Справа
№1-33/2007 p.
ПОСТАНОВА

22 жовтня 2007
року. Монастириський районий суд Тернопільської області в складі :

головуючого
судді: Костюк
М.І.

при секретарі: Пшеничняк
В.Й.

з участю
прокурора: Небилович
A.M.

та адвоката: ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Монастириська справу про обвинувачення :

ОСОБА_2, 15

ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця та мешканця

АДРЕСА_1,

українця, гр. України,
навчається в 10

класі ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше
до

кримінальної відповідальності не

притягувався, за ст. 296 ч.2 КК України,-

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н., уродженця
і мешканця АДРЕСА_2

АДРЕСА_2, українця, гр..України,

навчається в 10 класі ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше до

кримінальної відповідальності не притягувався, за

ст.296 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим
слідством дії підсудних кваліфіковано за ст.296 ч.2 КК України як хуліганство
пов'язане з грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до
слідства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Так, 27 травня
2007 p.,
біля 22 год., неповнолітні
підсудні ОСОБА_2. та ОСОБА_3.,
знаходячись біля сторожової кабіни цеху з випалювання вапна в с.Підлісному,
Монастириського району нецензурно виражалися, грубо порушували тим самим
громадський порядок, з хуліганських спонукань каменем розбили віконне скло в
сторожовій кабіні, при цьому заподіяли охороннику ОСОБА_4. тілесні ушкодження.

Крім того,
неповнолітні підсудні тривалий час , біля 30 хв., діючи узгоджено, обзивали ОСОБА_5.,
яка присікала хуліганські дії.

В судовому
засіданні неповнолітні підсудні ОСОБА_2. та ОСОБА_3. винними в інкримінованих
їм діяннях визнали себе повністю, у вчиненому розкаялися, подали суду заяви про
закриття справи на підставі Закону України «Про амністію», посилаючись, що
злочин вони вчинили в неповнолітньому віці.

Заслухавши думку
прокурора, законних представників неповнолітніх підсудних, адвоката, які
вважають за необхідне заяви задоволити виходячи із слідуючого:

Відповідно до
ст.1 п. «а» Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року звільняються
від покарання у вигляді позбавлення волі, або інших покарань не пов'язаних із
позбавлення волі осіб, засуджених за умисні злочини за які законом передбачено
покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше п'яти років.

Статтею 6 цього
ж закону передбачено звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які
підпадають під дію ст.1 Закону і перебувають у провадженні суду, але не
розглянуті.

ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. вчинили злочин передбачений ст..
296 ч.2 КК України, максимальне покарання за який передбачене у вигляді
позбавлення волі до чотирьох років, на момент вчинення злочину у розгляду
справи в суді є неповнолітніми, а тому підпадають під дію ст. 1 п «а» Закону
України «Про амністію». Підсудні та їх Законні представники просять застосувати
акт держави про амністію. Враховуючи наведене, та ту обставину, що справа судом
не розглянута, суд вважає за можливе в силу ст.6 Закону України «Про амністію»
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. від кримінальної відповідальності звільнити із закриттям
провадження по справі.

Керуючись ст.6
п.4 КПК України, ст.86 КК України, ст.1 «а», ст.6 Закону України «Про амністію»
від 19 квітня 2007 року, ст.248 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 296 ч.2 КК України
- звільнити.

Кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ст.296 ч.2 КК України
провадженням закрити.

Запобіжний захід
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підписку про невиїзд з постійного місця проживання -
відмінити.

На постанову
суду може подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через
Монастириський районний суд протягом семи діб з моменту її проголошення.