Справа № 667/8334/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянув в залі судових засідань в судовому засіданні кримінальне провадження № 667/8313/14-к за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України.

Сторони кримінального провадження:

скаржник: ОСОБА_3

захисник: ОСОБА_4

прокурор: ОСОБА_5

встановив :

Скаржник звернувся зі скаргою, у якій просив суд визнати дії прокурора прокуратури Херсонської області по не поверненню грошових коштів в сумі 879300 грн. належних йому , які було вилучено під час огляду його транспортного засобу 17 квітня 2014 року . До часу звернення зі скаргою арешт на тимчасово вилучені речі накладено не було , у в`язку з чим вони підлягають негайному поверненню.

В судовому засіданні скаржник та його захисник підтримали подану скаргу і просили суд задовольнити її посилаючись, в обґрунтування , на підстави викладені в ній та доповнили що на теперішній час він не являється підозрюваними по кримінальному провадженню яке було внесено в ЄРДР 25 квітня 2014 року за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 199 КК України .

Прокурор в судовому засіданні не визнав скаргу і просив суд відмовити в її задоволенні за необґрунтованістю , оскільки під час вилучення вказаних грошових коштів так і в ході допиту ОСОБА_3 було встановлено що, частини грошових коштів , які просить повернути скаржник , в розмірі близько 100000 грн. належить іншій людині , а саме ОСОБА_6 , а інші грошові кошти визнано речовими доказами оскільки 8000 грн. з тих які було вилучено у ОСОБА_3 були підробленими.

Заслухавши учасників кримінального процесу , дослідивши надані ним матеріали, судом встановлено те що: до ЄРДР за № 0000006 внесено 25 квітня 2014 року відомості про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 199 КК України.

Відповідно до рішення слідчого судді Суворовського районного суду м. Херсона від 09 вересня 2014 року , прийнятого по порядку ст. 163 КПК України , в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000006 було надано дозвіл на тимчасовий доступ до грошових коштів , які було вилучено 17 квітня 2014 року і перебували у володінні ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в сумі 887300 грн. які на час прийняття вказаного рішення перебували в СВ УМВС України в Херсонській області.

Постановою старшого слідчого СВ СУ УМВС України в Херсонській області від 11 вересня 2014 року було визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000006 в якості речових доказів грошові кошти в сумі 879300 грн. які було передано для подальшого зберігання до відділення № 265/21 АБ «Укргазбанк».

Відповідно до постанови прокурора відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 26 вересня 2014 року було частково задоволено клопотання ОСОБА_3 від 25 вересня 2014 року , а саме повернуту газовий пістолет та муляж гранати та відмовлено в задоволенні клопотання про повернення грошових коштів в розмірі 879300 грн.

Згідно до положень ст.ст.169, 207, 208 КПК України слідує що речові докази можуть бути вилучені службовою особою , уповноваженою здійснювати затримання особи за підозрою у вчинені кримінального правопорушення та під час затримання. Предмети вилучені під час затримання набувають статус тимчасово вилученого майна.

А відповідно до ст. 169 КПК України , визначено порядок припинення тимчасового вилучення майна згідно до якого, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу та у разі скасування арешту.

Частина 1 ст. 100 КПК України передбачає що , речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Як встановлено судом, 17 квітня 2014 року під час перевірки співробітниками Державної прикордонної служби України на пропускному пункті «Чаплинка» автомобіля «Хонда Аккорд» , реєстрацій номер НОМЕР_1 зареєстрованого на ОСОБА_3 виявлено та вилучено 370 банкнот НБУ номіналом 100,200,500 гривень , загальною вартістю 887300 грн.

Згідно до висновку експертизи від 14 травня 2014 року встановлено що 25 банкнот номіналом 200 грн. , а також 6 банкнот номіналом 500 грн. які було вилучено 17 квітня 2014 року не відповідають банкнотам НБУ, що знаходяться в офіційному обігу , а саме 8000 грн. містять сліди підроблення і які було вилучено з обігу на підставі закону України «Про Національний банк України». Інша частина грошових коштів , яка була вилучена в розмірі 879300 грн. визнана речовими доказами в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000006 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 199 КК України.

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 та копії довіреності складеної від імені ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_3 слідує що , грошові кошти в розмірі 107300 грн. які було вилучено 17 квітня 2014 року належать йому . Оскільки ОСОБА_6 особисто не звертався до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, а ОСОБА_3 не є тією особою яка, відповідно до п.1ч.1 ст.303 КПК України , має право звертатись до суду в інтересах ОСОБА_6 суд вважає що скарга в цій частині є не обґрунтованою і такою що не підлягає задоволенню з підстав на які посилається скаржник в її обґрунтування.

Оскільки , як встановлено судом , на грошові кошти в розмірі 772000 грн. які належать ОСОБА_3 та визнані , в порядку ст.98 КПК України, органами досудового розслідування речовими доказами, не накладено арешт в порядку вимог ст. ст. 172-173 КПК України , а також вони не вилучені в порядку ч.6 ст. 163 КПК України , на підставі чого вказані грошові кошти підлягають поверненню ОСОБА_3 з роз`ясненням йому наслідків визначених ч.2 ст. 100 КПК України.

З урахуванням викладеного , суд вважає що скарга , з підстав на які посилається скаржник є обґрунтованою і такою що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.307, 372 КПК України, суд
ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 речовий доказ грошові кошти в розмірі 772000 грн. з роз`ясненням наслідків визначених ч.2 ст. 100 КПК України.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України в частині повернення грошових коштів в розмірі 107300 грн. відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1