Справа № 1-25/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2011 року Камянець-Подiльський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі головуючого-судді Драча І.В.

при секретарях Бєлік О.Б., Дубовської Р.Б.

з участю: прокурорів Готри В.В., Кравцової О.В.

ОСОБА_1,ОСОБА_2

представника потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_4: ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_3

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

перекладача потерпілих ОСОБА_12

підсудних: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кам'янецьПодільському кримінальну справу щодо :

ОСОБА_13,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки АДРЕСА_1, знятої з реєстрації АДРЕСА_2, українки, громадяки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженої, до затримання працюючої оператором диспечерської служби СРБП «Хмельницькліфт», не судимої,

підсудної за ч.4 ст. 190 КК України,

ОСОБА_14,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки м. Камянець Подільського, АДРЕСА_3, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_5, не працюючої, одруженої, матері неповнолітньої дитини, судимої 5 лютого 2010 року Камянець-Подільським міськрайонним судом за ч.2 ст.190, ч.2ст.369, ч.3ст.357, ч.2,3ст.358, ч.4ст.27-ч.1ст.366 КК України, на підставі ч.1ст.70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі (вирок набрав законної сили 17 червня 2010 року),

підсудної за ч.2,ч.3 ст. 358; ч.1,3 ст.357; ч.2ст. 190 КК України,

ОСОБА_15,

ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, українця, громадянина України, одруженого, батька двох неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_5, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

підсудного за ч.1,ч.3 ст. 358; ч.1ст.357; ч.2 ст.190; ч.1ст.369; ч.4ст.27-ч.1ст.366 КК України,

ОСОБА_16,

ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_9, українця, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого охоронником у ТОВ «Дністровська Чайка», батька неповнолітньої дитини, не судимого,

підсудного за ч.1ст. 366, ч.1 ст. 368 КК України, -

встановив:

На початку листопада 2009 року ОСОБА_14 за попередньою змовою з іншою особою спрва щодо якої закрита, домовились заробити грошей шляхом отримання карткового рахунку у банку. Для цього, того ж дня, особа щодо якої справа закрита у одному із фотосалонів м. Хмельницького сфотографувала ОСОБА_14, а у жовтні-листопаді 2009 року, особа справа щодо якої закрита, з метою використання підробленого паспорту, за попердньою змовою з ОСОБА_14, вклеяла фотографію останньої у паспорт громадянина України серії НВ № 076991, на імя ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_10, виданий Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 13 квітня 2002 року.

5 листопада 2009 року ОСОБА_14, за попередньою змовою з особою, справа щодо якої закрита, подала у державну податкову інспекцію м.Хмельницького, що у м.Хмельницькому по вул.Театральна, 12, підроблений паспорт громадянина України серії НВ № 076991, на імя ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_10, виданий Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 13 квітня 2002 року, з вклеєною фотокарткою ОСОБА_14 та отримали 5 і 17 листопада 2009 року свідоцтво серії ВО3 №790135 про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця на імя ОСОБА_17 та інші документи.

В цей же день, 5 листопада 2010 року, ОСОБА_14Г та особа справа щодо якої закрита, з метою відкриття карткового рахунку у АКБ «Райфазенбанк Аваль»направились у відділення вказаного банку по вул.Проскурівській, 21/1 , де ОСОБА_14 з підробленим паспортом на імя ОСОБА_17, пред»явивши його працівнику банку ОСОБА_18, у приміщенні відділення банку уклала угоду про відкриття карткового рахунку № 2072 від 5 листопада 2009 року.

3 грудня 2009 року, ОСОБА_14 з особою, справа щодо якої закрита, пішли до відділення А-Банку, філії «Приват Банк», що у м. Хмельницькому по вул.Подільській, 91/2, де ОСОБА_14, за попердньою змовою з особою, справа щодо якої закрита, використала підроблений паспорт серії НВ № 076991 з вклеяною фотокарткою та отримані раніше в податковій інспекції на підставі цього ж паспорту копії документів, а саме: ідентифікаційний код НОМЕР_1, свідоцтво про сплату єдиного податку від 17 листопада 2009 року, довідку про взяття на облік фізичної особи-підприємця, довідку № 3003 головного управління статистики в Хмельницькій області, свідоцтво серії ВО3 № 790135 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, які подала до вказаного відділення банку для відкриття карткового рахунку.

Після цього, отримавши картку на відкриття рахунку в банку, ОСОБА_14 на вулиці передала особі справа щодо якої закрита, підроблений паспорт і картковий рахунок, які вилучили у квартирі АДРЕСА_4 працівники міліції.

ОСОБА_14, на початку листопада 2009 року, біля 11 год., в м.Камянець-Подільському, по вул.Торгова площа, 30, у житлі потерпілого, шляхом вільного доступу таємно викрала у ОСОБА_6, паспорт громадянина України серії НВ 490380 та оригінал довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, які того ж дня передала ОСОБА_15 для використання з метою заволодіння коштами потерпілого, які він тримав на депозитному рахунку в банку.

Після цього, ОСОБА_15, 18 листопада 2009 року, біля 11 год., в м.Камянці-Подільському, по вул.Гагаріна,46, у квартирі №50, шляхом вклеювання в особливо важливий документ - паспорт громадянина України ОСОБА_6 серії НВ 490380 своєї фотографії, підробив його з метою використання.

ОСОБА_19, ОСОБА_15, того ж дня, о 11 год. 30 хв. у м. Кам»янець-Подільському, біля відділення Хмельницької філії ПАТ КБ «ПриватБанк», що по вул.Князів Коріатовичів, 9, домовився з менеджером ОСОБА_16 за винагороду, отримати сприяння у незаконному знятті коштів з рахунку ОСОБА_6

Для цього, того ж самого дня, о 13 год., ОСОБА_16, з використанням наданого йому службового становища, за місцем роботи у м.Камянці-Подільському, по вул.Князів Коріатовичів, 9, в порушення посадових обовязків та Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, що затверджена постановою правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, Умов і Правил надання банківських послуг , що розроблені ПАТ КБ «Привтбанк»та п.7 умов договору від 27 серпня 2009 року, знаючи, що ОСОБА_15, фотографія якого вклеяна в паспорт, не є клієнтом банку ОСОБА_6, без відома та без особистої присутності потерпілого ОСОБА_6, умисно підготовив на компютері та роздрукував талон № 1 від 18 листопада 2009 року для отримання ОСОБА_15 в касі відділення готівки, у якому вказав, неправдиві відомості про необхідність видачі ніби-то ОСОБА_6 коштів у сумі 2945,34 доларів США й підписав цей талон, а також підготовив та роздрукував заяву від імені ОСОБА_6, яку там же, підписав ОСОБА_15, про дострокове розірвання договору заощадження №SAMD №7988 від 27 серпня 2009 року, в якій вказав неправдиві відомості про те, що ОСОБА_6 ніби-то просить достроково розірвати вказаний договір з банком і виплатити належні йому кошти.

Отримавши цього ж дня, від ОСОБА_16 ці підроблені документи, ОСОБА_15, о 13 год. 30 хв. у м.Камянці-Подільському, по вул.Князів Коріатовичів, 9, за попередньою змовою з ОСОБА_14, з корисливою метою, шляхом обману матеріально-відповідальної особи - касира банку ОСОБА_20 Камянець-Подільського відділення Хмельницької філії ПАТ КБ «ПриватБанк», подав їй підроблений паспорт громадянина України ОСОБА_6 з вклеяною власною фотокарткою, підроблену заяву від імені ОСОБА_6 про дострокове розірвання договору про заощадження і талон на видачу готівки і на підставі цих підроблених документів, шляхом обману заволоділи з ОСОБА_14 грошима потерпілого ОСОБА_6 в сумі 2945,23 доларів США, що за курсом НБУ становили 23 561,84 грн.

Після цього, у той же день, ОСОБА_15 в м.Камянці-Подільському в дворі будинку № 9, по вул.КнязівКоріатовичів, з метою приховання злочинних дій, знищив шляхом спалення паспорт громадянина України ОСОБА_6 серії НВ 490380 з власною фотокарткою та довідку про присвоєння ідентифікаційного коду видану ОСОБА_6

18 листопада 2009 року, біля 17 год., ОСОБА_15, в м. Кам'янець-Подільському, поблизу магазину «Султан», що по вул.Князів Коріатовичів,11, дав, а ОСОБА_16, будучи службовою особовою особою - менеджером Камянець-Подільського відділення № 1 Хмельницької філії ПАТ КБ «ПриватБанк», одержав від ОСОБА_15 хабара в сумі 900 доларів США, що за курсом НБУ становили 7200 грн. за сприяння у незаконному заволодінні грошей потерпілого ОСОБА_6

ОСОБА_13 у жовтні-грудні 2009 року підшукала оголошення про продаж мандарин громадянами ОСОБА_21 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та спланувала заволодіти майном цих потерпілих.

Для цього вона по телефону представилась їм, як ОСОБА_22, підприємець з м.Кам»янець-Подільского та домовилась з потерпілою ОСОБА_4 купити у неї та потерпілого ОСОБА_3 40 тон мандарин по ціні 9, 25 грн. за один кілограм не маючи намірів оплатити цей товар.

ОСОБА_4 та ОСОБА_23 погодились продати мандарини ОСОБА_13 за обумовлену ціну і по телефону визначили дату поставки мандарин на 26 грудня 2010 року з м.Ільїчівськ, Одеської області в Камянець-Подільський район, Хмельницької області та дату остаточного розрахунків через банківські установи на 28 грудня 2009 року.

З метою заволодіння 40 тонами мандарин, ОСОБА_13 підшукала склади, для розгрузки товару в с.Довжок та в с.Нігин, Камянець-Подільського району.

У грудні 2009 року ОСОБА_13, яка фактично проживала у м. Хмельницькому, з метою прикриття злочинного умислу та уникнення відповідальності за заволодіння чужим майном, домовилась про зустріч з ОСОБА_4 в м. Камянець-Подільському і про поставку мандарин саме в це місто, не маючи, а ні місця збуту, а ні домовленостей з підприємцями на придбання товару в неї.

25 грудня 2009 року, на залізничному вокзалі у м.Камянці-Подільському, по вул. Привокзальна, 13, ОСОБА_13 зустріла власника майна - потерпілу ОСОБА_4 і її дядька ОСОБА_24, який супровожував вантаж до України. Для створення видимості реальних намірів щодо укладення угод про поставку мандарин та для виклику довіри у потерпілої ОСОБА_13 за власні кошти поселила ОСОБА_4 і ОСОБА_24 проживати у готелі «Гала-тур».

При цьому, ОСОБА_13 щоб переконати потерпілих передати їй 40 тонн мандарини та викликати у них довіру, у готелі показала ОСОБА_4 сладені долари США, якими вона мала розрахуватись за перевезення товару з ОСОБА_21. Там же, ОСОБА_13 пообіцяла власникам мандарин наперед розрахуватись за послуги перевізників, оплптити проживання потерпілих в готелі і гарантувала розрахунок за обумовлену раніше суму.

Такою поведінкою, ОСОБА_13 викликала довіру у потерпілих ОСОБА_4, яка в свою чергу запевнила ОСОБА_3 у реальності намірів ОСОБА_13

26 грудня 2009 року, біля 16 години, вантажний автомобіль з мандаринами, які належали потерпілому ОСОБА_3 прибув до м. Камянець-Подільського і при в»їзді його зустріли ОСОБА_13 разом із потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_24

Для створення видимості успішного підприємця, вона найняла свідка ОСОБА_25 власника автомобіля НОМЕР_2, якого представила потерпілій ОСОБА_4, як особистого водія.

У такий спосіб, ОСОБА_13 викликала довіру у потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3, внаслідок чого ці потерпілі 26 та 27 грудня 2009 року добровільно передали їй своє майно у орендовані нею склади і яким вона заволоділа, вигрузивши їх у склади і розпорядилась на власний розсуд.

Так, 26 грудня 2009 року, упродовж з 16 до 20 год., у с.Нігин, по вул. Комосина,1, Кам»янець-Поділського району, у складських приміщеннях, яким користувався підприємець ОСОБА_26, ОСОБА_13, зловживаючи довірою та шляхом обману потерпілої ОСОБА_4 та ОСОБА_3, організувала розвантаження 598 ящиків мандарин, загальною вагою 19734 кг., якими заволоділа, спричинивши потерпілому ОСОБА_3 збитків на суму 182 539 грн.

Того ж дня, о 22 год. ОСОБА_13 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_24 зустріли інший вантажний автомобіль з мандаринами, які належали потепілій ОСОБА_4 і упродовж часу з 22 год. 26 грудня до 8 год. 27 грудня 2009 року ОСОБА_13 організувала розвантаження мандарин у с.Довжок, вул.Смірнова, 45, Кам»янець-Поділського району, у приміщеннях підприємця ОСОБА_27 вигрузивши 636 ящиків мандарин вагою 19080 кг. та 8 ящиків лимонів вагою 240 кг., а всього 644 ящики з фруктами загальною вагою 19320 кг., якими заволоділа, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 збитків на суму 178 710 грн.

Всього, ОСОБА_13 незаконно шляхом обману та зловживання довірою, при описаних вище обставинах, заволоділа майном потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 загальною вартістю 361 249 грн.

Після цього, 27 грудня 2009 року, у неділю, ОСОБА_13, розпорядилась мандаринами на власний розсуд, без відома потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які добровільно передали їй своє майно. Так, цього дня, вона у с.Довжок організувала завантаження мандарин у автомобіль НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_28 та у с.Нігин, Кам»янець-Подільського району, організувала завантаження мандарин у невстановлений автомобіль і перевезла всі мандарини у м. Хмельницький, де, того ж дня, після 17 год., збула оптом мандарини приватному підприємцю ОСОБА_29, у м. Хмельницькому по вул. Пілотській, по ціні 5 грн.30 коп., за один кілограм та отримала від нього 102 714 гривень, а решту мандарин продала наступного дня (28 грудня 2009 року) на ринку «Дубово»у м. Хмельницькому оптом та в роздріб невстановленим особам.

Допитана в суді ОСОБА_13 вину у предявленому обвинуваченні не визнала.

По суті дала показання, що мандарини вона замовляла для перепродажу в м.Кам»янець-Подільському, але по доставці мандарин не знайшла клієнтів, тому вирішила перевезти їх у м.Хмельницький. Вважає, що за мандарини повністю розрахувалась з потерпілою ОСОБА_4 27 грудня 2009 року у с. Довжок, після вигрузки останнього ящика. Обставини розрахунку бачили вантажники. В їх присутності вона дала ОСОБА_4 11600 дол. США з розрахунку 0,5 цента США за один кілограм. Про ціну 9, 25 грн. стверджує, що вони не домовлялись. Витрати на розвантаження, проживання і перевезення мали бути поділені порівну, але вона з власних грошей заплатила 4600 доларів водію з ОСОБА_21 , 600 грн. за проживання ОСОБА_4 і її дядька, 286 доларів заплатила вантажникам студентам, 100 доларів за бус, який підвозив мандарини до складу, 4100 віддала водію з Одеської області. Порахувавши ці всі витрати у с.Довжок вона доплатила ОСОБА_4 ще 11 600 доларів і в такий спосіб повністю розрахувалась з потерпілою .

Мандарини, які розвантажили в с.Нігині (машина ОСОБА_3 ) вона продала за 101 тис. грн. у м. Хмельницькому по вул. Пілотській, свідку ОСОБА_29 на оптову базу по ціні 5,30 грн. за кілограм. Мандарини , які належали ОСОБА_4, і були розвантажені у с.Довжок, вона продала 28-29 грудня 2009 року оптом і в роздріб на ринках міста Хмельницького по ціні : від 4 до 4,67 грн. за кілограм, оскільки мандарини були низької якості, і виручила за них 70 680 грн.

Вважає, що ОСОБА_4 умисно оговорила її оскільки не бажає розраховуватись з ОСОБА_3, а показання органам досудового слідства давала під тиском та обманом її захисника ОСОБА_30.

Вину за ст. 357, 358 КК України ОСОБА_13 не визнала, пояснила, що вилучені у житлі її дітей паспорти громадян України, які мають ознаки підробки та документи підприємців вона помилково забрала з автобуса у грудні 2009 року, коли приїхала з м.Кам»янець-Подільського в м.Хмельницький. Раніше, до проведення слідчих дій, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не знала. Вважає, що ОСОБА_15 і ОСОБА_14 оговорили її під тиском працівників міліції.

ОСОБА_14 у предявленому обвинуваченні за ст. 358 КК України (інкріміновані епізоди з ОСОБА_13) вину визнала частково, а за ст. 190, 357 КК України визнала повністю.

По суті підсудна пояснила в суді, що два-три роки тому познайомилась з ОСОБА_15 Осінню 2009 року до неї зателефонував ОСОБА_15 повідомив, що знає жінку з м.Хмельницького, яку звати «Людмила», яка хоче підробити документи на чужий паспорт, за це вона може заплатити гроші. ОСОБА_19, вони поїхали в м. Хмельницький, де біля «Лебідь - Плази»зустрілися з «Людмилою», яка пояснила що в неї є паспорт і вона хоче відкрити підприємницьку діяльність, при цьому показала паспорт, в якому не було фотокартки. Ця жінка не була схожа на ОСОБА_13, а підсудну ОСОБА_13 вона умисно оговорила на прохання працівників міліції. ОСОБА_19 сфотографувала її і сказала приїхати пізніше, при цьому вони обмінялися номерами мобільних телефонів. На початку листопада 2009 року вона приїхала у м.Хмельницький, де з ОСОБА_19 ходила в податкову інспекцію м.Хмельницького, де пізніше отримала свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця на імя ОСОБА_17 та інші документи, ділі пішли у ОСОБА_18 банк, де уклала угоду про відкриття карткового рахунку. У грудні 2009 року вона з ОСОБА_19 ходили в Приватбанк для відкриття карткового рахунку. При цьому, вона пред»являла підроблений паспорт з своєю фотокарткою і отримувала необхідні документи. Паспотр і документи після їх виготовлення забирала з собою ОСОБА_19. У Приватбанку її запідозрили і вона більше туди не ходила.

В цей же період, у листопаді 2009 року вона була в гостях у ОСОБА_6 і знала, що той продав квартиру і має вклад в Приватбанку. ОСОБА_6 з сусідом випивав спиртне і коли сильно сп»янів, вона викрала його паспорт і оригінал ідентифікаційного коду. Пізніше вона передала їх ОСОБА_15 для зняття коштів ОСОБА_6 з рахунку. Через певний період часу ОСОБА_15 дав їй за це 600 дол. США і сказав, що це він зняв гроші ОСОБА_6. Як він це зробив їй не відомо.

Підсудний ОСОБА_15 вину в пред»явленому обвинуваченні визнав повністю і повідомив, що в листопаді 2009 року ОСОБА_14 передала йому паспорт потерпілого ОСОБА_6 та оригінальну довідку з ідентифікаційним кодом, щоб зняти гроші з депозиту. Для цього він за місцем проживання вклеїв у паспорт громадянина України ОСОБА_6 свою фотографію, для того, щоб пред»явити касиру при знятті грошей. Через ОСОБА_31 він познайомився з менеджером ОСОБА_16, який пообіцяв допомогти в знятті коштів за винагороду. Наступного дня ОСОБА_16 підготовив на компютері та роздрукував документи для отримання в касі готівки, яку раніше замовив. Він підписав заяву про дострокове розірвання договору заощадження і повернув її ОСОБА_16. ОСОБА_19, він подав касиру підроблений паспорт громадянина України ОСОБА_6В, підроблену заяву від імені ОСОБА_6 про дострокове розірвання договору про заощадження і талон на видачу готівки і на підставі цих документів, отримав 2945,23 доларів США., з яких дав ОСОБА_14 600-700 доларів, ОСОБА_16 900 доларів, решту лишив собі. Після цього, у той же день, він спалив паспорт ОСОБА_6 і віддав борг ОСОБА_31 1500 грн.

Підсудний ОСОБА_32 вину у пред»явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що у листопаді 2009 року через свідка ОСОБА_31 познайомився з ОСОБА_15, який попросив його посприятии зняти з депозитного рахунку ОСОБА_6 гроші. Спочатку він не здогадувався, що Давгань не є ОСОБА_6, оскільки ОСОБА_15 предявляв паспорт з своєю фотографією, а пізніше він зрозумів, що це підробка. На прохання ОСОБА_15 він погодився допомогти і тому замовив готівку в касу та підготував документи для отримання в касі готівки: заяву про розірвання договору та талон на видачу готівки. ОСОБА_15 підписав заяву про дострокове розірвання договору заощадження і разом з талоном подав з підробленим паспортом касиру ОСОБА_20, яка ні прощо не здогадувалась і на підставі цих документів, отримав 2945,23 доларів США. За сприяння у отриманні готівки ОСОБА_15 дав йому 900 доларів. Коли в березні 2010 року керівництву банка стало відомо про незаконне зняття коштів з рахунку ОСОБА_6, він відшкодував завдані збитки, повернув у банк 3000 доларів США.

Суд критично оцінює показання ОСОБА_13, вважає їх способом захисту від пред»явленого обвинувачення і незважаючи на невизнання вини, її вина за ч.4 ст. 190 КК України доводиться дослідженими у суді доказами.

Так, допитана у суді потерпіла ОСОБА_4 дала показання про те, що з ОСОБА_3 знайома через спільних друзів. ОСОБА_3 мав перед нею боргові зобовязання і в рахунок їх погашення погодився допомогти через відкриті ним в Україні фірми розмитнити і доставити на Україну її товар 20 тон мандарин для подальшого продажу. За домовленістю мандарини мали перевозитись найнятим нею автомобілем і супроводжувати вантаж мав її дядько ОСОБА_24 З метою реалізаці мандарин в кінці осені 2009 року вона попросила свою знайому з м.Києва ОСОБА_33 розмістити відповідне оголошення в інтернеті, що та і зробила. Приблизно в листопаді-на початку грудня 2009 року ОСОБА_33 повідомила, що мандаринами інтересується жінка підприємець ОСОБА_34 з м.Кам»янець-Подільського. Розмову про доставку із підсудною ОСОБА_13, вела вона особисто, ОСОБА_33 та ОСОБА_3. По телефону вони домовились про доставку 40 тон мандарин по ціні 9, 25грн. за 1 кг. з яких їй належали 20 тонн мандарин, а 20 тонн мандарин - ОСОБА_3, який погодився продати свій товар, так, як ОСОБА_13 наполягала на доставці саме такої кількості мандарин. Порахувавши всі витрати, вона вважала, що зможе заробити приблизно 1000 доларів США. У грудні 2009 року автомобіль з її мандаринами прибув на Україну, мандарини супроводжував її дядько ОСОБА_24 ОСОБА_3, як і домовлялись допоміг в розмитнені і оформив всі необхідні документи на свої фірми.

25 грудня 2009 року вона з ОСОБА_24 потягом приїхали в м.Камянець-Подільський, де на залізничному вокзалі їх зустріла ОСОБА_13 і поселила на паспорт ОСОБА_24 в готель «Гала-тур»в центрі міста. У готелі підсудна оплатила проживання запевнила їх у своїх намірах придбати мандарин по ціні 9,25 грн./кг., при цьому, підсудна, щоб викликати довіру показала паспорт громадянки України на імя ОСОБА_22 та пачку доларів США і гривні. Підсудна також повідомила, що можливий і безготівковий розрахунок, через її зятя Кисельова, який оформлений підприємцем у Шпетівському районі. Такими діями, вона викликала довіру у них.

Наступного дня ОСОБА_13 приїхала за ними на автомобілі марки «Тойота»з особистим водієм.

26 грудня 2009 року, біля 16 години, вантажний автомобіль з мандаринами, які належали потерпілому ОСОБА_3 прибув до м. Камянець-Подільського і при в»їзді вона, ОСОБА_13 та ОСОБА_24 зустріли його.

ОСОБА_19, вони поїхали з мандаринами ОСОБА_3, і вивантажили автомобіль 26 грудня 2009 року упродовж з 16 до 20-21 год., у с.Нігин, у складах ОСОБА_26. При цьому, ОСОБА_13 довірила рахувати ящики чоловікові, якого звала «бухгалтером». Вони спільно нарахували 600 ящиків, з яких один ящик взяв шофер автомобіля.

Відразу ж після розвантаження автомобіля, цього ж дня о 22 год. вона з ОСОБА_13 разом та ОСОБА_24 зустріли інший вантажний автомобіль з мандаринами, які належали їй і з 22 год. 26 грудня до 8 год. наступного дня розвантажили мандарини у с.Довжок, у приміщеннях ОСОБА_27, вигрузивши 629 ящиків мандарин та 8 ящиків лимонів.

Після розвантаження двох автомобілів всі змучились і ОСОБА_13 сказала, що потрібно відпочити та завезла їх в готель, а розрахуватись мала наступного дня.

Згідно усних домовленостей, ОСОБА_13, окрім товару мала оплатити водіям за перевезення мандарин 4500 доларів США водію, який привіз мандарини з ОСОБА_21 та 4100 грн. водію, який привіз мандарини з Іллічівська.

Коли настав час розрахунку підсудна спочатку повідомила, що вона захворіла, затягувала час, а пізніше взагалі відключила телефони і стала переховуватись. Будь-який розрахунок з підсудньою, в тому числі і у складах у с.Довжок, потерпіла категорично заперечує.

З оголошених у суді показань потерпілого ОСОБА_24 вбачається, що він підтверджує показання ОСОБА_4 та був учасником подій про які розповіла в суді потерпіла (т.1 а.с. 52). Про розрахунок з потерпілою ОСОБА_4 цей свідок органу досудового слідства не повідомляв, навпаки вказував на те, що їх обманули.

Потерпілий ОСОБА_3 дав показання у суді про те, що він займається підприємницькою діяльністю на території України, доставляє мандарини з ОСОБА_21 і реалізовує їх. Для цього, він заснував ТОВ «Агропром»і є його єдиним власником, а також ПП «Міміно». Потерпілий підтвердив, що перед ОСОБА_4 мав боргові зобов»язання тому погодився допомогти розмитнити і доставити на Україну її товар 20 тон мандарин для продажу. Мандарини перевозильсь ОСОБА_4 найнятим нею автомоблем і супроводжував їх її дядько ОСОБА_24 Власником мандарин була ОСОБА_4, але документи оформлялись з ОСОБА_21 на ТОВ «Агропром». В грудні 2009 року він допоміг ОСОБА_4 розмитнити цей товар. У той же період до нього також з ОСОБА_21 прибула велика партія мандарин. При зустрічі ОСОБА_4 повідомила, що підприємець ОСОБА_22 з м.Камянця-Подільського хоче купити 40 тон мандарин по ціні 9,25 грн. за кг. , при цьому він від ОСОБА_4 мав отримати гроші з розрахунку 8 грн./кг., оскільки різницю (1,25грн.) мала забрати ОСОБА_4, як витрати за реалізації товару. Оскільки в той час були новорічні свята то ціна на оптовому ринку становила не менше 8 грн. за кг. ОСОБА_4 запевнила що добре знає покуппця і та обіцяє розрахуватись відразу ж після вивантаження. Ще під час розмитнення мандарин ОСОБА_13 запевнила його по телефону у реальності своїх намірів купити товар за 9,25грн. Тому він погодився продати ще своїх 20 тонн мандарин через ОСОБА_4 по ціні 9,25 грн./кг.

25 грудня 2009 року він організував відправлення автомобілів, які 26 грудня 2009 року прибули в м.Кам»янець-Подільський. У його автомобілі було 599 ящиків мандарин, загальною вагою до 23 000 кг., а у автомобілі ОСОБА_4 біля 629 ящиків мандарин та 6-8 ящиків лимонів, приблизно на таку ж вагу.

26 грудня 2009 року, коли ОСОБА_4 пояснила, що підсудна затягує з розрахунком він сам поїхав в м.Камянець-Подільський, а коли він 27 грудня .2009 року приїхав то зрозумів що ОСОБА_13 обманула їх, оскільки 28 грудня 2009 року в домовлений час не принесла грошей, а товару в складах вже не було. Тоді він звернувся в міліцію, де написав заяву про вчинення злочину.

Свідок ОСОБА_35 підтвердила у суді показання потерпілої ОСОБА_4 про розміщення нею оголошень в мережі «Інтернет»та про телефонні розмови з підсудною ОСОБА_13, яка називалась «Людмилою Іванівною», підприємцем з м.Кам»янець-Подільського. Підтвердила, що потерпіла з підсудною домовились про ціну 9,25 грн. за 1 кг. мандарин.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_26 підтвердив у суді, що через ОСОБА_36 познайомився з підсудною ОСОБА_13, яка представлялась, як ОСОБА_22, з нею вони домовились про оренду складів у с. Нігин на 1-2дні.по 150 грн. за добу. 26 грудня 2009 року ОСОБА_13 зателефонувала і повідомила, що в склади привезе мандарини. ОСОБА_13 приїхала з водієм на автомобілі «Тайота»та з «бухгалтером», який все записував і рахував ящики при розвантаженні. При розвантажені була також потерпіла ОСОБА_4 та її дядько. Розвантажували мандарини чотири студенти ПДАТУ. Всього було 600 ящиків, з яких два взяв водій автомобіля який привіз їх. Коли розвантажили автомобіль і потерпіла з дядьком поїхала, несподівано для всіх приїхала ОСОБА_13 з водієм і сказали, що мандарини потрібно грузити назад в інший рефрежератор і пообіцяла розрахуватись з студентами після завантаження мандарин у інший автомобіль. При завантажені автомобіля потерпілих вже не було. При ньому розрахунків за мандарини не було. О 3 год. ночі автомобіль був завантаджений. З студентами рораховувалась ОСОБА_13, яка дала їм біля 250 доларів США, а йому за оренду складів дала два ящика мандарин. Повідомив, що на ринку в той час мандарини були по 8-10 грн. за кг.

Свідок ОСОБА_36 у суді підтвердив, що осіню 2009 року познайомив ОСОБА_13 з ОСОБА_26 з метою оренди складів.

Свідки ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39 підтвердили у суді обставини розвантаження та завантаження ними 598 ящиків мандарин у с. Нігин 26 та 27 грудня 2009 року на замовлення ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_27 в суді дав показання про те, що 26 грудня 2009 року за домовлністю з невідомим хлопцем та підсудною ОСОБА_13, яка називалась «Людмилою Іванівною», домовився про оренду складів його батька в с.Довжок на 2-3 дні по 200 грн. за добу. Пізно ввечері прихала «фура»з мандаринами і її потрібно було розгрузити. Водій ОСОБА_13 привіз 4-5 студентів, які розвантажували ящики з мандаринами. Оскільки була ожеледь і вантажний автомобіль не заїхав під склади, а стояв на відстані 50-70 метрів від складів, то ОСОБА_13 замовила бус, який підвозив ящики з фури в склади. Розвантажили автомобіль біля 7 год. ранку наступного дня. При розгрузці були жінка та чоловік кавказької національності. Після розвантаження, коли грузини поїхали, ОСОБА_13 сказала, щоб вантажники чекали оскільки приїде інший автомобіль і мандарини потрібно буде завантажити назад. О 11 год. ОСОБА_13 і її водій пригнали вантажний автомобіль «Маз»сірого кольору, з рефрежератором, в який завантажили всі ящики з мандаринами і повезла їх у м.Хмельницький. По приїзду обіцяла розрахуватись. Після розгрузки на місці він знайшов паспорт на прізвище ОСОБА_40 і подумав, що це залишили як гарантію того, що ОСОБА_13 з ним розрахується. При ньому розрахунків з потерпілими за мандарини не було.

ОСОБА_28 який допитаний в суді, як свідок дав показання про те, що він займається перевезенням вантажів і має у власності автомобіль МАЗ сірого кольору. У неділю 27 грудня 2009 року біля 9 год. ранку до нього зателефонувала незнайома жінка і попросила терміново перевезти манадарини з с.Довжок в м.Хмельницький. Він погодився перевезти вантаж за 1500грн. Коли приїхав у с. Довжок, багато вантажників за 2-3 години завантажили 600 ящиків мандарин вагою біля 20 тонн і він з ОСОБА_13 завезли мандарин на склад по вул. Пілотській, де підсудна продала їх і дала йому 1500грн. Раніше ні ОСОБА_13 ні осіб, які були з нею він не бачив і не знає.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_29 повідомив, що 26 грудня 2009 року, підсудна ОСОБА_13 запрапонувала купити оптом мандарини грузинські за 5 грн. 50 коп. Він погодився і купив в неї мандарини по ціні 5,30 грн. всього на 102 714 грн. Коли зважували то було приблизно 19 140 кг. мандарин. Наступного дня його працівники телефонували і повідомили, що ця ж сама жінка знову привезла мандарини грузинські і хоче їх продати, але він не погодився, оскільки придбав їх оптом у Одеській області дешевше.

З оголошених у суді показаннь свідка ОСОБА_41 вбачається, те, що він 26 грудня 2009 року на прохання ОСОБА_13 возив її на автомоблілі «Тойота-Авенсіс»по Камянцю-Подільському районі за що отримав дві тисячі гривень. Він підтвердив, що підвозив підсудну та потерпілих в готель «Гала-тур», звідти забирав і разом із ними їздив у с.Нігин та в с.Довжок Камянець-Подільського району, де розвантажували мандарини у ящиках на склади. 28 грудня 2009 року ОСОБА_13 повідомила його щоб він викинув свою сім-картку до мобільного телефону, оскільки в неї виникли проблеми. (Т.1 а.с. 100-102).

Висновком компютерно-технічної експертизи встановлено, що у ноутбуці вилученому у житлі ОСОБА_13 у програмі безкоштовної служби обміну текстовими повідомленнями в реальному часі виявлено групу «Мандарини» з контактом (т.2.а.с.89-110).

Протоколом огляду місця події складських приміщень у с. Довжок, вул. Смірнова, 43, встановлено місце вчиненя злочину та сліди злочину три ящики від мандарин, які визнані речовими доказами. При цьому з надпису на вилучених ящиках вбачається, що мандарини свіжі, урожай 2009 року, одержувач ТОВ «Агропром», вага нетто 28-32 кг., вага брутто 32-36 кг. (т.1 а.с.18-24).

Протоколом огляду місця події складських приміщень у с.Нігин встановлено місце вчиненя злочину та сліди злочину залишки мандарин та ящики від мандарин, які визнані речовими доказами (т.1 а.с.45-50).

Під час обшуку житла та приміщень ОСОБА_13 знайдено три ящики та 6 кг. мандарин. Крім цього серед документів, вилучених у житлі ОСОБА_13 було і посвідчення водія на ім»я ОСОБА_40 тобто на особу паспорт якої з ознаками підробки та свідоцтво про державну реєстрацію фізособи-підприємця знайдено у с. Довжок, що свідчить при причетність ОСОБА_13 до злочину (т.1 а.с. 125-130, т.1 а.с.24). При цьому, під час цього ж обшуку вилучено паспорт на ім»я ОСОБА_42, що свідчить про правдивість показань потерплої ОСОБА_4, про те що підсудна представлялась їй та показувала паспорт на імя «Людмили Іванівни»(т.1 а.с.127).

З вилученої копії журналу та реєстраційної картки клієнтів готелю «Гала-Тур», вбачається, що потерпілі ОСОБА_4 та її дядько ОСОБА_24 проживали у м.Кам»янець-Подільському з 25 по 26 грудня 2009 року тобто були в день вчинення злочину за місцем його скоєння (т.2 а.с.5-8).

Офіційними документами та їх копіями підтверджено якість та кількість мандарин, які були доставлені в Кам»янець-Подільський район потерпілими.

Так, з карантинного сертифікату від 22 грудня 2009 року (т.1а.с.15) вбачається, що для ТОВ «Агропром»було дозволено вивезення вантажним автомобілем грузинської реєстрації для ПП «Міміно»в м.Кам»янець-Подільський 636 ящиків мандарин вагою 19080 кг. та 8 ящиків лимонів вагою 240 кг. , а всього 644 ящики з фруктами вагою 19320 кг.

При цьому, інспекцією було перевірено фітосанітарний стан і шкідливих організмів не виявлено, що спростовує доводи зазхисту ОСОБА_13 про неналежну якість мандарин (т.1 а.с.15)

Документами вилученими органами досудового слідства у ТОВ «Агропром», (АДРЕСА_5) задокументовано на Південній митниці, згідно інвойсу №12 від 11 грудня 2009 року для ТОВ «Агропром»ввезення вантажним автомобілем грузинської реєстрації 636 ящиків мандарин вагою 19080 кг. та 8 ящиків лимонів вагою 240 кг. , а всього 644 ящики з фруктами вагою 19320 кг. (т.2 а.с.26).

Про наявність 636 ящиків з фруктами у автомобілі свідчить і рішення Південної митниці про визначення митної вартості товару (т.2 а.с.27), міжнародна транспортна накладна (а.с.28) та міжнародними деклараціями форми МД-2, МД-3 та МД-4 (т.2 а.с.29-31).

З товаро-транспортної накладної, вилученої у ТОВ «Агропром»від 2 грудня 2009 року вбачається, що вказане товариство відвантажило в м. Ка»янець-Подільський 19800 кг. мандарин у 600 ящиках (що становить по 33 кг. в середньому у ящику) (т.2 а.с.36-40).

Оскільки у суді свідки вказали, що водій автомобіля з дозволу ОСОБА_3 залишив собі 2 ящики мандарин, то у вину ОСОБА_13 слід покласти обєктивно встановлені докази, які підтверджується показаннями допитаних у суді свідків та дослідженими документами. Тому, суд вважає, що в обвинувачення ОСОБА_13 слід покласти документально встановлену вагу (19800кг.-66кг. =19734 кг.) (т.2 а.с.26, т.1 а.с.15).

З вилученої копії статуту ТОВ «Агропром»(т.2. а.с.44-51) вбачається, що єдиним учасником та засновником цього товариства є потерпілий ОСОБА_3

Оскільки з карантинного сертифікату від 22 грудня 2009 року (т. 1а.с.15) вбачається, що 636 ящиків мандарин були вагою 19080 кг. та 8 ящиків лимонів вагою 240 кг., а всього 644 ящики з фруктами загальною вагою 19320 кг., що також підтверджується інвойсом №12 від 11 грудня 2009 року (т.2 а.с.26) то в обвинуваченні ОСОБА_13 слід зменшити вагу фруктів, якими вона заволоділа у ОСОБА_4 до обєктивно встановленої згідно цих документів.

При цьому, суд не бере до уваги вагу: 20030кг. мандарин та 250 кг. лимонів, які заначені у рішенні Південної митниці про визначення митної вартості товару (т.2 а.с.27), у міжнародній транспортній накладній (а.с.28) та міжнародних деклараціях форми МД-2, МД-3 та МД-4 (т.2 а.с.29-31), які покладені в основу зміненого прокурором обвинувачення, оскільки всі сумніви суд трактує на користь підсудної.

Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_43 та ОСОБА_44 про те, що вони бачили, як ОСОБА_13 передавала 11 000 доларів США потерпілій ОСОБА_4, оскільки показання цих свідків є суперечливими, вони в деталях суттєво відрізняються і не узгоджуються між собою та не підтверджені жодним іншим доказом у справі. ОСОБА_20 того, показання цих свідків суперечать та спростовані категоричними показаннями свідка ОСОБА_27 та показаннями потерпілої ОСОБА_4 і ОСОБА_24, підстав не довіряти, яким у суду немає. Показання свідка ОСОБА_43 суттєво відрізняються від показань які він дав органу досудового слідства, а показання свідка ОСОБА_44 не викликають довіру, так, як цей свідок перебуває у приятильських відносинах з підсудною ОСОБА_13, а клопотання про його допит виникло лише під час судового слідства. Довіряти письмовим поясненням ОСОБА_43 (т.9 а.с.84), які надійшли до суду без супровідного листа з СІЗО м.Хмельницького (де утримується ОСОБА_43) у суду підстав немає . При цьому, ОСОБА_13 у суді повідомила про передачу 11 600 доларів США, а ці свідки у суді стверджували про передачу лише 11 000 доларів США. Не викликають довіри покази цих свідків і підсудної і з огляду на те, що її захисники у скаргах до правоохоронних органів посилались про передачу грошей в іншому місці в готелі «ГалаТур», а не в складі у с.Довжок (до прикладу, скарга що у т.3 на а.с.271)

При визначені розміру збитків спричинених злочином, суд виходить з того, що потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мали намір продати мандарини оптом по ціні не манше 9, 25 грн., тому вказана ціна має значення для правильного вирішеня справи. При цьому інформація про іншу ціну мандарин грузинських та показання свідка ОСОБА_29 не враховуються судом, оскільки такі ціни не пов»язані з намірами потерпілих реалізувати своє майно саме по такій вартості.

Крім визнання вини в інкрімінованих злочинах, вина ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 доводиться також дослідженими у суді доказами.

За епізодами використання ОСОБА_14 підробленого паспорту на ім»я ОСОБА_17 вина підсудної доводиться її показаннями та наступними доказами дослідженими у суді.

Так, допитаний у суді свідок ОСОБА_45 повідомив, що в кінці листопада 2009 року він працював провідним спеціалістом і до нього прийшла невідома жінка та запитала про можливість відкриття рахунку для фізичної особи підприємця, на що він проконсультував її . В залі він впізнав підсудну ОСОБА_14. На початку грудня 2009 року ОСОБА_14 прийшла з оригіналами документів, а саме: свідоцтво про реєстрацію фізичної особи підприємця; довідка з ДПА, форми № 4 ОПП; повідомлення з пенсійного фонду; довідка із статистики, яка не є обовязковою для відкриття рахунку в А-Банку; свідоцтво про сплату єдиного податку; оригінал паспорта, оригінал Індифікаційного коду. Він, звернув увагу на паспорт громадянина України, який містив ознаки підробки. Він відразу ж відкопіював всі необхідні документи, в тому числі паспорт, і поверну жінці. Також він наживо сфотографував ОСОБА_14 яка представилась ОСОБА_17, фотокартку даної особи представив безпеці банку. По банківській базі він вияви, що існує ще одна така ж особа, яка працює в тролейбосному депо. Це викликало в нього підозри, які виявились обгрунтованими.

Свідок ОСОБА_46 у суді підтвердив обставини проведеної ним перевірки та правильність висновку служби безпеки про використання підсудною ОСОБА_14 підробленого паспорта на імя ОСОБА_17

З оголошених у суді показань свідка ОСОБА_17 вбачається, що у лютому 2003 року із автомобіля її брата було викрадено її паспорт громадянина України. Після цього вона подала заяву про вчинення крадіжки у Зарічанський відділ міліції Хмельницького МВ УМВС, а у вересні 2003 року отримала новий паспорт на своє імя. З викраденим паспортом вона в податкову та у банки не зверталась. На цей же паспорт було оформлено у «ПриватБанку»зарплатну карточку, оскільки вона раніше працювала кондуктором у тролейбусному парку. (т.6 а.с. 46, 112-113).

З показань свідка ОСОБА_47 вбачається, що вона працює державним податковим інспектором у ДПІ м. Хмельницького. У листопаді 2009 року вона оформляла свідоцтво про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності на імя ОСОБА_17 і безпосередньо звіряла особу із фотокарткою у паспорті даної особи. Будь-яких сумнівів у неї не виникло тому на руки видала свідоцтво про сплату єдиного податку. ОСОБА_19 особи вона раніше не бачила і не знає. (Т. а.с. 69, 110)

З оголошених у суді показань свідка ОСОБА_18 вбачається, що у відділені ПАТ «ОСОБА_48 ОСОБА_18»у 2009 році прийшла жінка щоб відкрити картковий рахунок, вона була приватним підприємцем, приставила відповідні документи з податкової. Після перевірки документів і її паспорта він переконався, що фотографія відповідає дійсності особи, уклав договір на відкриття карткового рахунку. Під час перевірки паспорта в ОСОБА_18 сумнівів в нього не виникало. (т.6 а.с. 114).

Вина ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 358 КК України доводиться документами та висновками експертиз, які досліджкенні в суді.

Так, з повідомлення директора Хмельницької філії «Приват банку» та документів службового висновку вбачається, що співробітниками безпеки банку виявлено факт використання підроблених документів виданих податковими органами на підставі підробленого документа. (т6.а.с.15-33)

При цьому, з висновку складеного працівниками банку (т.6 а.с.17-18) вбачається, що працівнику банку ОСОБА_45 були пред»явлені підроблені документи на імя ОСОБА_17 для відкриття рахунку, з копії пред»явленого паспорту вбачається, що у паспорті виданого на імя ОСОБА_17 вклеяна фотографія підсудної ОСОБА_14 (т.6 а.с.19)

Вилученими офіційними документами у ХОД ПАТ «РайфазенбанкАваль» (т.6 а.с.76-87) підтверджується факт використанння ОСОБА_14 підробленого паспорту та документів податкової інспекції при відкритті рахунку у вказаній банківській установі.

Вилученими офіційними документами у державного реєстратора Хмельницької міської ради (т.6 а.с.89-93) підтверджується факт використанння ОСОБА_14 підробленого паспорту при реєстрацію фізичної особи- підприємця.

Вилученими офіційними документами в управлінні відділу адміністрування податків державної податкової інспекції м.Хмельницького (т.6 а.с.96-107) підтверджується факт використанння ОСОБА_14 підробленого паспорту при реєстрації господарюючого субєкта - платника податків.

Вина ОСОБА_14 доводиться і знайденими під час обшуку у житлі ОСОБА_13 докумннтами: оригіналом свідцтва про державну реєстрацію фізособи-підприємця на імя ОСОБА_17, довідкою статуправління, довідкою про взяття на облік платника податку, свідоцтвом про сплату єдиного податку, повідомленням про взяття на облік, договором про відкриття карткового рахунку в ПАТ «РайфазенбанкАваль», заявою на відкриття рахунку, які отримані по вилученому підробеному паспорту на імя ОСОБА_17 з фотографією ОСОБА_14 (т.6а.с.124-139).

Висновком експертизи документів підтверджено переклеювання фотокартки у паспорті виданому на імя ОСОБА_17 (т.6 а.с.154 )

Висновком почеркознавчої експертизи встанволено, що графи у документах, які подавались від імені ОСОБА_17 виконані ОСОБА_14 (т.6 а.с.247)

За епізодами про заволодіння грошима потерпілого ОСОБА_6 вина ОСОБА_14, ОСОБА_15 та Гукоського, окрім їх показань, доводиться ще й дослідженими у суді доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_49 у суді пояснив, що співмешкав з ОСОБА_14 У 2009 році він за продаж квартири отримав гроші, 3000 доларів США в серпні 2009 року він помістив на депозит у «ПриватБанк».

Про це він розповів ОСОБА_14 і та кілька разів просила його позичити гроші. На початку листопада 2009 року у нього пропав паспорт громадянина України з довідкою про ідентифікаційний код. В березні 2010 року йому знадобилися гроші для погашення заборгованості за газ і він вирішив зняти біля 100 доларів США з депозитного рахунку, тому пішов в головний офіс «ПриватБанку», проте, йому пояснили, що на його депозитному рахунку грошей немає так як договір достроково розірваний і гроші зняті. В банкові йому пояснили, що рахунок закривав працівник банку ОСОБА_16. Він пішов до ОСОБА_16 той показав заяву на розірвання договору. Він оглянув дану заяву та пояснив, що не писав її та не підписував, підпис був не його. Тоді в банкові розпочалося службове розслідування і встановили, що винен ОСОБА_16, ОСОБА_15 та ОСОБА_14. Після цього, ОСОБА_16 відшкодував йому всі збитки і відкрив новий депозитний рахунок на який вніс 3000 доларів. До підсудних він притензій не має, оскільки збитки йому відшкодував ОСОБА_16.

Свідок ОСОБА_50 у суді дав показання про те, що ОСОБА_15 заборгував йому гроші. Осіню 2009 року ОСОБА_15 сказав, що має гроші на рахунку, але через якісь проблеми не може зняти їх у ПриватБанку. Наступного дня він зайшов на роботу до знайомого ОСОБА_16 та познайомив його з ОСОБА_15. ОСОБА_51 сам домовлявся з ОСОБА_16. Пізніше ОСОБА_51 повернув йому 1500 грн.

Свідок ОСОБА_52 у суді пояснив, що перевіряючи звернення ОСОБА_6, він як працівник безпеки банку встановив причетність ОСОБА_16, ОСОБА_51 та ОСОБА_14 до зняття коштів потерпілого.

З протоколу добровільної видачі вбачається, що ОСОБА_16 видав 100 доларів США, як частину хабара отриманого від ОСОБА_15 (т.4 а.с.23)

З квитанції та акту отримання готівки вбачається, що ОСОБА_16 повернув ОСОБА_6 незаконно зняті 3000 доларів США на депозитний рахунок (т.4 а.с.40-45)

З вилученої заяви про розірвання договору, вбачається, що її було виконано від імені ОСОБА_6 зі зверненням про розірвання договору 18 листопада 2009 року. (т.4 а.с.46)

Вилучені талон та квитанція про отримання готівки підтверджують зняття 18 листопада 2009 року коштів ОСОБА_6 (т.4 а.с.53,54) . Підписи у цих документах, згідно висновку експертизи виконані не потерпілим ОСОБА_6, а іншою особою (т.4 а.с.227)

З досліджених у суді обовязків менеджера банку вбачається, що ОСОБА_16 був наділений правом укладати та розривати депозитні договори, тобто був наділений організаційно-розпорядчими правами та обовязками, тому є суб»єктом службового злочину (т.4 а.с.90,91). При цьому, ОСОБА_16, як службова особа, мав би діяти у відповідності до посадових обовязків визначених у діючих нормативних актах, зокрема, відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, що затверджена постановою правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492 (зареєстрована в мінюсті 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 та відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг , що розроблені ПАТ КБ «Привтбанк».

Службовим документами безпеки банку підтверджується причетність ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 до інкрімінованого їм злочину (т.4 а.с.92-95).

Дії ОСОБА_14 які виразились у переклеюванні фотокартки у паспорт громадянина на імя ОСОБА_17 вірно кваліфіковані як злочин, передбачений ч. 2 ст. 358 КК України, тобто умисне підроблення документів, які видаються чи посвідчуються підприємством, установою, організацією, які мають право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права або звільняє від обовязків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, за попередньою змовою групою осіб, вчинені повторно.

Дії ОСОБА_14, які виразились у використанні 5 листопада та 3 грудня 2009 року підробленого паспорту та інших документів, вірно кваліфіковані як злочин, передбачений ч.3 ст.358 КК України, тобто умисні дії, які виразились у використанні завідомо підробленого документу.

Умисні дії ОСОБА_14, які виразилися у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом потерпілого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані як злочин, передбачений ч.3 ст. 357 КК України.

Умисні дії ОСОБА_14, які виразилися у викраденні офіційних документів (довідки про присвоєння індетифікаційного номеру), вчинені з корисливих мотивів, вірно кваліфіковані як злочин, передбачений ч.1 ст. 357 КК України.

Дії ОСОБА_15, які виразились у переклеюванні фотокартки у паспорт потерпілого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані як злочин, передбачений ч.1 ст.358 КК України, тобто умисне підроблення іншого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обовязків, з метою використання його підроблювачем.

Умисними діями, які виразились в підбурюванні ОСОБА_16 до службового підроблення, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також складанні та видачі завідомо неправдивих документів, ОСОБА_15 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 27 - ч.1 ст. 366 КК України.

Дії ОСОБА_16 які виразились у підробці заяви від імені ОСОБА_6 про дострокове розірвання договору про заощадження і талон на видачу готівки, вірно кваліфіковані як злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України, тобто умисне службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також складання та видача завідомо неправдивих документів.

Умисними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа (паспорта ОСОБА_6), ОСОБА_15 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 358 КК України.

Дії ОСОБА_14 та ОСОБА_15, які виразились в умисному заволодінні чужим майном (грошима потерпілого ОСОБА_6В.), шляхом обману, вчинені за попердньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковані як шахрайство, тобто злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України. При цьому, кваліфікуючою ознакою цих дій для ОСОБА_14 є вчинення злочину повторно. З обвинувачення ОСОБА_15 ознаку повторності (за ст. 190 ч.2 КК України) слід виключити, як зайво інкріміновану.

Дії ОСОБА_15, які виразились в умисному знищенні офіційних документів (спалення паспорт ОСОБА_6 та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду) вчиненому в інших особистих інтересах, вірно кваліфіковані, як злочин передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.

Умисними діями, які виразились в даванні хабара ОСОБА_16, ОСОБА_15 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 369 КК України.

Дії ОСОБА_16, які виразились у умисному одержанні службовою особою в будь-якому вигляді хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вірно кваліфіковані як злочин, передбачений ч. 1 ст. 368 КК України.

Дії ОСОБА_13, які виразились в умисному заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, вірно кваліфіковані, як злочин, передбачений ст. 190 ч.4 КК України.

Доводи захисту ОСОБА_13 про застосування незаконних методів слідства не підтвердились в ході прокурорської перевірки і за заявами підсудної та її захисників з цих питань прийнто рішення про відмову в порушенні кримінальної спарви від 12 квітня 2010 року, яке оголошено в судовому засіданні. Застосування заборонених методів слідства до ОСОБА_13 також заперечили в суді допитані як свідки працівники міліції: Герасимчук, Василишин, Козицька.

Доводи адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відсутність документів про власника, вагу і якість мандарин не грунтуються на матеріалах кримінальної справи, оскільки органами досудового слідства вилучені такі документи і долучені до справи (т.2 а.с. 23-51; т.1 а.с. 12-15), а у судовому засіданні за клопотанням потерпілого ОСОБА_3, до справи долучено ще й завірені копії та оригінали відповідних документів (т.8 а.с. 90-111, 207-243). Так, з квитнації №18 (т.8 а.с.100) вбачається, що ТОВ «Агропром»сплатило 49 900 грн. плаптежів за митне оформлення мандарин, а з карантинного сертифікату від 21 грудня 2009 року (т8.а.с.105) вбачається, що карантинний огляд проведено 1465 ящиків мандарин, які належать власнику ТОВ «Агропром»ОСОБА_3

Доводи ОСОБА_7 про контрабанду мандарин Грузинських виходять за межі пред»явленого обвинувачення і не стосуються його суті.

При призначені покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що помякшують і обтяжують покарання та вимоги ст.ст. 65-67 КК України.

При призначенні покарання співучасникам злочину суд, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні злочину.

ОСОБА_13 вчинила особливо тяжкий злочин.

ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вчинили злочини невеликої та середньої тяжкості.

ОСОБА_13 не судима (т.2 а.с.133,134), за місцем утримання та проживання позитивно характеризується (т.6 а.с.66, т.1 а.с.196), вона хворіє на хронічні захворювання та має хворе серце (т.1 а.с.189-191, т.8 а.с.175-190), до затримання працювала (т1.а.с.192-195, 197), її чоловік тяжко хворіє. Обставин, що помякшують та обтяжують покарання ОСОБА_13 у суді не встановлено.

ОСОБА_14 судима (т.7 а.с.42; 244-254; т.5 а.с.1-23; ), на момент вчинення злочинів утримувала двох неповнолітніх дітей, один з яких вже досяг повноліття (т.7 а.с.40,), вона хворіє на остеохондроз (т.8 а.с. 255), по місцю проживання позитивно характеризується (т.5 а.с. 28). Наявність на утриманні у ОСОБА_14 неповнолітньої дитини є обставиною, що помякшує її покарання.

ОСОБА_15 в силу ст. 89 КК України не судимий (т.5 а.с.38-44), одружений, проживає з батьком, який має другу групу інвалідності, є батьком двох неповнолітніх дітей (т.8 а.с.140-144), він перебуває на обліку у нарколога проте примусового лікування не потребує (т5 а.с.46), позтитивно характеризується за місцем проживання (т.5 а.с.49). Наявність на утриманні у ОСОБА_15 двох неповнолітніх дітей та активне сприяння розкриттю злочину є обставинами, що помякшує його покарання.

ОСОБА_16 не судимий (т.5 а.с.62, 63), за місцем проживання і роботи позитивно характеризується, одужений, працює, виховує малолітню дитину (т.8 а.с.145-151, т.5 а.с.68). Він повністю відшкодував спричинені потерпілому ОСОБА_6 збитки.

Щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, позитивні характеристики підсудного ОСОБА_16, наявність малолітньої дитини, суд визнає обставинами, які помякшують покарання.

З врахуванням тяжкості злочину, особи ОСОБА_16, який позитивно характеризується, щиро кається, відшкодував завданні збитки, на утриманні має малолітню дитину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе прийняти рішення про призначення йому покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбуття покарання з випробуванням, поклавши на нього встановлені законом обовязки.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_16, ОСОБА_15, ОСОБА_14 не встановлено.

Потерпіла ОСОБА_4 в дебатах вважала, що справедливим для ОСОБА_13 буде реальне покарання у виді не менше 8-ми рокуів позбавлення волі, оскільки підсудна вину не визнала і збитки їй не відшкодувала.

Потерпілий ОСОБА_6 притензій до підсудних не мав.

З врахуванням викладеного, підходячи до визначення покарання кожному з підсудних індивідуально, суд вважає, що справедливим, достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_13, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 буде лише реальне покарання у межах санкцій частин статтей за які вони засуджуються. При цьому, оскільки ОСОБА_15 не обіймав посад повязани з вчиненням злочину (ст.366 КК України), підстав позбавляти його права обіймати ці посади немає.

ОСОБА_13 до вступу вироку в законну силу слід залишити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, їй слід зараховувати у строк покарання термін тримання її під вартою.

Оскільки ОСОБА_15 та ОСОБА_14 рахуються триманням під вартою за Шевченківським районним судом м.Чернівці (т.8 а.с.251, 1, 69-72, 121, 162) і тимчасово переведенні для слухання цієї справи, а постанови суду про зміну їм запобіжного заходу з підписки про невиїзд на тримання під вартою не виконані, тому відсутні підстави зараховувати їм у строк покарання термін тримання їх під вартою, оскільки ці підсудні тримаються під вартою по іншій справі та тимчасово переведені в СІЗО м.Хмельницького для розгляду цієї справи. Водночас, цим вироком їм слід змінити обрані запобіжні заходи на тримання під вартою. При цьому, у строк відбуття покарання ОСОБА_14 слід зарахувати термін її затримання у цій справі з 15 по 17 травня 2010 року (т.6 а.с.185-197)

ОСОБА_16 до вступу вироку в законну силу слід залишити обраний запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 не заявлявся.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід задовольнити частково (т.1 а.с. 58; т.2 а.с. 20; т.8 а.с.26, 32; т.9 а.с.81), а потерпілого ОСОБА_24 залишити без розгляду (т.1 а.с.53).

Так, в силу доведеності вини ОСОБА_13, суд вважає, що уточнені позовні вимоги потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_3 є обгрунтованими і підлягають до часткового задоволення (т.9а.с.43), оскільки вага мандарин за доведеними у суді обставинами зменшилась. При цьому, при розрахунку розміру збитків які підлягають відшкодування слід виходити з роздрібної закупівельної ціни на час вирішення справи в суді 14,39 грн. за 1 кг. (т.9 а.с.43)

З огляду на викладене, матеріальна шкода зазначена представником в уточнюючій заяяві (т.9 а.с.81) підлягає частковому задоволенню, зокрема: на користь ОСОБА_3 підлягає задоволенню на сму 283 972, 26 грн. (19734 кг. *14,39грн.) матеріальної шкоди, а на користь ОСОБА_4 на суму 278014,8 грн. (19320 кг.*14,39) матеріальної шкоди.

При визначені розміру моральної шкоди, суд враховує те, що ОСОБА_13 вчинила злочин проти власності потерпілих і вони зазнали певних душевних страждань в звязку з втратою свого майна. Проте, виходячи з принципів розумності та справедливості, вартості майна, яке вибуло з власновсті потерпілих, суд вважає що заявлена моральна шкода підлягає зменшенню. (т.8 а.с.27, 32).

З засуджених слід стягнути судові витрати відповідності до ст.ст. 93 та 331 КПК України. Водночас, оскільки ОСОБА_13 за ст.ст. 357, 358 КК України не засуджується, то судові витрати за проведення техніко-криміналістичної експертизи документів (т.6 а.с.148) слід покласти лише на ОСОБА_14, яка засуджується за ці злочини. З огляду на викладене з ОСОБА_13 слід стягнути на користь НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області судові витрати за проведення компютерно-технічої експертизи на суму 1470,96 грн. (т.2. а.с.87); з ОСОБА_14 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області судові витрати за проведення експертизи документів на суму 2118,18 грн. (т.6 а.с.148) та судові витрати за проведення почеркознавчої експертизи на суму 2118,18 грн. (т6. а.с.240); 4) з ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області судові витрати за проведення почеркознавчої експертизи по 117,69 грн. з кожного (т.7. а.с.217); 5) з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_4 судові витрати повязані з наданням їй послуг представниками на суму 4200 грн. (т8. а.с.33,34,38); 6) з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_3 судові витрати повязані з наданням їй послуг представника на суму 3000 грн. (т.8. а.с.33,34).

Арештоване майно ОСОБА_13 слід конфіскувати.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст.ст. 81 та 330 КПК України, зокрема мобільні телефони «Нокіа»та «Самсунг»з сімкартами абоненту «Київстар»та ноутбук НР 6730 слід повернути власнику ОСОБА_41 (т.1а.с.110); ящики від мандарин, які не представляє цінності слід знищити (т.1 а.с.29, 152); 3) заяву про розірвання договору, талон та касовий ордер про видачу готівки слід зберігати при кримінальній справі (т.4 а.с.46, 53,54).

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_13 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

Строк відбуття покарання ОСОБА_13 рахувати з 17 лютого 2011 року, зарахувавши їй у строк, термін тримання під вартою з 23 січня 2010 року по 17 лютого 2011 року.

Запобіжний захід ОСОБА_13 до вступу вироку у законну силу залишити тримання під вартою (т.1.а.с.156, 171, 187,200).

ОСОБА_14 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,ч.3 ст.358; ч.1,3 ст.357; ч.2ст. 190 КК України та призначити їй покарання за:

ч. 2 ст.358 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

ч.3 ст.358 КК України 850 грн. штрафу;

ч.1 ст.357 КК України 850 грн. штрафу;

ч.3 ст.357 КК України 850 грн. штрафу;

ч.2 ст.190 КК України 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_14 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, за цим вироком та вироком цього ж суду від 5 лютого 2010 року, остаточно призначити ОСОБА_14 покарання у виді 6 (шість) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_14 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши її під варту у цій справі в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_14 рахувати з 17 лютого 2011 року, зарахувавши їй у строк відбуття покарання термін її затримання з 15 по 17 травня 2010 року (т.6 а.с.185-197)

ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1,ч.3 ст.358; ч.1 ст.357; ч.2 ст.190; ч.1ст.369; ч.4ст.27-ч.1ст.366 КК України та призначити покарання за:

ч.1 ст. 358 КК України 5 (пять) місяців арешту;

ч.3 ст. 358 КК України 6 (шість) місяців арешту;

ч.4 ст. 27 - ч.1 ст. 366 КК України 850 грн. штрафу;

ч.2 ст.190 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі ;

ч. 1 ст. 357 КК України 850 грн. штрафу;

ч. 1 ст. 369 КК України 8500 грн. штрафу;

На підставі ст.ст.70,72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_15 покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_15 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши його під варту у цій справі в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_15 рахувати з 17 лютого 2011 року.

ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1ст. 366, ч.1 ст. 368 КК України та призначити покарання за :

ч.1ст. 366 КК України 2 (два) роки обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади в банківських та фінансових установах строком 2 роки;

ч.1 ст. 368 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади в банківських та фінансових установах строком 3 роки;

На підставі ст.ст.70,72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_16 покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади в банківських та фінансових установах строком 3 роки.

На підставі ст.ст.75,76,77 КК України, звільнити ОСОБА_16 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на два роки, зобовязавши його повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, а також не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково, а потерпілого ОСОБА_24 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь потерпілого ОСОБА_3 матеріальну шкоду завдану злочином на суму 283 972, 26 грн. та моральну шкоду на суму 15000 грн.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь потерпілої ОСОБА_4 матеріальну шкоду завдану злочином на суму 278 014,8 грн. та моральну шкоду на суму 15000 грн.

Стягнути з засуджених судові витрати: 1) з ОСОБА_13 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області (р/р 032, МФО 815013, код ЕДРОПОУ 255 75 309, призначення платежу за дослідження 22) - 1470,96 грн. (т.2а.с.87) ; 2) з ОСОБА_14 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області (р/р 312 1, МФО 815013, код ЕДРОПОУ 255 75 309) 4354,05 грн.; (т.6 а.с.148, 240, т.7 а.с.217) ; 3) з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області (р/р 312 1, МФО 815013, код ЕДРОПОУ 255 75 309) по 117,69 грн. з кожного (т.7. а.с.217); 4) з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_4 судові витрати повязані з наданням послуг представником- 4200 грн. (т.8 а.с.33,34,38); 5) з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_3 судові витрати повязані з наданням послуг представником- 3000 грн. (т.8 а.с.33,34).

Речові докази: 1) мобільні телефони «Нокіа»та «Самсунг»з сімкартами абоненту «Київстар»та ноутбук НР 6730, які зберігаються в камері схову СУ УМВС України в Хмельницькій області повернути власнику ОСОБА_41 (т.1а.с.110); 2) ящики від мандарин, які зберігаєтся у камері речових доказів Кам»янець-Подільського РВ УМВС України в Хмельницькій області знищити (т.1 а.с.29, 152); 3) заяву про розірвання договору, талон та касовий ордер про видачу готівки, які підшиті у справі, зберігати при кримінальній справі (т.4 а.с.46, 53,54).

Вирок можна оскаржити через суд, який його постановив, до апеляційного суду Хмельницької області протягом 15 діб.

Суддя: