю у неї соматичних захворювань, таких як гіпертонічна хвороба, однак такий діагноз у неї відсутній. В експертизі також зазначено, що для її проведення надано рентгенограму черепа на імя ОСОБА_3 та КТ головного мозку від 06.08.2009р. без зазначення кому вона належить, і у неї є сумнів, що на експертизі були не її знімки КТ.

У неї на даний час значно погіршився стан її здоровя та втрата працездатності, що , на її думку, є наслідком травми, отриманої 05.08.2009року і є підставою для встановлення їй інвалідності.

Прокурор підтримав вказане клопотання і не заперечував щодо призначення повторної судово-медичної експертизи.

Підсудна та її захисник , заперечували даному клопотанню, посилаючись на бехзпідставность таких вимог.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог статті 75 КПК України, експертиза призначається у випадках, коли для вирішення певних питань при провадженні в справі потрібні наукові, технічні або інші спеціальні знання.

З матеріалів справи вбачається, що одним із доказів винності підсудної у вчиненому нею злочину є висновок комісійної додаткової судово-медичної експертизи, згідно якої в потерпілої ОСОБА_3 виявлено закриту черепно-мозову травму з забоєм головного мозку та крововиливом під мяку мозкову облонку, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки викликали тривалий розлад здоровя і не є небезпечними для життя в момент спричинення (т.1а.с.232).

В звязку з тим, що в матеріалах кримінальної справи мались інші дані, медичні дослідження, які суперечили висновку вказаної експертизи і їм не дана оцінка ні в обвинувальному висновку, ні в самому висновку експертів, то для перевірки сумнівів у достовірності встановлення та визначення характеру тілесних ушкоджень у потерпілої призначена повторна комісійна судово-медична експертиза, проведення якої доручено найвищій експертній установі - Головному бюро СМЕ МОЗ України .

Потерпіла після її проведення подала клопотання про проведення ще одної повторної судово- медичної експертизи, яку просила доручити виконати цій же експертній установ.

Як зазначено в ч. 5 та 6 статті 75 КПК України проведення експертизи доручається тому ж експерту у випадку , коли ставиться питання про призначення додаткової експертизи, якщо експертиза буде визнана неповною або не досить ясною.

Коли висновок експерта буде визнано необгрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або інакше викликає сумніви в його правильності, може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові або іншим експертам.

Тому суд звертає увагу на те, що прокурор , підтримуючи вказане клопотання потерпілої, так і не визначився, виходячи із вказаних норм закону із правовими підставами для призначення експертизи, що є неприпустимим для нього, як особи, що підтримує обвинувачення в суді .

В обгрунтування клопотання про призначення повторної експертизи потерпіла вказує на те, що висновок експертизи суперечить матеріалам справи.

При цьому потерпілою як в письмовому клопотанні, так і в судовому засіданні не наведено належного обгрунтування обставин, на підтвердження яких вона просить суд призначити повторну експертизу, не наведено доводів, які б свідчили про необхідність призначення у справі ще однієї повторної експертизи.

ЇЇ доводи, викладені в клопотанні про призначення ще однієї повторної експертизи через невідповідність висновку повторної експертизи матеріалам справи, не дають підстави вважати такий висновок необєктивним і на думку суду не є тими обставинами , передбаченими ст.ст. 75, 310, 312 КПК України , на підставі яких може бути призначена повторна експертиза.

Цим доводам буде дана оцінка в сукупності із іншими доказами при винесенні судом рішення по даній справі.

Оскільки згідно з положеннями ст.ст. 67 і 75 КПК України, ніякі докази для суду не мають наперед установленої сили, і висновок експерта для суду не є обовязковим, хоча незгода з ним повинна бути мотивована у судовому рішенні. Висновок експертизи у справі підлягає ретельній оцінці субєктами доказування як з точки зору дотримання норм кримінально-процесуального закону під час проведення експертизи, так і обґрунтованості, правильності її висновків.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 30.05.1997 Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах, у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об'єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.

Що стосується інших (додаткових клопотань) , поданих потерпілою для проведення повторної експертизи з приводу перебування причинного звязку завданої травми з її теперішнім становищем та встановленням інвалідності в майбутньому, то вони на думку суду теж є необґрунтованими.

Так, потерпіла після закінчення лікування вправі подати документи для визначення групи їй інвалідності і тільки після встановлення такої групи може вирішувати питання про наявність причинного звязку між встановлення їй інвалідності та завданої травми 05.08.2009року.

Таким чином, потерпіла, звертаючись до суду з клопотанням про призначення ще однієї повторної експертизи, не навела при цьому належних доводів та обґрунтування, які б свідчили про неповноту або неясність уже проведеної повторної експертизи та наводить додаткові доводи, які виходять за межі, передбачені ст. 275 КПК України, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст. 75, 196, 260, 273, 275, 310, 312, КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В клопотанні потерпілої ОСОБА_3І про проведення у справі повторної судово-медичної експертизи відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Головенко О.С.