Справа № Провадження №11-470/12 11/1090/2533/12 Головуючий у І інстанціїСкарлат
Категорія4Доповідач у 2 інстанції Колокольникова
УХВАЛА

Іменем України

22 березня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого-судді - Шроля В.Р.

суддів - Колокольнікової Н.М., Говорухи В.І.

з участю прокурора - Стаховської Н.М.

представника потерпілих - ОСОБА_1

потерпілої - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляціями захисника ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_4 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 16 грудня 2011 року щодо,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

- засудженого за ч.2 ст. 121 КК України 7 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь:

- ОСОБА_2 9794грн. 27коп. матеріальної та 100000грн. моральної шкоди.

- ОСОБА_511166грн. 92коп. матеріальної та 100000 грн. моральної шкоди.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку, 21 червня 2009 року близько 02-00 години ОСОБА_4, перебуваючи в садовому товаристві «Сади Дніпра»в с. Осещина Вишгородського району Київської області під час сварки, яка виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 в стані алкогольного сп'яніння, умисно наніс останньому удари руками та ногами в область голови та тулуба, чим завдав тілесні ушкодження. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 піднявся та пішов до літнього душу, а зранку його знайшли на подвір'ї поблизу будинку, де вони проживали. Зранку того ж дня ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 занесли ОСОБА_6 до будинку та поклали його на ліжко.

22.06.2009 року ОСОБА_6 доставили до Долинської районної лікарні Івано-Франківської області, де 25.06.2009 року останній помер від отриманих тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №102 «Е»від 05.08.2009 року 1-3 при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з крововиливами в м'які покрови голови, під м'яку та тверду мозкову оболонку, в речовину головного мозку, з забоєм головного мозку важкого ступеня; закриті переломи 4-го, 5-го, 6-го ребер зліва без зміщення з крововиливами в міжреберні проміжки, синці в ділянках голови, термічні опіки 2-го, 3-го А ступеня в ділянках грудної клітини, обох верхніх кінцівок, біля 2% поверхні тіла, можуть відповідати терміну біля 3-х -5-ти діб до моменту настання смерті.

Закрита черепно-мозкова травма з крововиливами в м'які покрови голови, під м'яку та тверду мозкову оболонку, в речовину головного мозку, з забоєм головного мозку важкого ступеня має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними в момент спричинення. Закриті переломи 4-го, 5-го, 6-го ребер зліва без зміщення з крововиливами в міжреберні проміжки мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Синці в ділянках голови; термічні опіки 2-го 3-го А ступеня в ділянках грудної клітини, обох верхніх кінцівок біля 2% поверхні тіла мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Закрита черепно-мозкова травма з крововиливами в м'які покрови голови, під м'яку та тверду мозкову оболонку, в речовину головного мозку, з забоєм головного мозку важкого ступеня, закриті переломи 4-го, 5-го, 6-го ребер зліва без зміщення з крововиливами в міжреберні проміжки, синці в ділянках голови утворилися від дії тупих предметів, могли утворитися від внаслідок нанесення ударів руками, ногами чи іншими тупими твердими предметами.

Характер та розташування тілесних ушкоджень на різних, протилежних ділянках тіла дозволяє думати, що вони не могли утворитися під час одномоментного падіння з висоти власного зросту. Термічні опіки 2-го 3-го А ступеня в ділянках грудної клітини, обох верхніх кінцівок біля 2% поверхні тіла утворилися від дії високої температури. Згідно даних судово-гістологічного дослідження з моменту отримання тілесних ушкоджень до моменту настання смерті пройшло біля 3-х - 5-ти діб.

Смерть ОСОБА_6 настала від закритої черепно-мозкової травми з крововиливами в м'які покрови голови, під м'яку та тверду мозкову оболонку, в речовину головного мозку; з забоєм головного мозку важкого ступеня, яка ускладнилась мозковою комою 3-го ступеня, набряком та набуханням головного мозку.

В апеляції засуджений ОСОБА_4 просить вирок суду скасувати та змінити кваліфікацію на ч.1 ст. 122 КК України, оскільки вважає, що справа розглянута однобічно, з обвинувальним ухилом, а також з порушенням вимог ст.ст. 368, 369, 371, 372 КПК України.

Так, судом не враховані покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7 та висновок судмедекспертизи № 16/ Д № 102 від 20.08.2010 року щодо отримання потерпілим легких та тяжких тілесних ушкоджень. При цьому, вважає, що тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 отримав не в результаті його дій, а внаслідок падіння з власного зросту на груду будівельного матеріалу, у стані тяжкого алкогольного сп»яніння, у зв»язку з чим, висновки суду, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 65, 66 КК України, не врахував пом»якшуючу вину обставину, а саме: надання ним медичної допомоги потерпілому.

Крім того, просить врахувати вирок Вишгородського районного суду від 14.03.2011 року, за яким він був засуджений за ч.1 ст. 122 КК України та з яким він був згідний, а також і те, що він знаходився під вартою 2 роки та 7 місяців у Київському СІЗО № 13.

В апеляції захисник ОСОБА_3 просить вирок суду змінити та визнати ОСОБА_4 винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 128 КК України за ознаками спричинення потерпілому ОСОБА_6 необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження та призначити йому покарання в межах санкції цієї статті, оскільки вважає вирок суду незаконним, неповним та необґрунтованим, кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 121 КК України - помилковою.

Вказує, що не були допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, що свідчить про можливість неправильного та неповного встановлення фактичних обставин справи та істотного впливу на кваліфікацію вчиненого засудженим діяння, а також захист був позбавлений можливості поставити свої запитання вищевказаним свідкам.

Відповідно до ч.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 суду належало було дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто не тільки тих, що стверджують, а і тих, що спростовують обвинувачення ОСОБА_4, а саме : суд відкинув покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які вони давали в судовому засіданні не навівши мотивів, з яких було відкинуто саме ті покази, які спростовують обвинувачення ОСОБА_4 Також, судом не було надано оцінки матеріалам відтворення обстановки та обставин подій з участю ОСОБА_8М./т.2, а.с. 68-87/, висновку додаткової судово-медичної експертизи № 16/Д/№102 «Е»від 20.08.2010 року, вказавши лише, що вони спростовуються висновком комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи № 164/К від 30.12.2010 року, що є порушенням процесуального права з огляду на ч.4 ст. 75 КПК України.

Вважає, що згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 в ході бійки не спричинив ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень та не міг їх спричинити, оскільки ОСОБА_6 протягом дня 21.06.2009 року щонайменше тричі падав з висоти власного зросту. Висновки додаткової та комісійної судово-медичної експертизи, розяснення експертів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також свідчать на користь засудженого.

Вважає, що доводи щодо умисного нанесення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6, що спричинило смерть останнього, суперечать обставинам справи та є необґрунтованими. Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мали тривалі дружні відносини, що також може свідчити про відсутність у ОСОБА_4 умисного нанесення ОСОБА_6 цих ушкоджень.

В запереченнях потерпіла ОСОБА_5 просить апеляцію захисника ОСОБА_3 відхилити, вирок суду залишити без зміни, оскільки вважає, що в ході досудового та судового слідства беззаперечно доведено факт побиття ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_6

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення обох апеляцій, захисника ОСОБА_3, який підтримав свою апеляцію та частково апеляцію засудженого, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій апеляційний суд вважає, що апеляції засудженого та захисту не підлягають задоволенню виходячи зі слідуючих підстав.

Винність засудженого у інкримінованому злочині доведена сукупністю наведених у вироку та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме : показами самого засудженого, даними в ході досудового слідства про те, що в ході бійки він кілька разів наніс удари ОСОБА_6, на що останній також його вдарив. Тоді ОСОБА_4 пішов до сарайчику та взяв з під-ліжка сокиру, щоб налякати ОСОБА_6. ОСОБА_8 вихопив з його рук сокиру та пішов її ховати. В цей час ОСОБА_4 знову зчепився з ОСОБА_6 і знову наніс тому руками кілька ударів в область голови та тулуба. Також пояснив, що бійка почалась із-за того, що ОСОБА_6 взяв чужі гроші. Під час розмови з дочкою він побачив, що у ОСОБА_6 виступили синці під очима, наступного дня на руках з'явилися плями, схожі на опіки. (т.1 а.с.74-75).

В судовому засіданні, засуджений пояснив, що в ході бійки, яка була із-за грошей, він вдарив ОСОБА_6 три чи чотири рази долонею в обличчя. Коли вони вдвох лежали на землі, він спираючись на ОСОБА_6, підвівся та два рази вдарив його, ногою взутою в тапочок, в область сідниць. Не заперечує, що міг заподіяти йому ушкодження, які пов'язані з переломом ребер, оскільки коли вони впали на землю на купу брухту, він, коли вставав, опирався на його грудну клітину, тому вважає себе невинним у його смерті.

Показами, в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_2, доньки ОСОБА_6, яка підтвердила, що батько мав на грудях та руках опіки, обличчя побите, голова була вся синя, на лівій стороні синці, тому відвезла його на автомашині до Долинської районної лікарні Івано-Франківської області, де 25.06.2009 року він помер.

З показів свідка ОСОБА_8, які він давав на досудовому слідстві та дослідженими в судовому засіданні вбачається, що той бачив, як ОСОБА_4 схопив сокиру та хотів вдарити ОСОБА_6 Свідок вихопив сокиру та пішов її ховати, в цей час ОСОБА_4 знову зчепився з ОСОБА_6 битися, повалив того на землю та бив його руками та ногами в область голови та тулуба. На ранок побачив, що у потерпілого синці під очима. (т.1 а.с.31-36, 42-43).

З показів свідка ОСОБА_7, досліджених в судовому засіданні вбачається, що після розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 залишились на подвір»ї за столом, а він пішов спати. Наступного ранку бачив у останнього синці під очима. ОСОБА_4 йому розказав, що побив потерпілого через гроші, які той вкрав у ОСОБА_8 Пізніше ОСОБА_8 йому розповів, що засуджений знайшов під матрацем гроші, цигарки та через це почав бити ОСОБА_6, кидався до нього з сокирою. Він особисто вночі ніякого шуму не чув, тому що був дуже п'яний та міцно спав, сам особисто участі в бійці не брав (т.1 а.с.26-30, 37-38).

З показів свідка ОСОБА_9 які вона давала на досудовому слідстві та досліджених в судовому засіданні, вбачається, що в ніч на 21.06.2009 року на сусідній ділянці, де працювали ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , яких вона знає наглядно, вони галасували майже на протязі всієї ночі. (т.1 а.с.51).

Суд вважає, що покази засудженого та вищенаведених свідків, які вони давали на досудовому слідстві та які були досліджені в судовому засіданні - правдиві, оскільки знаходяться у взаємозв'язку з іншими об»єктивними доказами по справі, дослідженими в судовому засіданні, а саме :

- даними протоколу огляду місця події від 10.07.2009 року - подвір'я дачної ділянки №43 в с.Осещина в садовому товаристві «Сади Дніпра»(т.1 а.с.4);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 24.09.2009 року, під час якого ОСОБА_4 розповів та показав при яких обставинах та яким чином відбулася бійка, в ході якої він наносив удари по обличчю ОСОБА_6, яким чином він разом з останнім падали на стіл та землю під час бійки, показав як підводився із землі ОСОБА_6, а також яким чином та куди саме він наносив удари ногами потерпілому під час того як той підводився із землі (т.1 а.с.120-126).

- даними протоколу очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від 24.09.2009 року, в ході якої ОСОБА_4 підтвердив покази свідка ОСОБА_7, які той давав на досудовому слідстві (т.1 а.с.119).

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 16.08.2010 року з фото таблицями, під час якого свідок ОСОБА_8 розповів та показав при яких обставинах та яким чином відбулася бійка, в ході якої ОСОБА_4 наносив удари долонею правої руки в ліву частину голови ОСОБА_6 , яким чином ОСОБА_4 штовхав ОСОБА_6 руками в груди під час бійки, яким чином падав потерпілий на купу будівельного сміття, на які спиною впав ОСОБА_6 під час бійки з ОСОБА_4, також показав, як потерпілий впав на купу із залізобетонними стовбцями тулубом та обличчям 20.06.2009 року.(т.2 а.с.68-87).

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи №164/К від 3012.2010 року вбачається, що приймаючи до уваги опис тілесних ушкоджень під час дослідження трупа ОСОБА_6 і дані судово-гістологічного дослідження, комісія вважає, що давність спричинених тілесних ушкоджень як окремо так і сукупності, могли утворитися в термін, зазначеній в постанові. Для встановлення послідовності та проміжку часу який проходив між виникненням тілесних ушкоджень (судово-медичних даних немає. Причиною смерті ОСОБА_6 стала закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під оболонки головного мозку, забоєм головного мозку, набряком та набуханням головного мозку. Крововиливи в скроневій області голови зліва, в потиличній області голови по середині, в правій лобно-тім»яній області спостерігались в м'яких тканинах голови зі сторони їх внутрішньої поверхні.

Тілесні ушкодження, що спричинили смерть ОСОБА_6 утворилися за обставин на які вказують як свідок ОСОБА_8 та підсудний ОСОБА_4 так і дані постанови про притягнення як обвинуваченого від 29.09.2009 року.

При житті ОСОБА_6 описані у нього ушкодження як закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під оболонки мозку та речовину мозку - мала ознаки небезпечності для життя, а тому відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Закриті переломи 4-6-го ребер без зміщення відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Синці, термічні опіки мають ознаки легких тілесних ушкоджень (т.2 а.с.118-121).

Суд обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку висновок комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи №164/К від 30.12.2010 року, оскільки проведення експертизи в комісійному порядку значно підвищує надійність та авторитетність експертних висновків; а саме:

-експертиза проводилась спільно групою кваліфікованих і досвідчених експертів різних спеціальностей у зв'язку з необхідністю вирішення питань, які знаходяться на межі різних наук і які потребують навичок з різних областей знань заступником начальника КОБСМЕ ОСОБА_12 із стажем роботи понад 23 років, вищої кваліфікаційної категорії; зав. відділом комісійних судово-медичних експертиз цієї ж установи ОСОБА_13, експертом першої кваліфікаційної категорії; доцентом кафедри судової медицини НМУ, кандидатом медичних наук, ОСОБА_11, стаж роботи понад 30 років,

-експертами наданий сумісний висновок на основі не тільки особисто проведених досліджень, а й за результатами досліджень, проведених іншими експертами з урахуванням принципу особистої відповідальності експерта за даний ним висновок, коли кожен експерт несе особисту відповідальність за ту частину дослідження, яку він провів, і за отриманні ним результати, а також він відповідає за правильність висновку, у формулюванні якого він брав участь, при умові, що використані ним результати досліджень, проведених іншими експертами, правильні.

Крім того, суд враховує, що даний висновок не суперечить іншим доказам у справі. При таких обставинах, суд з вищенаведених підстав не взяв до уваги покази експерта ОСОБА_10

Показання засудженого про те, що він не заподіював потерпілому тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть потерпілого, та твердження захисту про те, що висновок суду щодо умисного нанесення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6, що спричинило смерть останнього, суперечать обставинам справи та є безпідставними, оскільки протирічать висновку комісійної судово-медичної експертизи про механізм спричинення тілесних пошкоджень, показам свідків ОСОБА_8 ОСОБА_7, які обґрунтовано визнані достовірними, а тому, суд вірно визнав покази засудженого в цій частині неправдивими та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового слідства і направленими на уникнення відповідальності за вчинений злочин. Твердження захисту в цій частині спростовується матеріалами справи та не відповідає фактичним обставинам.

Судом достовірно встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 бійка почалась із-за того, що ОСОБА_6 взяв чужі гроші. Про це вказували свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 та сам засуджений. Отже, доводи захисту , що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мали тривалі дружні відносини, що свідчить про відсутність у ОСОБА_4 умисного спричинення ОСОБА_6 цих ушкоджень не ґрунтуються на матеріалах справи.

В судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 306 КПК України, за згодою всіх учасників процесу, досліджувались покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, а тому доводи захисту про можливість неправильного та неповного встановлення фактичних обставин справи та істотного впливу на кваліфікацію вчиненого засудженим діяння, є безпідставними / т. 2 а.с. 68/.

Твердження захисту про те, що суд відкинув покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, експерта ОСОБА_11 які вони давали в судовому засіданні не навівши мотивів, з яких було відкинуто саме ці покази, неправомірне, оскільки ухвалою апеляційного суду Київської області від 14 липня 2011р. цей вирок Вишгородського районного суду від 14.03.2011 року скасований.

Прохання засудженого щодо врахування вироку Вишгородського районного суду від 14.03.2011 року, за яким він був засуджений за ч.1 ст. 122 КК України та з яким він був згідний, задоволенню не підлягає, оскільки ухвалою апеляційного суду Київської області від 14 липня 2011р. цей вирок був скасований, справа направлена на новий судовий розгляд.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд прийшов до вмотивованого висновку про доведеність вини ОСОБА_4 в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6, в результаті чого наступила смерть останнього, оскільки вирішуючи питання щодо умислу засудженого, суд виходив із сукупності всіх обставин вчиненого, зокрема : наявність значної кількості тяжких тілесних ушкоджень, заподіяних цілеспрямовано, зі значною силою в життєво важливий орган голову, а також по тулубу, в результаті чого були зламані - 4,5,6 ребро з крововиливами в міжреберні проміжки, що мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня, поведінку засудженого, який протягом тривалого часу бив потерпілого, а також кидався на потерпілого з сокирою.

Крім цього, у випадках, коли умисел винної особи був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров»ю, відповідальність настає за тілесне ушкодження, яке було фактично заподіяне.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. При таких обставинах, підстав для перекваліфікації дій засудженого на ч.1 ст. 121 КК України, на що він вказує в апеляції засуджений та на ст . 128 КК України, про що просить захист, апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, яке б могло вплинути на законність та обґрунтованість прийнятого рішення чи підстав для закриття кримінальної справи апеляційним судом не встановлено.

При призначені покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, дані про особу підсудного, який за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, а також думку потерпілих, обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання. До обставин, що обтяжує покарання, суд обґрунтовано відніс те, що злочин засуджений скоїв в стані алкогольного сп'яніння.

Обставиною, що пом'якшує покарання правильно визнано, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до вмотивованого висновку, що перевиховання засудженого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому міру покарання призначив у вигляді позбавленням волі в межах санкції передбаченої ч.2 ст.121 КК України. Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідатиме вимогам ст.ст. 50,65 КК України і буде домірним скоєному.

Цивільні позови потерпілих про відшкодування заподіяної матеріальної та матеріальної шкоди, вирішені відповідно до вимог закону та виходячи з засад розумності, справедливості та домірності.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляції захисника ОСОБА_3 та засудженого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Вирок Вишгородського районного суду Київської області від 16 грудня 2011 року щодо ОСОБА_4 залишити без зміни.

Головуючий

Судді