Справа№1/2515/12/2012
Провадження №1/2515/9416/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2012 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі

головуючого судді: Подалюки О. Ф.

при секретарі Драшпуль Н.О.,

з участю прокурора Басалика В.О., Лиштван А.Д.,

та захисника - адвоката ОСОБА_1,

озглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого: ТОВ «Сандора», торговий представник, мешкаючого за адресою: м. Чернігів, вул. Г. Чорнобиля, 10/39, раніше не судимого,

обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2011 року, близько 10-00 год., ОСОБА_2, знаходячись біля приміщення мясного павільйону ТОВ «Чернігівський колос», по вул. Примакова, 1 м. Чернігова, що розташований на території «Центрального ринку» м. Чернігова, в ході раптово виниклого конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс удари руками та ногами в область голови ОСОБА_3, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді травматичної екстракції коронкових частин 11, 12, 21, 22 зубів, закритого перелому кісток носу зі зміщенням, крововиливу слизової верхньої губи, синців та забиття мяких тканин обличчя, обох верхніх кінцівок, подряпин голови, садна обох верхніх кінцівок, котрі відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою стійкої втрати працездатності менш ніж на третину (10 %).

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав та показав, що його матір ОСОБА_4 працює реалізатором у м»ясному павільйоні на Центральному ринку, де також працює і потерпілий ОСОБА_3 24.03.2011 року йому подзвонила матір та повідомила, що між нею та потерпілим виник конфлікт, в ході якого він її ображав. З цього приводу 26.03.2011 року він приїхав на робоче місце своєї матері, щоб поговорити з ОСОБА_5. Вони вийшли на тильну сторону мясного павільйону і з поведінки ОСОБА_3 він зрозумів, що той знаходився в стані алкогольного спяніння. В ході бесіди з ОСОБА_3 між ними виник конфлікт, в ході якого потерпілий почав до нього чіплятися, хватався за одяг, а потім став наносити удари в область голови, а він ухилявся, вирвався та відійшов до знайомих. Але через декілька хвилин подзвонила матір та повідомила, що батько потерпілого хоче з ним поговорити. Коли він знову з товаришами зайшов у м»ясний павільйон, батько потерпілого ОСОБА_6 запропонував йому зайти до роздягальні, та поговорити і помиритися. Але коли він зайшов у кімнату, то ОСОБА_6 напали на його і стали наносити удари, але він вирвався. З даного приводу до органів міліції він не звертався. Цивільні позови не визнав.

Хоча підсудний ОСОБА_2 вину в скоєнні злочину не визнав, його вина доведена показами потерпілого, свідків, допитаних в судовому засіданні та матеріалами зібраними в ході досудового слідства та оголошеними і перевіреними в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що він працює на ринку м. Чернігова у мясному павільйоні. Йому необхідно переносити товар через прилавок, за яким працює матір підсудного. З цього приводу вона постійно в грубій формі робить йому зауваження, хоча нічого недозволеного та ображаючого він не робить, після себе завжди прибирає і з цього приводу у них 24.03.2011 року відбувся конфлікт. 26.03.2011 року на ринок приїхав ОСОБА_2, якого він до того моменту не знав та запропонував вийти на вулицю поговорити. ОСОБА_2 став докоряти йому за конфлікт з матір»ю, він намагався пояснити ситуацію, стали сперечатися і підсудний без попереджень завдав йому удар головою в область обличчя, після чого він присів, а ОСОБА_2 став наносити йму удари ногами та руками в область голови, в результаті чого вибив йому зуби та причинив інші тілесні ушкодження, з приводу яких він знаходився на стаціонарному лікуванні. Цивільний позов підтримує та просить стягнути з підсудного на його користь 4653 грн. 72 коп. матеріальної шкоди та 20000 грн. моральної шкоди, а з приводу призначення покарання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_6, батько потерпілого, в судовому засіданні показав, що він працює на Центральному ринку. 26.03.2011 року, коли він знаходився на робочому місці, йому повідомили, що його сина ОСОБА_3 побили. Коли він побачив сина, то він увесь був у крові, в розмові повідомив, що його без будь-яких причин побив син ОСОБА_4 Через деякий час на їх прохання прийшов підсудний, з яким вони зустріли в підсобці, щоб поговорити. Ніякої бійки там уже не було.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні показали, що вони бачили, як знаходячись з тильної сторони м»ясного павільйону на центральному ринку підсудний ОСОБА_2 вдарив потерпілого ОСОБА_3 головою в обличчя, а коли той присів, наніс декілька ударів ногою та рукою в область голови. Бачили у потерпілого кров, у нього був поламаний ніс та вибиті зуби.

Свідок ОСОБА_9 показала, що коли вона знаходилась на своєму робочому місці в мясному павільйоні Центрального ринку, вона чула, що відбулась бійка. Більше їй нічого з даного приводу не відомо.

Свідок ОСОБА_10 показав, що він був присутній в якості понятого під час відтворення обстановки та обставин подій. В ході даної слідчої дії підсудний розказував, що ОСОБА_3 ображав його матір. В ході зустрічі між ними виник конфлікт, а трохи пізніше в той же день, ОСОБА_3 наносив йому удари.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, матір підсудного, свідки, знайомі підсудного, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 показали, що 26.03.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на центральному ринку виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_2, підсудний був у крові. Вони не бачили, щоб ОСОБА_2 наносив удари потерпілому.

До показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 суд відноситься критично оскільки вони суперечать обставинам скоєного злочину, його наслідкам, та не узгоджуються з доказами зібраними в ході судового та досудового слідства.

Крім того вина ОСОБА_2 в скоєнні злочину підтверджується оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_14 (а.с. 40) та матеріалами справи, а саме:

- протоколом усної заяви про злочин від 30.03.2011 року, в якій ОСОБА_3 просить прийняти міри до ОСОБА_4 та її сина, які 26.03.2011 року спричинили йому тілесні ушкодження (а.с. 4);

- протоколом відтворення обстановки та обставин подій від 12.05.2011 року та фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_4 показав та розказав при яких обставинах між ним на потерпілим виник конфлікт, та як потерпілий і його батько намагались нанести йому тілесні ушкодження (а.с.32-39);

- протоколами очної ставки між ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, в ході якої потерпілий та свідок підтвердили свої покази (а.с. 59-62, 67-70);

- протоколом очної ставки між ОСОБА_8 та ОСОБА_12, в ході якої свідок ОСОБА_8 підтвердив свої покази (а.с. 71-72);

- протоколами очної ставки між ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_2, в ході яких свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили свої покази (а.с. 77-80, 82-85);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи від 16.12.2011 року, згідно якої у ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження у вигляді травматичної екстракції коронкових частин 11, 12, 21, 22 зубів, закритого перелому кісток носу зі зміщенням, крововиливу слизової верхньої губи, синців та забиття мяких тканин обличчя, обох верхніх кінцівок, подряпин голови, садна обох верхніх кінцівок, котрі виникли від дії тупих предметів, в тому числі і від нанесення ударів руками, ногами і могли утворитися 26.03.2011 року, та які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою стійкої втрати працездатності менш ніж на третину (від 10 % до 33 %) (а.с. 178-181).

Твердження підсудного ОСОБА_2 про те, що він тільки захищався і не наносив ударів потерпілому ОСОБА_3, спростовуються показами потерпілого та свідків, у яких нема підстав його оговорювати та висновками комісійної судово-медичної експертизи. Тому дане твердження підсудного суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за скоєне.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_2, які виразилися в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш ніж на одну третину потерпілого, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України.

Цивільний позов прокурора м. Чернігова в інтересах Чернігівської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3 на суму 556,40 грн., слід задовольнити та стягнути з підсудного ОСОБА_2 на користь Чернігівського міського бюджету вказану суму.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 про стягнення з підсудного 4653 грн. 72 коп. матеріальної шкоди слід задовольнити, оскільки дана сума підтверджена документально. Стосовно моральної шкоди, то суд вважає, що потерпілому вона завдана, але сума саме в розмірі 20000 грн. належним чином не обґрунтована, докази завдання моральної шкоди в такому розмірі суду не надані. На думку суду, з урахуванням всіх обставин даної справи, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, ступені тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, з урахуванням матеріального положення та реальної можливості, з підсудного на користь потерпілого слід стягнути 5000 грн. моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позову слід відмовити.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Обставин, що помякшують або обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини при яких було скоєно злочин, його наслідки, поведінку потерпілого, відносини потерпілого і підсудного, особу підсудного, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, має молодий вік, працевлаштований, характеризується позитивно за місцем проживання та роботи, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують покарання, тому суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. 323- 324 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_2 визнати винним та призначити йому покарання по ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання і встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_2 такі обовязки:

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 підписку про невиїзд з постійного місця проживання до вступу вироку в законну силу залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Чернігівського міського бюджету 556,40 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3

Стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 4653 грн. 72 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 днів з дня його проголошення.

Суддя О.Ф. Подалюка