АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/789/203/14 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - взяття під варту
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2014 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2
Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5
з участю прокурора - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7
захисника - адвоката - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 19 вересня 2014 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Даною ухвалою слідчого судді щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Визначено заставу в розмірі 90 000 грн.
Як вбачається з клопотання слідчого та матеріалів кримінального провадження, 15 серпня 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Симона Петлюри в м. Тернополі, у ході проведення працівниками УБОЗ УМВС України в Тернопільській області оперативної закупки наркотичних засобів, збув ОСОБА_9 частину таблетки білого кольору за грошові кошти в сумі 300 грн., яка згідно з висновком експерта № 2-684/14 від 28 серпня 2014 року містить бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, маса якого становить 0, 0019 гр.
Крім того, ОСОБА_7 17 вересня 2014 року, перебуваючи на території лісопосадки, що знаходиться на вул. Чернівецькій в м. Тернополі, незнаконно та безоплатно збув ОСОБА_10 наркотичний засіб бупренорфін у вигляді розчину в одноразовому медичному шприці.
Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000194 від 16 серпня 2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
17 вересня 2014 року ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та 18 вересня 2014 року йому повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів у місці призначеному для проведення навчальних заходів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 19 вересня 2014 року та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зазначає, що слідчим суддею не враховані дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, не порушує норм і правил громадського порядку, має постійне місце проживання та міцні соціальні звязки. Також апелянти вказують на те, що у органів досудового слідства відсутні будь-які докази, що підозрюваний ОСОБА_7 буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідка, перешкоджати слідству та ухилятися від викликів слідчого та суду. Вважає, що прокурор не довів, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу слідчого судді щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та постановити нову, якою підозрюваному обрати запобіжний захід у виді домашньогго арешту, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного місця проживання, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, судимості, його репутацію, майновий стан тощо.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Згідно положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя вірно прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення клопотання слідчого та обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи своє рішення тим, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів у місці призначеному для проведення навчальних заходів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, а також наявність ризиків продовження ним вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду і незаконно впливати на свідків.
Також з урахуванням вимог ст. ст. 182, 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України вірно визначив заставу у розмірі 90000 грн. Даний розмір застави є достатньою мірою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Слідчий суддя правильно оцінив в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, і з врахуванням того, виходячи із наведених у клопотанні слідчого ризиків, дійшов вірного висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки ОСОБА_7 , а тому доводи захисника підозрюваного в апеляційній скарзі про обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту колегія суддів вважає необґрунтованими.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом вірно, у відповідності до ст. ст. 177, 178 КПК України обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді немає.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника - двоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 19 вересня 2014 року - без змін.
Ухвала апеляційного суду Тернопільської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис
Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2