Справа№ 1-303/07
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2007
року Ленінський районний суд
м. Полтави в складі:

головуючого - Парахіної Є.В.,

при
секретарі -
Сулименко І.Г, Лісіченко Н.О.,

Храмовій І.Ю.,

з участю
прокурора - Акулової СМ., Снісаренка Г.О.,

адвоката - ОСОБА_1.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с. Пізники, Чорнухинського р-ну, Полтавської
обл., українця,
громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого,
проживаючого: АДРЕСА_1., раніше судимого:

10.07.2001 року Гадяцьким районним
судом Полтавської області за ст. 17 ч. 2, 81 ч. 1, 42 ч. З КК України (1960
року) до 3 місяців 19 днів позбавлення волі, в скоєнні злочинів, передбачених
ч. 1 ст. 162, ст. 304, ч. З ст. 186, ч. З ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2006 року близько 23-00 год.
ОСОБА_2. спільно з неповнолітнім ОСОБА_3., через відчинене вікно незаконно
проник до житла ОСОБА_4. - належного йому дачного будинку, розташованого по
АДРЕСА_1порушивши недоторканість житла, гарантовану Конституцією України.

Повторно 15.06.2006 року ОСОБА_2., перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння пройшов до приміщення школи-інтернату для дітей-сиріт, розташованої
по АДРЕСА_2, де за попередньою змовою з ОСОБА_5 шляхом зламу замку, проникли до
учбового класу, звідки викрали майно, належнеОСОБА_6: аудіомагнітофон
"Самсунг" вартістю 560 грн., гроші в сумі 650 грн., золоту каблучку
вартістю 1500 грн., 5 колекційних монет загальною вартістю 5 грн., 2 комплекти
ключів загальною вартістю 140 грн., 5 телефонних карток загальною вартістю 30
грн., жіночу сумочку вартістю 300 грн., а всього майно на суму 3185,00 грн.

Крім того, ОСОБА_2. та ОСОБА_5. викрали з вищевказаного приміщення паспорт
громадянина України на ім'яОСОБА_6

Коли ОСОБА_2. та ОСОБА_5. з викраденими речами виходили з приміщення
школи-інтернату, їх помітилаОСОБА_6, яка намагалась їх зупинити, проте ОСОБА_2.
та ОСОБА_5. зникли з місця злочину.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2. вину визнав повністю та
детально пояснив про обставини і механізм вчинення ним злочинів. Підсудний щиро
розкаявся в скоєному, просив суворо його не карати.

Крім
пояснень підсудного ОСОБА_2.,
його винність у вчиненні злочину підтверджується: по епізоду незаконного
проникнення до житла:

- дослідженими в судовому засіданні
показаннями потерпілого ОСОБА_4., згідно яких

прийшовши до подвір'я належного йому будинку в АДРЕСА_1,

він виявив зламаний замок на коморі, в приміщенні будинку безлад -
розкидані речі, пошкоджений

диван, зірвані шпалери, а також зникнення деяких дрібних речей. У вчиненні
вказаних дій запідозрив

ОСОБА_3, про що повідомив працівників міліції (а.с. 116);

- показаннями свідка ОСОБА_3, який в
судовому засіданні пояснив, що постійно проживав в с

Деревки Котелевського р-ну з матір'ю, в нього періодично виникали конфлікти
з сусідом

ОСОБА_4 Одного разу він запропонував старшому брату - ОСОБА_2 - помститись

ОСОБА_4. за те,
що він його ображав, та вони разом
проникли до його будинку, де порозкидали речі, дещо пошкодили, а деякі
речі вкрали;

- даними протоколу огляду від
09.03.2006 року домоволодіння, належногоОСОБА_4. за

адресою: АДРЕСА_1
(а.с.106);

- даними протоколу огляду речей,
добровільно виданих 09.03.2006 року ОСОБА_3

(а.с. 110),

по епізоду
відкритого викрадення майнаОСОБА_6 та незаконного заволодінні паспортом
громадянина України на її ім'я:

· показаннями
підсудного ОСОБА_2., який в судовому засіданні пояснював, що 15.06.2006 року
разом з ОСОБА_5. проникли
до приміщення учбового класу школи інтернату № 2 м. Полтави, зламавши вхідні
двері, звідки викрали аудіо магнітофон, диски, гроші в сумі 40 грн., золоту
каблучку, телефонні картки, паспорт та інші речі. В той час, коли вони виходили
з приміщення школи, вихователь крикнула ОСОБА_5, щоб вони зупинились, натомість
вони побігли з території школи;

· дослідженими
в судовому засіданні показаннями потерпілоїОСОБА_6, яка пояснювала, що працює в
школі-інтернаті для дітей-сиріт № 2. 15.06.2006 року вона перебувала у дворі
школи з групою дітей, повертаючись до приміщення школи, побачила як з нього
вибігли двоє хлопців, серед яких впізнала ОСОБА_5, який тримав в руках
магнітофон. Зрозумівши, що ними вчинено крадіжку, вона крикнула, щоб хлопці
зупинились, проте вони побігли швидше. Оглянувши клас, вона виявила пошкоджені
вхідні двері та зникнення її особистих речей -грошей, сумочки, ключів, золотої
каблучки, магнітофону, зарплатної картки тощо (а.с. 23-24, 42);

· показаннями
свідка ОСОБА_7., яка в судовому засіданні пояснила, що працює в школі-інтернаті
для дітей-сиріт № 2. В червні 2006 року вона разом з колегоюОСОБА_6 перебувала
у дворі школи з групою дітей неподалік від входу до приміщення.ОСОБА_6 побачила
як двоє хлопців виносили з приміщення школи магнітофон та крикнула, щоб вони
зупинились, натомість вони швидко побігли. В одному з них я впізнала ОСОБА_5.
Пізніше з'ясувалось, що крім магнітофона зникли й інші особисті речіОСОБА_6;

· дослідженими
в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_5., який пояснював, що 15.06.2006
року він зустрівся з ОСОБА_2. та ОСОБА_8, вони випили пива та пішли до
школи-інтернату подивитись на випускний вечір. Удвох з ОСОБА_2. вони зайшли до
приміщення інтернату, де останній запропонував вчинити крадіжку, відімкнув
замок на вхідних дверях до учбового класу, з якого вони викрали гроші, золоту
каблучку, магнітофон, заробітну картку, паспорт. Коли вийшли з приміщення школи
на вулицю, почули жіночий крик з вимогою зупинитись, проте вони швидше побігли
на зупинку громадського транспорту "Млинкомбінаг". гроші витратили на
власні потреби, речі збули іншим особам (а.с. 55-58);

· дослідженими
в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_8, яка пояснювала, що 15.06.2006
року зустрілась з ОСОБА_2. та ОСОБА_9., вони випили пива та пішли до
школи-інтернату подивитись на випускний вечір. На території школи хлопці пішли
до приміщення, а через декілька хвилин вибігли, в руках у ОСОБА_9. був
магнітофон. Хлопці сказали, що необхідно швидко уходити, після чого вони пішли
до зупинки громадського транспорту "Млинкомбінаг", на зупинці
"вул. Леніна" ОСОБА_9 кудись пішов, повернувся без магнітофона (а.с.
47-48)

· даними
протоколу огляду місця події від 15.06.2006 року, - приміщення 2 кімнат
дошкільного відділення старшої групи школи-інтернату ім.. Крупської , в ході
якого виявлено пошкодження вхідних дверей (а.с. 7-10);

· даними
протоколу огляду від 20.06.2006 року магнітофону марки "RCD - М 30 G"
фірми "Самсунг", добровільно виданого ОСОБА_11., яка пояснювала, що
даний магнітофон залишив їй незнайомий чоловік на ім'я ОСОБА_515.06.2006 року
(а.с. 13);

· даними
протоколу огляду паспорту громадянина України на ім'я ОСОБА_10 та зв'язки
ключів, виданих ОСОБА_8, яка пояснювала, що дані речі залишив їй ОСОБА_9
15.06.2006 року (а.с. 15);

· даними
протоколу огляду ювілейної монети, виданої ОСОБА_9., який пояснював, що викрав
її 15.06.2006 року з учбового класу школи-інтернату № 2 разом з ОСОБА_2. (а.с.
17-18);

- висновком
товарознавчої експертизи Торгово-промислової палати України № В-2171/8 від

03.07.2006 року, згідно якого вартість магнітофону
"Самсунг" з урахуванням зносу становить 560

грн. (а.с. 40);

·
протоколом
відтворення обстановки
та обставин події від 22.06.2006 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 детально
пояснив про спосіб проникнення до приміщення учбового класу школи-інтернату та
обставини вчинення ним злочину (а.с. 20-21);

·
протоколом відтворення обстановки та обставин події від
20.04.2007 року та фото таблицею до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_2.
детально пояснив про спосіб проникнення до приміщення учбового класу
школи-інтернату та обставини вчинення ним злочину (а.с. 88-92);

та сукупністю інших доказів по справі, досліджених та
перевірених в судовому засіданні.

Відповідно до п.
6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах
про корисливі злочини проти приватної власності" № 12 від 25.12.1992 року,
крадіжку і грабіж належить вважати закінченими з моменту, коли винна особа
вилучила майно і має реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним
(заховати, передати іншим особам тощо). Дії, розпочаті як крадіжка, але
виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною
особою з метою заволодіння майном або його утримання, належить кваліфікувати як
грабіж.

Враховуючи
викладене, а також беручи до уваги, що потерпілоюОСОБА_6 було виявлено дії
ОСОБА_2. та ОСОБА_5. безпосередньо
в той час, коли вони виходили з приміщення школи-інтернату, звідки вчинили
викрадення майна, тобто в той момент, коли вони не мали реальної можливості
розпорядитись викраденим, на її вимогу зупинитись не відреагували, а почали
тікати, фактично довівши своїми діями, що вони усвідомлювали виявлення цією
особою факту вчинення ними злочину, суд приходить до висновку про
необґрунтованість тверджень адвоката ОСОБА_1. про необхідність кваліфкації дій
ОСОБА_2. по даному епізоду за статтею 185 КК України.

А тому
вважає, що дії підсудного ОСОБА_2. необхідно кваліфікувати за ч. З ст. 186 КК
України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за
попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в приміщення.

Дії
підсудного ОСОБА_2., які виразились в незаконному заволодінні паспортом
громадянина України на ім'яОСОБА_6, підлягають кваліфікації за ч. З ст. 357 КК
України.

Дії
підсудного ОСОБА_2. щодо незаконного проникнення до житла ОСОБА_4. суд
кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України.

Крім
того, органами досудового слідства ОСОБА_2 пред'явлено обвинувачення у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 304 КК України, в тому, що він 06.03.2006 року
шляхом психічного впливу - вмовлянням пошкодити майно гр-на ОСОБА_4.,
розташоване в належному йому будинку, схилив неповнолітнього брата ОСОБА_3.,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження, до вчинення злочину.

ОСОБА_2.
під час досудового слідства при допиті в якості підозрюваного (а.с. 136),
пояснював, що саме менший брат ОСОБА_3 запропонував йому вчинити десь крадіжку,
після чого вони проникли до будинку ОСОБА_4., де влаштували безлад, пошкодили
диван, шпалери та викрали дрібні речі. Під час допиту в якості обвинуваченого
(а.с. 158) ОСОБА_2. пояснював, що вони з братом вирішили помститисьОСОБА_4. та
залізти в його хату.

В судовому
засіданні ОСОБА_2. пояснив, що ініціатором проникнення до житла ОСОБА_4. був
його молодший брат ОСОБА_3, який пропонував помститись цьому громадянину за
нанесені йому образи.

Допитаний в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3. пояснював, що постійно проживає в АДРЕСА_1 з матір'ю, у
них з ОСОБА_4. постійно виникають конфлікти, він упереджено ставиться до нього.
В зв'язку з цим, в березні 2006 року запропонував старшому брату ОСОБА_2
помститись ОСОБА_3., після чого вони влаштували в будинку останнього безлад та
викрали деякі дрібні речі.

Таким чином, в ході судового слідства не знайшов підтвердження факт
втягнення ОСОБА_2. в злочинну діяльність неповнолітнього ОСОБА_3

А тому суд приходить до висновку,
що ОСОБА_2.
підлягає виправданню за ст.
304 КК України в зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги статті 65 КК України -
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що пом'якшують
та обтяжують покарання.

В силу статті 66 КК України, обставиною, що пом'якшує покарання підсудного
ОСОБА_2., суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

В силу статті 67 КК України, обставиною, що обтяжує
покарання підсудного ОСОБА_2., с
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Підсудний ОСОБА_2. за місцем навчання та тимчасового проживання
характеризується посередньо (а.с. 126, 196).

Згідно медичного висновку ОСОБА_2. примусового лікування від залежності до
психоактивних речовин не потребує (а.с. 208).

Обираючи
міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд також враховує, що він вину в
інкримінованих злочинах визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, задану
злочином матеріальну шкоду потерпілійОСОБА_6 відшкодовано в повному обсязі.
Разом з тим, суд бере до уваги те, що ОСОБА_2. раніше судимий за вчинення
злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у
встановленому законом порядку, що свідчить про те, що на шлях виправлення
ОСОБА_2. не став, а тому приходить до висновку про необхідність призначення
йому покарання у вигляді позбавлення волі.

ПотерпілаОСОБА_6 в ході судового слідства відмовився від позову в зв'язку з
повним відшкодуванням шкоди, завданої злочином.

Судових витрат
по справі немає.

Речові докази по справі - кишеньковий годинник, керамічну чашку, 4 скляні
стакани, скляну попільничку, 6 чайних ложок, 6 виделок, сокиру, пилку,
магнітофон марки М 2-12 ІД, спіраль, килим, які знаходяться під зберігальною
розпискою у потерпілого, підлягають поверненню їх законному володільцю
-ОСОБА_4. (а.с. 111,159).

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. І ст. 162, ч. З ст.
186, ч. З ст. 357 КК України та призначити покарання: за ч. 1 ст. 162 КК
України-у вигляді 1 року обмеження волі, за ч. 2 ст. 186 КК України - у вигляді
4 років позбавлення волі; за ч. З ст. 357 КК України - у вигляді 1 року
обмеження волі.

На підставі частини першої статті 70 КК України, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у
вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

За статтею 304
КК України ОСОБА_2. - виправдати.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної
сили залишити попередній -тримання під вартою. Строк покарання рахувати з
18.04.2007 року.

Речові докази по справі - кишеньковий годинник, керамічну чашку, 4 скляні
стакани, скляну попільничку, 6 чайних ложок, 6 виделок, сокиру, пилку,
магнітофон марки М 2-12 Ц, спіраль, килим, які знаходяться під зберігальною
розпискою у потерпілого, повернути ОСОБА_3. як йому належні (а.с. 111, 159).

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області
протягом 15 діб з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м.
Полтави, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.