Заводський районний суд м. Миколаєва
Провадження 1-кп/487/71/15
Справа 487/9650/14-к

В И Р О К
Іменем України
11.06.2015 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який народився в м. Миколаєві, громадянина України, українця,
з середньою освітою, не працюючого, який проживав в
АДРЕСА_1 , раніше судимого:
25.01.2011 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 15 ч.2
ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, 08.08.2014
звільнений по відбуттю покарання;
11.03.2015 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 187
КК України до 3 років позбавлення волі, -
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України ,
В С Т А Н О В И В:
09 серпня 2014 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп яніння, знаходячись на зупинці громадського транспорту Надія по вул. Карпенко в м. Миколаєві, побачив наглядно знайомого йому чоловіка ОСОБА_6 , який також знаходився на вказаній зупинці громадського транспорту. ОСОБА_5 побачив в руках даного чоловіка мобільний телефон, а на руці золоту обручку, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 та спочатку попросив його подивитись золоту обручку, а потім попросив зателефонувати з його телефону, на що ОСОБА_6 погодився та передав вказані речі, а саме мобільний телефон Nokia RM -1011 вартістю 900 грн та золоту обручку вартістю 2000 грн. Після чого ОСОБА_5 , зловживаючи довірою ОСОБА_6 , утримуючи передане останнім майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 2900 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним повністю за ч.2 ст. 190 КК України. Пояснив, що 09.08.2014 він знаходився на зупинці громадського транспорту Надія по вул. Карпенко в м. Миколаєві, де побачив знайомого ОСОБА_7 , у якого були золота обручка та мобільний телефон, і він вирішив заволодіти ними. Він попросив його подивитись золоту обручку, а потім попросив зателефонувати з його телефону, на що ОСОБА_7 погодився і передав йому речі. Тоді він розпорядився мобільним телефоном та обручкою на власний розсуд. Щиро кається.
Також винність обвинуваченого підтверджується наступними доказами.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що 09.08.2014 він знаходився в стані алкогольного сп яніння на зупинці громадського транспорту Надія по вул. Карпенко м. Миколаєва, і в нього зникли його мобільний телефон та золота обручка.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, що 09.08.2014 вони знаходились на чергуванні та отримали визов, що у чоловіка викрали його мобільний телефон та золоту обручку. Коли вони приїхали на зупинку громадського транспорту Надія по вул. Карпенко, побачили потерпілого, якого взяли на борт та поїхали обробляти район. В районі вул. Бузніка вони побачили ОСОБА_10 , який хотів зникнути, але вони його затримали, та вилучили в нього речі потерпілого мобільний телефон та золоту обручку. Потім доставили до Заводського РВ ММУ.
Згідно даних протоколу огляду речей від 10.08.2014 вбачається, що у ОСОБА_10 були вилучені мобільний телефон та золота обручка, які належать потерпілому ОСОБА_6 .
Згідно даних протоколу пред явлення особи для впізнання від 09.08.2014 вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 . Серед пред явлених йому осіб впізнав ОСОБА_10 як особу, яка заволоділа його речами мобільним телефоном та золотою обручкою.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, і дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочина, обставини, які пом`якшують покарання, а саме, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину.
А також суд враховує дані про особу обвинуваченого: вину визнав, характеризується за місцем мешкання посередньо, вчинив вказане кримінальне правопорушення до винесення вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.03.2015 р.
Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп яніння.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України , суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів за даним вироком та за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2015 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набуття вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 21 листопада 2014 року, урахувавши строк перебування під вартою з 09.08.2014 по 11.08.2014 р.
На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 діб з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, у той же строк, з моменту вручення їй копії вироку.
Суддя ОСОБА_1