Справа № 366/251/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/573/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 28 16.06.2015

УХВАЛА
Іменем України
16 червня 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 24.03.2015 року, яким :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працює приватним підприємцем, вважається таким, що раніше не судимий, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , засуджено за ч.1 ст. 249 КК України до 3 років обмеження волі з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого; за ч.2 ст.15, ст. 267-1 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років обмеження волі з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в Київській області матеріальні збитки в сумі 103 717 гривень.

Вироком також вирішено питання про речові докази по справі.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення злочинів за наступних обставин.

ОСОБА_8 , 03.11.2014 року, приблизно о 16 годині 03 хвилини, використовуючи перепустку форми «Р-7» № 712317, яку було видано 22.10.2014 року для відвідування самопоселенця ОСОБА_9 , з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, на автомобілі марки «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_1 , заїхав на територію зони відчуження, де в порушення вимог п.7 ст. 12 Розділу 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якого, на території зони відчуження та зони безумовного(обов`язкового) відселення спортивне та промислове рибальство заборонене, та п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02. 1999 р., у період часу з 03.11.2014 року по 05.11.2014 року, точний час судом та слідством не встановлено, екологічно небезпечним способом, використовуючи колючо-ріжучі знаряддя лову, виловив у річці Прип`ять, в районі м. Чорнобиль, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07. 1991 р. відноситься до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: до зони відчуження, рибу цінних та нечисленних її видів, а саме:

-білизна-23 шт. по ціні 255 грн. за 1 шт.;

-лящ-100шт. по ціні 170грн.за 1шт.;

-сом-159 шт. по ціні 425грн.за 1 шт.;

-чехоня- 26 шт. по ціні 136 грн. за 1 шт.;

-судак-15 шт. по ціні 510 грн. за 1 шт.;

-плоскирка-12 шт. по ціні 34 грн. за 1 шт.;

-плітка- 5 шт. по ціні 85 грн. за 1 шт.;

-карась- 5 шт. по ціні 17 грн. за 1 шт.;

-сазан-3 шт., по ціні 306 грн. за 1шт.;

-товстолобик- 1 шт. по ціні 255 грн. за 1 шт., чим спричинив істотної шкоди рибному господарству України на загальну суму 103 717 грн., згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11. 2011 року №1209.

05.11.2014 року, виловлену рибу, ОСОБА_8 помістив до 21 мішка з полімерного матеріалу та завантажив їх до багажного відділення автомобіля марки «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_1 з метою переміщення вказаної річкової риби за межі зони відчуження,однак, рухаючись по автодорозі «місто Чорнобиль КПП Дитятки», був виявлений працівниками міліції Відділу зони ЧАЕС ГУМВС України.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як під час переміщення риби 05.11. 2014 року, о 19 годині 40 хвилин, в районі відселеного села Черевач зони відчуження, був зупинений працівниками міліції, які під час огляду автомобіля марки «RENAULT MASTER» у багажному відділенні виявили свіжо виловлену річкову рибу загальною вагою 720 кг, яку в подальшому було вилучено до Відділу зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області.

В апеляційній скарзі зі змінами обвинувачений просить вирок суду скасувати, повернути провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання для виконання вимог ст. 314 КПК України. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що всупереч вимогам п. 5 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить належним чином сформульованого обвинувачення, а лише містить фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та вказівку на підозру його у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 249. ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 267-1 КК України. Залишивши поза увагою відсутність висунутого обвинувачення щодо нього, суд ухвалив обвинувальний вирок, чим порушив вимоги ст. 370 КПК України.

Заслухавши суддю доповідача, обвинуваченого, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішенням, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 249. ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 267-1 КК України, вказує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення.
Так обвинувальний акт містить у собі лише опис фактичних обставин, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівку на підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 249. ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 267-1 КК України, а також правову кваліфікацію його дій.
Залишивши поза увагою відсутність висунутого обвинувачення щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції ухвалив обвинувальний вирок, чим порушив вимоги передбачені ст. 370 КПК України.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від передбачено те, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії), п. 79). Крім того Європейський суд з прав людини нагадує,що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії, п. 34).
Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглянути у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції , п. 54).
Враховуючи викладене вище, колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а ухвалене судове рішення за таких обставин повинно бути визнане незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Поскільки зазначені порушення не можуть бути усунуті судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити, вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання для виконання вимог ст. 314 КПК України.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 415, 419, КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Вирок Іванківського районного суду Київської області від 24.03.2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначити у даному кримінальному провадженні новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
СУДДІ: