ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2, розглянувши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України судових рішень щодо нього,

в с т а н о в и в:

У заяві ОСОБА_1 порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 24 вересня 2014 року у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність у подібних правовідносинах та неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої кримінальним процесуальним законом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Відповідно до вимог статті 448 КПК у заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України серед іншого зазначаються: обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 цього Кодексу; вимоги особи, яка подає заяву; перелік матеріалів, які додаються.

Згідно зі статтею 445 КПК України підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є:

1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання);

2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень;

3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України;

4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Проте, всупереч вищезазначеним вимогам процесуального закону, заява засудженого ОСОБА_1 не містить обґрунтування жодної з перелічених підстав для перегляду судового рішення Верховним Судом України. Викладені у заяві вимоги не конкретизовані та не узгоджуються з повноваженнями Верховного Суду України щодо перегляду судових рішень у кримінальних справах. Зокрема, засудженим належним чином не обґрунтувано доводів про відсутність в його діях кваліфікуючої ознаки - вчинення злочину організованою групою.

Відповідно до статті 449 КПК України до заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України додаються копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву, та копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав передбачених пунктами 1 і 2 частини 1 статті 445 цього Кодексу.

Як вбачається з доданих до заяви ОСОБА_1 матеріалів, долучені до скарги копії оскаржуваних судових рішень не завірені належним чином, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173. До того ж, вирок Апеляційного суду Львівської області від 24 вересня 2014 року, наданий заявником, містить аркуші з 1 по 3 та з 21 по 28, інші аркуші відсутні, також відсутня у доданих до заяви матеріалах копія вироку Личаківського районного суду м. Львова від 7 листопада 2011 року, яка вказана у переліку додатків.

Крім того, засудженим не долучено копій різних за змістом судових рішень, в яких судом касаційної інстанції неоднаково застосована одна і та сама норма права, передбачена КПК України, на порушення якої він посилається у заяві, а саме форми ухвалення судового рішення (вироку чи ухвали) при застосуванні статті 49 КК. Надана заявником ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2014 року щодо застосування статті 49 КК не свідчить про неоднакове застосування однієї і тієї самої норми кримінального процесуального закону, оскільки відповідно до цього рішення, особу було звільнено не від кримінальної відповідальності, а від кримінального покарання.

Таким чином, під час перевірки відповідності заяви вимогам КПК України встановлено ряд зазначених недоліків, які перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

На підставі наведеного, керуючись статтею 450 КПК України (в редакції Закону України №192-VIII від 12 лютого 2015 року «Про забезпечення права на справедливий суд»),

ухвалив:

про зазначені недоліки заяви повідомити ОСОБА_1 та надати йому строк для їх усунення до 29 травня 2015 року.

У разі, якщо зазначені недоліки не буде усунено в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2