Справа № 183/3166/14
№ 1-кп/183/22/15
В И Р О К
іменем України
20 березня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кусари Азербайджану, громадянина України, освіта неповна середня, приватного підприємця, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст..89 КК України - не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 356 КК України, -

в с т а н о в и в:
25 січня 2014 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_5 спільно зі своїм знайомим ОСОБА_6 знаходилися в кафе «Алігатор», що розташоване в буд. АДРЕСА_2 , де разом розпивали спиртні напої. В ході їх відпочинку, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 пересіли до компанії знайомих осіб та продовжили розпивати спиртні напої. В той час, коли ОСОБА_5 і ОСОБА_6 знаходилися на танцювальному майданчику, до них підійшов охоронець даного кафе ОСОБА_7 та повідомив, що вони розбили посуд, тому повинні відшкодувати спричинену шкоду. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили вийти з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », оскільки посуд вони не розбивали, але ОСОБА_7 не випустив їх з кафе, тримаючи закритими двері. В цей час до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зайшов ОСОБА_8 разом з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, один з яких взяв ОСОБА_6 за руку та почав вести до підсобного приміщення кафе, а охоронець кафе ОСОБА_7 сказав ОСОБА_5 , щоб він також пройшов до підсобного приміщення.

Перебуваючи в підсобному приміщенні разом двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, охоронцем ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилися виплатити грошові кошти у розмірі 360 грн. за посуд, який вони не розбивали.

25 січня 2014 року близько 23 години 35 хвилин, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , керуючи діями двох невстановлених досудовим розслідуванням осіб, надав команду їм вилучити у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ювелірні вироби, в рахунок погашення боргу за розбитий посуд. Останні, діючи узгоджено, реалізуючи злочинний умисел на вилучення ювелірних виробів, не зважаючи на оспорюванні їх дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вилучили у ОСОБА_6 золотий ланцюжок вагою 18 грамів вартістю 5800 грн., а у ОСОБА_5 срібний ланцюжок та хрестик вагою 24 грами, загальною вартістю 480 грн. після цього вилучене майно було передане ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та показав, що дійсно 25.01.2014 року близько 23 години 30 хвилин він перебував в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване в АДРЕСА_2 , власником якого він являється. Йому стало відомо, що група молодих осіб, які відпочивали за одним із столиків розбила посуд на загальну суму 360 грі та відмовлялася відшкодувати спричинену шкоду. З цієї компанії залишилося двоє ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у яких вилучили ланцюжки, як заставу за те, що вони в подальшому відшкодують спричинену шкоду. Ланцюжки були передані бармену, яка повернула їх власникам після того, як за розбитий посуд були відшкодовані кошти.

На підтвердження встановлених в судовому засіданні обставини, судом були досліджені:

· показання потерпілого ОСОБА_6 про те, що 25.01.2014 року він разом з ОСОБА_5 в нічний час відпочивали в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване в с.Орлівщина, власником якого є ОСОБА_4 . Перебуваючи в кафе вони приєдналися до компанії, яка розпивала спиртні напої за одним зі столиків. Серед цих осіб був ОСОБА_9 , який знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння. Час від часу вони залишали приміщення кафе, а повернувшись одного разу, побачили, як ОСОБА_9 не втримався на ногах та впав на стіл, з якого попадав посуд та розбився. На все це відреагувала бармен та принесла до їх столику рахунок на відшкодування шкоди за побитий посуд на суму 360 грн. Коли вони намагалися пояснити, що посуд розбитий не ними, до них підійшов охоронник та двоє невідомих чоловіків, які завели їх до підсобного приміщення та нанесли їм декілька ударів по різним частинам тіла. Після цього ОСОБА_4 дав вказівку зняти з них ланцюжки та віддати бармену в рахунок погашення спричиненої шкоди. Двоє невідомих зняли ланцюжки та передали бармену. На слідуючий день вони сплатили кошти за розбитий посуд та бармен повернула їм ланцюжки. Потерпілий не має жодних претензій до обвинуваченого через відшкодування йому спричиненої майнової та моральної шкоди.

· показання потерпілого ОСОБА_5 , які суттєво не відрізняються від показань ОСОБА_6 в частині обставин, які ніким не оспорюють ся;

· показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про те, що дійсно 25.01.2014 року мав місце випадок, коли за їх столиком, де вони відпочивали був розбитий посуд, за який їм було виписано рахунок на суму 360 грн., який ніхто не хотів відшкодовувати;

· показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що 25.01.2014 року вони працювали барменами в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване в с.Орлівщина. Під час їх зміни пізно ввечері стався випадок, при якому був розбитий посуд за одним зі столиків. Коли вони підійшли до відпочиваючих за цим столиком там знаходилися ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . За розбитий посуд було виписано рахунок на суму 360 грн., який ніхто не хотів сплачувати. Через деякий час їм за барну стійку потерпілими було передано ланцюжки, як заставу за розбитий посуд. На слідуючий день рахунок був оплачений, а ланцюжки повернуті власникам;

· показання свідка ОСОБА_13 про те, що зі слів його сина ОСОБА_14 йому відомо, що 25.01.2014 року під час відпочинку в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за їх столиком був розбитий посуд, за який ніхто не відшкодував шкоду, з його сина було знято золотий ланцюжок, який він забрав у бармена 26.01.2014 року після того, як було сплачено кошти за розбитий посуд;

· протокол огляду речей від 07.02.2014 року - срібного ланцюжка з хрестиком, добровільно виданого ОСОБА_5 (а.к.п 92-94), визнаного речовим доказом , переданого під розписку потерпілому (а.к.п. 91);

· протокол огляду речей від 07.02.2015 року золотого ланцюжка, добровільно виданого потерпілим ОСОБА_6 , визнаного речовим доказом, переданого на зберігання потерпілому (а.к.п. 95-97);

· протокол огляду місця події приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.к.п. 117-118);

· довідка про вартість виробу з золота та зі срібла, виходячи з вартості одного граму відповідного дорогоцінного металу.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 встановленою його дії належить кваліфікувати за ст.. 356 КК України, як самоправство, тобто самовільне, всупереч встановленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремими громадянами, якщо такими діями заподіяна значна шкода інтересам громадян.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин невеликої тяжкості.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Пом`якшуючою обставиною визнається щире каяття обвинуваченого та повне відшкодування збитків потерпілим. З урахуванням наявності пом`якшуючих обставин, а також з урахуванням особи винного, який в силу ст.. 89 КК України являється не судимим, керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його цілей, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а до обвинуваченого може бути застосоване покарання у виді штрафу.

На підставі викладеного, враховуючи ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України та призначити йому покарання штрафу на користь держав у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили залишити потерпілим.

Копію вироку вручити засудженому негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1