Справа № 472/1283/14-к
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою
02 вересня 2014 року смт Веселинове
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобилецька Поляна Рахівського району Закарпатської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, який не працює, проживає в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

29 серпня 2014 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого СВ Веселинівського РВ УМВС України в Миколаївській області лейтенанта міліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором прокуратури Веселинівського району Миколаївської області юристом 3 класу ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 .
В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.
Так, згідно з матеріалами клопотання під час досудового розслідування встановлено, що 01.07.2014 р. в період часу з 17:00 до 19.00 год., точний час досудовим слідством встановити не вдалося, ОСОБА_4 приїхав до своєї знайомої ОСОБА_8 , з якою підтримує дружні стосунки, домоволодіння якої розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно вживали спиртні напої на літній терасі. Приблизно о 22:00-23:00 год. того ж вечора до домоволодіння ОСОБА_8 прийшов брат її покійного чоловіка ОСОБА_9 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння та спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 продовжив вживання спиртних напоїв. Пізніше між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які сиділи поряд один з одним за столом, виник спір, який переріс у сварку. У ОСОБА_4 під час сварки виникло бажання скористатися своєю значною перевагою у фізичній силі та вирішити побутовий конфлікт з ОСОБА_9 силовим шляхом, спричинивши йому тілесні ушкодження невизначеного ступеню тяжкості. Реалізуючи свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_9 і, коли той сидів на стільці (табуреті), не проявляючи жодної агресії до нападника і не маючи змоги активно оборонятися в силу стану алкогольного сп`яніння та незручного положення, умисно завдав йому зі значною силою удар коліном правої ноги у правий бік тулуба, де розташований життєво важливий орган людини - печінка, від чого ОСОБА_9 впав на підлогу.
При цьому ОСОБА_4 не передбачив можливості настання смерті ОСОБА_9 від нанесеного удару в область печінки, хоча повинен був і міг її передбачити в силу свого віку та життєвого досвіду, діючи з більшою обачністю, розуміючи, що в тій конкретній обстановці він мав значну перевагу у фізичній силі та міцності, а ОСОБА_9 від цілеспрямованого удару в області печінки не міг захиститися. Про це свідчить також подальший розвиток подій, коли ОСОБА_9 намагався самостійно встати з підлоги, а ОСОБА_10 повторно умисно зі значною силою завдав йому другого удару коліном правої ноги в правий бік тулуба, де розташований життєво важливий орган людини печінка, від чого ОСОБА_9 знову впав на підлогу і більше не вставав, а протиправні дії ОСОБА_10 фактично припинила ОСОБА_8 , яка почала на нього кричати. В подальшому ОСОБА_10 повіз ОСОБА_9 до Веселинівської ЦРЛ для надання медичної допомоги, проте ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень помер у дорозі. Труп ОСОБА_9 було направлено до Вознесенського МБ СМЕ для проведення судово-медичного дослідження.
Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 155 від 02.07.2014 р. причиною смерті ОСОБА_9 стала гостра крововтрата, травма печінки.
Згідно з висновком експерта № 355 від 05.08.2014 р. смерть ОСОБА_9 настала від тупої закритої травми живота, яка супроводжувалась розбиттям печінки, крововиливом в черевну порожнину в об`ємі 2000 мл, що підтверджується результатами розтину трупа, судово-гістологічним дослідженням частинок органів у виді нерівномірного кровонаповнення печінки, малокрів`я серця, повнокрів`я легенів, нирок, набряк речовини головного мозку. Беручи до уваги ступінь вираження трупного заклякання, час відновлення кольору трупних плям після надавлювання, причину смерті, смерть могла настати за 8-24 години до судово-медичного дослідження трупа. При судово-медичній експертизі трупу виявленні розбиття правої долі печінки з крововиливом в черевну порожнину в об`ємі 2000мл., зв`язки воріт печінки, клітчатку головки підшлункової залози. Три садна в області правого і лівого надколінників, розгинальної поверхні лівого ліктьового суглобу, синець на тильній поверхні лівої стопи. Тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів. Не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у виді розбиття правої долі печінки з крововиливом в черевну порожнину в об`ємі 2000мл., зв`язки воріт печінки, клітковину головки підшлункової залози від удару, ударів рукою, ногою в область передньої черевної стінки справа. Утворення даних тілесних ушкоджень від падіння з положення стоячи та удару, ударах об твердий предмет малоймовірно, можливо лише при певних обставинах (предмет повинен бути з обмеженою контактуючою поверхнею). Садна, синці могли утворитись від падіння з положення стоячи і удару, ударах об тверду поверхню. Розбиття правої долі печінки з крововиливом у черевну порожнину в об`ємі 2000мл., зв`язки воріт печінки, клітковину головки підшлункової залози могли виникнути як від одного травматичного впливу, так і від декількох травматичних впливів в область передньої черевної стінки справа. Виникли тілесні ушкодження незадовго до настання смерті. Є прямий причинно-наслідковий зв`язок між розбиттям правої долі печінки та крововиливом в черевну порожнину і настанням смерті. Після отриманих тілесних ушкоджень потерпілий міг здійснювати самостійні дії. Зберегти життя потерпілому після отриманих тілесних ушкоджень у вигляді розбиття правої долі печінки з крововиливом в черевну порожнину в об`ємі 2000мл., зв`язки воріт печінки, клітковину головки підшлункової залози, було неможливо при наданні своєчасної медичної допомоги. Час після отриманих тілесних ушкоджень і настання смерті в даному випадку індивідуально, так як залежить від багатьох факторів (об`єму травми, показника артеріального тиску в момент травми, алкогольного сп`яніння та ін.). Тілесних ушкоджень, характерних для самозахисту на тілі не виявлено. Розбиття правої долі печінки з крововиливом в черевну порожнину в об`ємі 2000мл., зв`язки воріт печінки, клітковину головки підшлункової залози відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (в даному випадку є смертельними). Садна, синці відносяться до легких тілесних ушкоджень. Згідно з актом судово-токсикологічного дослідження № 2815 на ім`я ОСОБА_9 , 1976 р.н., виявлено етиловий спирт у крові 2,91%, в сечі 4,15%, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння за даними офіційних таблиць.
Ухвалою слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 08.07.2014 року до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.09.2014 року включно.
Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 04.10.2014 року.
Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не закінчене, тому що на вивчення матеріалів кримінального провадження процесуальним прокурором та затвердження обвинувального акту необхідний проміжок часу, а також після направлення обвинувального акту до суду, суддя повинен протягом п`яти днів призначити підготовче судове засідання, тому виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до трьох місяців, тобто до 04.10.2014 року, а також наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання ним незаконно впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Обґрунтовуючи наявність зазначених ризиків слідство посилається на те, що ОСОБА_4 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, тому не можна виключати можливість вчинення ним нових аналогічних злочинів у разі перебування у стані алкогольного сп`яніння, тим більше, що раніше ОСОБА_4 вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти здоров`я особи, що підтверджується вимогою про судимість. Також, є висока ймовірність впливу його на свідка ОСОБА_8 , з якою він перебуває у дружніх стосунках і яку раніше намагався схилити до дачі неправдивих показів, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Враховуючи вказані обставини, а також те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на значний строк, то у слідства є всі підстави вважати, що він може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню з метою ухилення від невідворотного покарання. Усвідомлення ОСОБА_4 невідворотності покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено суворе покарання, при небажанні понести справедливе покарання, може призвести до спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, пояснивши, що зазначені в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу від 8 липня 2014 року ризики, передбачені п.п.3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, до того ж з`явився новий ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено суворе покарання, та наявністю близьких родичів, які проживають у Закарпатській області, які можуть надати йому притулок. Також підтримав обставини, вказані в клопотанні, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 просили відмовити в задоволенні клопотання та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пояснивши, що вказані в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу ризики, передбачені п.п.3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, відпали, а вказаний в клопотанні новий ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду не обгурнтований, оскільки в ході досудового розслідування не доведено, що підозрюваний має родичів в різних областях нашої держави, будь-якої оперативної інформації не має, відповідно до якої можливо було б підтвердити намір підозрюваного переховуватися, крім того підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, так як в нього є сім`я та діти.
Захисник вважає, що відсутні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали суду від 8.07.2014 р., оскільки всі слідчі дії виконані та підозрюваний разом з ним вже ознайомлений з матеріалами кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Частиною третьою ст. 197 КПК України встановлено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки зазначені в ухвалі Веселинівського районного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 08.07.2014 року ризики, передбачені п.п.3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися. Так, з матеріалів кримінально провадження, а саме: протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 03.07.2014 р. вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 просив свідка, щоб вона повідомила працівникам міліції, що загиблий ОСОБА_9 взяв в неї сигарету і пішов додому, і що вона нічого не бачила. 12.08.2014 р. свідок змінила свої показання та надала свідчення, відмінні від свідчень, які надавала раніше. З матеріалів допиту підозрюваного ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 вбачається, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`янніня та раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти здоров`я особи, що дає підставу суду вважати, що підозрюваний, знаходячись на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Також в судовому засіданні підозрюваний пояснив, що в нього є рідні брат та сетра, які проживають в інших областях України та, враховуючи, що підозрюваний усвідомлює, що в разі доведення його вини та визнання його винним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, йому може бути призначено суворе покарання, то у суда є підстави вважати, що, знаходячись на волі, підозрюваний може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, слідчим суддею враховано обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме: що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не закінчене, тому що на вивчення матеріалів кримінального провадження процесуальним прокурором та затвердження обвинувального акту необхідний проміжок часу, а також після направлення обвинувального акту до суду, суддя повинен протягом п`яти днів призначити підготовче судове засідання, тому виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до трьох місяців, тобто до 04.10.2014 року.
За обставин, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 178,197, 199 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Веселинівського РВ УМВС України в Миколаївській області лейтенанта міліції ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою, застосований згідно з ухвалою слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 08.07.2014 року, до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобилецька Поляна Рахівського району Закарпатської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строком до трьох місяців - тобто до 04 жовтня 2014 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після закінчення дії ухвали слідчого судді від 08.07.2014 р.
Строк дії ухвали до 04 жовтня 2014 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1