Номер провадження:1-кс/521/1702/14
У Х В А Л А
29.07.2014 року м. Одеса
В С Т А Н О В И В:
У ході допиту свідка ОСОБА_11 було встановлено, що він автотранспортний засіб «Nissan bluebird», д/з НОМЕР_1 , 1985 р.в. придбав 18.10.2013 році у чоловіка на ім`я ОСОБА_12 . Перед цим, а саме 15.10.2013 року, останній говорив ОСОБА_11 , що вказаний автомобіль належить йому на праві генеральної довіреності. Також ОСОБА_12 сказав ОСОБА_11 , що строк дії його генеральної довіреності закінчився і йому треба зробити нову довіреність. Через декілька днів йому подзвонив ОСОБА_12 та сказав, що власник автомобілю йому надав нову довіреність і він зможе продати вказаний автомобіль. 18.10.2013 біля обласного управління ДАІ в м. Одесі ОСОБА_11 знову зустрівся з ОСОБА_13 , який надав документи до управління ГАІ та через декілька годин ОСОБА_11 було видано технічний паспорт на даний автомобіль.
Також в ході проведення досудового слідства було встановлено, що ОСОБА_9 02 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Згідно заяви ОСОБА_14 слідує, що її дочка ОСОБА_9 продала автомобіль «Nissan bluebird», д/з НОМЕР_1 , 1985 р.в., ОСОБА_7 . Більш нікому її дочка даний автомобіль не продавала. Ці данні надають підстави вважати, що невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 надав до управління ГАІ України в Одеської області для реєстрації автомобілю «Nissan bluebird», д/з НОМЕР_1 , 1985 р.в., на ім`я ОСОБА_11 , підроблений документ, що свідчить про те, що реєстрація автотранспортного засобу «Nissan bluebird», білого кольору, 1985 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , була проведена з порушенням діючого законодавства.
25.07.2014 біля Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Філатова 23 в, було проведено огляд автомобілю «Nissan bluebird», білого кольору, 1985 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , під час якого вказаний автомобіль було вилучено.
Ураховуючи те, що автотранспортний засіб «Nissan bluebird», білого кольору, 1985 року виробництва, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_3 , НОМЕР_2 , є предметом даного кримінального правопорушення і має значення для подальшого розслідування вищезазначеного кримінального провадження, з метою забезпечення його цілісності та встановлення механізму вчинення злочину, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання старшого слідчого та просив його задовольнити.
Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання старшого слідчого необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає, що неприбуття в судове засідання підозрюваного не перешкоджає розгляду клопотання слідчого.
Щодо суті клопотання слідчим суддею встановлено наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Однак, за смислом ст. 170 КПК України, арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного /обвинуваченого/ можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати певного його майна. Вказана норма Закону може стосуватися і майна яке не належить на праві власності підозрюваному /обвинуваченому/, але якщо воно підпадає під ознаки передбачені ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Таким чином, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено та прокурором доведено необхідність арешту вказаного майна, оскільки вилучені речі і предмети, відповідно до ст. 98 КПК України є речовими доказами, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і є тимчасово вилученим майном. З метою недопущення їх зникнення, втрати або пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на майно у вигляді заборони користуватись та розпоряджатись ним.
Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на майно, яке вилучено у ході проведення огляду 25.07.2014 року, а саме: автомобіль «Nissan bluebird», білого кольору, 1985 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_3 , НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_11 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити користуватись та розпоряджатись вказаним майном.
Копію ухвали надіслати слідчому та прокурору.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1