УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №280/2656/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_6
Органами досудового розслідування встановлено, що 28.02.2013 року близько 10:00 години ОСОБА_9 , керуючи автомобілем Gelly MR 7151A НОМЕР_1 в районі 90км+200м а/д Київ-Чоп Коростишівського району Житомирської області зі сторони м.Житомир в напрямку м.Київ допустила виїзд вказаного транспортного засобу за межі проїзної частини в правий кювет, де автомобіль перекинувся.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка вказаного автомобіля ОСОБА_10 отримала тяжкі тілесні ушкодження.
23.12.2013 року на підставі ухвали слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області по даному факту матеріали досудового розслідування перекваліфіковано з ч.1 ст.286 КК України на ч.2 ст.286 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що вказаний автомобіль Gelly MR 7151A AM 4281 BA кузов № НОМЕР_2 був поставлений на облік 17.07.2009 року Житомирським ВРЕР на гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
22.03.2013 року був знятий з обліку для реєстрації Житомирським ВРЕР, а 23.05.2013 року автомобіль Gelly MR 7151A AM 4281 BA кузов № НОМЕР_2 був поставлений на облік на гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 та присвоєно новий реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Слідчий СВ Коростишівського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб.
Ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.06.2014 року клопотання слідчого про накладення арешту на зазначений автомобіль було задоволено.
На прийняте судом рішення до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_7 , в якій він порушує питання про скасування ухвали суду як незаконної. Просить повернути йому транспортний засіб як власнику. Зазначає, що суд, в порушення вимог закону, розглянув клопотання про арешт майна за відсутності власника та, крім того, наклав арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні. Посилається, що в 2013 році він став власником автомобіля Gelly MR 7151A, кузов № НОМЕР_2 , та здійснив ремонт даного транспортного засобу, отже на час прийняття рішення про арешт транспортного засобу, на вказаному автомобілі були відсутні сліди злочину. Посилається також й на ту обставину, що позбавлення його права використовувати вищевказаний автомобіль призведе до втрати ним роботи, оскільки він не зможе здійснювати свої функціональні обов`язки, що суттєво позначиться на інтересах його сім`ї, у складі якої є неповнолітня дитина.
Скаржник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, на адресу апеляційного суду надіслав заяву, в якій просив розглянути апеляційну скаргу в його відсутність.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.171, 173 КПК України, при судовому розгляді клопотання, слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати питання наявності правових підстав для накладення арешту та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Так, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
При цьому положеннями ч.2 ст.167 КПК передбачено, що вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
При розгляді клопотання слідчий суддя встановив, що автомобіль Gelly MR 7151A використовувався як засіб вчинення кримінального правопорушення та на ньому можуть бути наявні сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Так, вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя, дослідивши наявні в матеріалах справи дані, та, врахувавши правові підстави для арешту, з урахуванням зазначених положень КПК України, зваживши на те, що в даному випадку накладення арешту на майно є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, з метою запобігання настанню негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та досягнення дієвості цього провадження, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль.
Посилання апелянта на те, що він до постановлення рішення вже здійснив ремонт даного автомобіля, тому будь-яких слідів кримінального правопорушення на ньому не залишилось, на думку колегії суддів, не є підставою для скасування накладеного арешту на автомобіль, оскільки автомобіль є засобом вчинення даного кримінального правопорушення, до того ж питання про наявність чи відсутність слідів злочину на зазначеному автомобілі може бути вирішено лише шляхом проведення відповідних слідчих дій в межах досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.
Що ж стосується посилань в апеляції на те, що слідчий суддя нібито всупереч вимог закону наклав арешт на майно особи, яка не є підозрюваним, то, на думку колегії суддів, вони є безпідставними, оскільки положення ч.1 ст.170 КПК регламентують, що арешт майна може передбачати заборону розпоряджатись будь-яким чином таким майном також й для іншої особи, у володінні якої перебуває майно.
Не може розглядатись, як підстава для скасування ухвали слідчого судді, й та обставина, що подання слідчого було розглянуто без участі володільця майна, оскільки положення ч.2 ст.172 КПК України передбачають можливість розгляду клопотання слідчого без повідомлення власника майна, якщо це необхідно з метою забезпечення арешту майна.
Доводи апелянта про те, що позбавлення ОСОБА_7 права використовувати вищевказаний автомобіль призведе до втрати ним роботи, оскільки він не зможе здійснювати свої функціональні обов`язки, що суттєво позначиться на інтересах його сім`ї, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки ним не надано будь-яких доказів, які б свідчили про використання належного ОСОБА_7 транспортного засобу, підприємством, де він працює. До того ж, ця обставина також не є безумовною підставою для скасування арешту на майно.
Крім того, з наданих прокурором в суді апеляційної інстанції документів вбачається, що зазначений автомобіль постановою слідчого від 3.04.2015 року визнаний по справі речовим доказом, та залишений на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 .
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена у відповідності до вимог закону, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, належним чином мотивував своє рішення, а тому підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги, не вбачає.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді