СПРАВА № 1-125/2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2007 року Тростянецький райсуд Сумської області

в складі: головуючого - судді Янової Л.М.

при
секретарі - Голубничої О.В. з участю прокурора - Пірогова В.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тростянець справу про
обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Тростянець Сумської області, громадянки України,
освіта н-середня, розлучена, позбавлена батьківських прав, непрацююча,
мешкаючо АДРЕСА_1, раніше не судимої

у скоєнні
злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинила злісне ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Злочин був
скоєний при слідуючих обставинах:

ОСОБА_1 згідно постанови Тростянецького районного суду від 18.12.2002 року
повинна виплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку
щомісяця, але не менше Уг частини неоподаткованого мінімуму на утримання доньки
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до повноліття дитини на користь батька - ОСОБА_3. Але
незважаючи на вказане, ОСОБА_1 злісно ухиляється від виплати аліментів, ніяких
відрахувань та іншої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, кошти
з випадкових заробітків в добровільному порядку не сплачує, внаслідок чого заборгованість
по сплаті аліментів в станом на 31.05.2007 року становить 4095 гривень 08 коп.
Про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів її
було попереджено, про те ОСОБА_1до цього часу заборгованність по аліментам не
погасила.

Допитана в судовому засіданні, як підсудна, ОСОБА_1свою
вину в скоєнні злочину визнала та пояснила, що з 1995 року по 2002 рік вона
співмешкала з ОСОБА_3, разом проживали та від нього народила доньку ОСОБА_2,
але в законну шлюбі вони не перебували. В 2002 році у неї захворіли мама та
бабуся, які мешкали за іншою адресою і їй прийшлося піти до них жити, щоб
доглядати. З цих причин у неї з ОСОБА_3почалися сварки, непорозуміння і з 2002
року вони разом не проживають . Тростянецьким райсудом в 2002 році її було позбавлено батьківських прав та
стягнуті аліменти на утримання дітей. У неї є ще старша донька, ОСОБА_4, їй 13
років і вона знаходиться в с.Киріківка в інтернаті. Меншу доньку залишили на
вихованні у батька -ОСОБА_3. З неї рішенням суду було стягнуто аліменти на
виховання доньок ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Аліменти вона не сплачує, не працює,
тимчасово підробляє у людей. Гроші витрачає на харчі, одяг, на сплату аліментів
не хватає. Вона знала, що з неї стягнуті аліменти, але дуржавні виконавці її
жодного разу не попереджали.

Крім повного визнання своєї вини підсудною ОСОБА_1 її
винність в скоєнні даного злочину підтверджується показами потерпілого ОСОБА_3,
який пояснив, що після того, як вони перестали проживати разом підсудна була
позбавлена батьківських прав і дитину на виховання передали йому. Раніше він
теж зловживав спиртними напоями, але вибрав дитину, а тому закодувався і вже
більше 5 років взагалі не

п»є, працює.
Мати дитини за вказаний термін жодного разу не надала допомогу дитині, бо ніде
не працює, хоча працездатна.

З довідки Тростянецького районного відділу ДВС
вбачається, що ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей не сплачує, а борг по
аліментам станом на 31.05.2007 р.на утримання доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2
становить - 4095 грн. 08 коп. (а.с.8)

При
таких обставинах, суд проаналізувавши всі докази по справі, вважає, що винність
підсудної ОСОБА_1 в скоєному доказана повністю і її дії суд кваліфікує за
ст.164 ч.1 КК України, так як вона ухиляється від сплати встановлених рішенням
суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При
визначенні виду та міри покарання підсудній суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного
злочину, особу винної,
яка за місцем
проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, не працює, а тому громадські або виправні
роботи їй застосовувати суд не вважає за доцільне. Суд вважає призначити
покарання у вигляді обмеження волі.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого
ст.164 ч.1 КК України і по цьому закону призначити їй покарання у вигляді 1
року (одного року) обмеження волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу
залишити попередню -підписку про невиїзд.

Строк відбуття покарання рахувати з дня прибуття до виправної установи та
взяття на облік.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської
області через Тростянецький райсуд
Сумської області протягом 15 діб з дня проголошення.