АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

20 березня 2007 року. Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді............................................. Фоміна
Ю.В.,

суддів.................................................. Зав'язуна
СМ. та Яковлева СВ.,

з участю

прокурора............................................................ Воронухи
Д.С,

захисників - адвокатів................. ОСОБА_1.
і ОСОБА_2.,

потерпілого.......................................................... ОСОБА_3

та засуджених................................. ОСОБА_4.
і ОСОБА_5.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальну справу за апеляціями потерпілого
ОСОБА_3 та
засуджених ОСОБА_4. і ОСОБА_5. на вирок Корольовського районного суду м.
Житомира від 24 січня 2007 року.

Цим вироком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець міста Бердичева
Житомирської області, громадянин України, військовозобов'язаний, з середньою
освітою, неодружений, працюючий охоронником казино „Спліт", проживаючий в
АДРЕСА_1 раніше несудимий, засуджений за ст.187 ч.2 КК України на 7 ( сім ) років
позбавлення волі з конфіскацією 1/2
(однієї другої) частини
майна, що є власністю засудженого.

Запобіжний захід
до набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_4. змінено з підписки
про невиїзд на взяття під варту і його взято під варту із залу суду.

Початок строку
відбуття призначеного покарання засудженим ОСОБА_4 постановлено обчислювати з 24 січня 2007 року.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець
міста Житомира, громадянин України, військовозобов'язаний, з середньою освітою,
одружений, маючий на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючий охоронником
казино „Спліт", проживаючий в АДРЕСА_2, раніше несудимий,

Справа № 11 - 199 / 2007 Головуючий
у суді 1-ої інстанції
Покатілов О.Б.

Категорія ст.187
ч.2 КК України Доповідач
у суді 2-ої інстанції
Яковлев СВ.

2

засуджений за ст. 187 ч.2 КК України
на 7 ( сім ) років
позбавлення волі з конфіскацією 1/2
(однієї другої) частини
майна, що є власністю засудженого.

Запобіжний захід
до набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_5. залишено попередній
- тримання під
вартою.

Початок строку
відбуття призначеного покарання засудженим ОСОБА_5 постановлено обчислювати з 24 січня 2007 року.

Стягнуто із
засуджених ОСОБА_4. і ОСОБА_5. в солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_3 - 228 грн. 75
коп. матеріальної шкоди та 2.000
грн. 00 коп.
моральної шкоди, а всього 2.228
( дві тисячі двісті двадцять вісім )
грн. 75 коп.. В
решті цивільний позов потерпілого залишено без задоволення за його
безпідставністю.

Відповідно до
вироку суду першої інстанції ОСОБА_4. і ОСОБА_5. засуджено за вчинення злочину
за таких обставин.

Так, 17 квітня 2006 року в 00 годин 10 хвилин ОСОБА_4.
разом з ОСОБА_5., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, рухались по вул.
Київській в напрямку вул. Мануїльського в м. Житомирі, а назустріч їм йшов
незнайомий громадянин. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння майном
цього громадянина і він з цією метою вступив у попередню злочинну змову з
ОСОБА_5. Після цього ОСОБА_4 і ОСОБА_5, порівнявшись із раніше незнайомим їм
громадянином, прослідували за ним до будинку АДРЕСА_3, де навпроти вказаного будинку вчинили напад на потерпілого,
яким в подальшому виявився ОСОБА_3. Реалізуючи свій спільний злочинний намір,
ОСОБА_4, діючи за заздалегідь розподіленими ролями, застосував до потерпілого
насильство, небезпечне для життя та здоров'я останнього, яке виразилося в тому,
що він умисно наніс потерпілому один удар кулаком в область лівого ока, від
чого потерпілий впав спиною на тротуар. Далі, коли потерпілий підвівся на ноги,
ОСОБА_4, продовжуючи свої злочинні дії та діючи в межах попередньої злочинної
змови з ОСОБА_5, знову застосував до потерпілого насильство, яке є небезпечним
для життя та здоров'я останнього -
наніс один удар кулаком в область рота, від якого той знову впав на
тротуар.

Таким чином,
ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_3
наступні тілесні ушкодження :
закриту черепно-мозкову травму у вигляді синця на нижній повіці лівого ока,
забійну рану в лівій виличній ділянці, крововилив під слизову оболонку нижньої
губи, забійних ран на нижній губі та струсу головного мозку, які віднесені до
категорії легких з короткочасним розладом здоров'я ; синець та садно
на лівій кисті, які віднесені до легких тілесних ушкоджень без короткочасного
розладу здоров'я.

У свою чергу
ОСОБА_5, діючи в межах злочинної змови з ОСОБА_4 та за заздалегідь
розподіленими ролями, знаходився поруч і своєю присутністю подавляв волю
потерпілого до опору, а також спостерігав за навколишньою обстановкою щоб у
випадку появи сторонніх осіб попередити про це ОСОБА_4

Після того, як
від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий залишився лежати на тротуарі і не
чинив опору, ОСОБА_5, діючи за попередньою змовою з
ОСОБА_4 за заздалегідь
розподіленими ролями підійшов
до

з

потерпілого і став його обшукувати. При цьому він
заволодів майном потерпілого -
мобільним телефоном „Самсунг Н-500" вартістю 60 грн., в якому
знаходилась картка оператора мобільного зв'язку „Діджус" вартістю 50 грн., на рахунку
якої були кошти в сумі 01
грн. 40 коп., а
всього на загальну суму 111
грн. 40 коп..

На постановлений
судом вирок надійшли апеляції потерпілого ОСОБА_3 та
засуджених ОСОБА_4. і ОСОБА_5., в яких всі апелянти просять пом'якшити
призначене засудженим покарання, застосувавши ст.ст.69, 75 КК України.

Крім того,
потерпілий ОСОБА_3 ставить питання про виключення із вироку : вирішення
питання про задоволення його цивільного позову у зв'язку із відшкодуванням
заподіяної йому шкоди ; обставини,
яка обтяжує покарання ОСОБА_4. і ОСОБА_5. -
вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

На обгрунтування
поданої апеляції потерпілий ОСОБА_3 зазначає, що суд безпідставно визнав
обставиною, яка обтяжує покарання засуджених -вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння, так як з
їх показань вбачається, що вони тоді випили лише пиво.

Крім того, автор
апеляції вважає, що суд при призначенні покарання засудженим ОСОБА_4 і ОСОБА_5
не в повній мірі врахував дані про їх особи та обставини, які пом'якшують їх
покарання, а тому призначив їм надто суворе покарання, яке є несправедливим.
Тому вважає за можливе пом'якшити їм покарання із застосуванням ст.ст.69, 75, 76 КК України.

Засуджені
ОСОБА_4. і ОСОБА_5 у своїх апеляціях також наводять обставини, які на їх думку
у значній мірі зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, які в повній мірі
не враховані судом.

При цьому
засуджений ОСОБА_4. звертає увагу на те, що він : шкодує з приводу вчиненого ним та щиро кається у цьому ; на протязі 5 років перебуває
у фактичних шлюбних відносинах і має на утриманні малолітню дитину ; відшкодував
заподіяну потерпілому шкоду.

Засуджений
ОСОБА_5 наводить аналогічні апеляції засудженого ОСОБА_4 доводи, зазначаючи
також, що : його син
народився лише 04 жовтня 2006 року ; дружина, яка є
постраждалою від Чорнобильської катастрофи, у зв'язку з цим перебуває у
відпустці по догляду за дитиною ;
він та його дружина страждають цілим рядом захворювань. Крім того, апелянт
звертає увагу на те, що він будь-якого фізичного насильства щодо потерпілого не
чинив і негативних наслідків його дій немає.

Засудженими до
поданих ними апеляцій додані відповідні документи, що підтверджують їх
посилання на певні обставини.

Іншими особами, які
відповідно до закону мають право на оскарження рішення суду першої інстанції,
апеляції не подані.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення потерпілого ОСОБА_3, засуджених
ОСОБА_4. і ОСОБА_5. та їх захисників -
адвокатів ОСОБА_1. іОСОБА_2., які підтримали подані апеляції з мотивів,
наведених у них, думку прокурора Воронухи Д.С., який

4

вважав апеляції потерпілого та
засуджених безпідставними, а вирок суду відповідаючим вимогам закону,
перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК
України, обговоривши доводи апеляцій і заперечень прокурора проти їх
задоволення, колегія суддів вважає, що апеляції потерпілого ОСОБА_3 та засуджених
ОСОБА_4. і ОСОБА_5. підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої
інстанції про доведеність вини ОСОБА_4. і ОСОБА_5. у вчиненні злочину, за який
їх засуджено, при обставинах, викладених у вироку, доведена сукупністю
досліджених у судовому засіданні доказів і авторами апеляцій не оспорюються, як
і не оспорюється правильність кваліфікації їх дій. Докази їх вини, які наведені
у вироку, давали суду всі підстави для прийняття зазначеного рішення по справі.
З даними висновками і оцінкою доказів погоджується й колегія суддів.

При вирішенні
питання про призначення покарання кожному із підсудних суд правильно керувався
загальними засадами призначення покарання -вимогами
ст.65 КК України.

Разом з тим,
суд, визнавши одну із обставин справи такою, що істотно зменшує суспільної
небезпечності вчиненого злочину -
ступінь тяжкості вчиненого злочину, не в повній мірі врахував дані про їх
особи.

Так, з
матеріалів кримінальної справи вбачається, що : засуджені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вперше притягнуті до
відповідальності ( а.с.47, 48 ) ; вони ж до
затримання працювали і за місцем роботи характеризуються позитивно ( а.с.226, 246 ) ; за місцем
проживання обидва засуджених характеризуються також позитивно ( а.с.90, 108, 227, 245 ) ; ОСОБА_5
одружений і на його утриманні знаходиться малолітня дитина - ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.228, 229 ); дружина ОСОБА_5.
- ОСОБА_6., є
потерпілою від Чорнобильської катастрофи, тимчасово непрацездатна у зв'язку з
перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, хворіє ( а.с.230, 231, 232 ); ОСОБА_5 також
має ряд захворювань, що підтверджується витягом з постанови ЦЛКК № 16/238 від 30 січня 2007 року ( а.с.233 ) ; ОСОБА_4.
перебуває у шлюбних відносинах із ОСОБА_7. і вони разом утримують малолітню
дочку - ІНФОРМАЦІЯ_4

В апеляціях та у
даному судовому засіданні засуджені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 свою вину в
інкримінованому їм злочині визнали повністю і щиро розкаялись. Критично оцінили
свою поведінку та вважали, що у суді першої інстанції вони, не визнаючи свою
вину, зайняли неправильну позицію захисту. Таким чином, на переконання колегії
суддів дану обставину - щире
каяття, також слід визнати обставиною, яка пом'якшує покарання засуджених ( ст.66 ч.І п.1 КК
України ).

Із апеляції,
розписок та пояснень потерпілого ОСОБА_3
у судовому засіданні апеляційного суду також вбачається, що заподіяна йому
злочином матеріальна та моральна шкода була відшкодована повністю після
видалення суду до нарадчої кімнати (
а.с.234, 235, 244
252 - 253 ). Дану обставину колегія суддів відповідно до ст.66 ч.І п.2
КК України визнає такою, яка пом'якшує покарання кожного із засуджених у
справі.

5

При прийнятті рішення
за поданими апеляціями колегія суддів вважає за необхідне також враховувати й
думку потерпілого ОСОБА_3
щодо обрання покарання засудженим, так як : майно, яким заволоділи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час нападу
на нього, оцінено у незначну суму і було повернуто йому під час досудового
слідства ( а.с.34 ); негативних
наслідків для здоров'я потерпілого від вчиненого злочину не настало ; понесені
потерпілим витрати на лікування відшкодовані повністю, як і заподіяна йому
злочином моральна /немайнова/ шкода.

Наявність
декількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого ОСОБА_4. і ОСОБА_5 злочину, з урахуванням даних про їх особи
на думку колегії суддів дають підстави для застосування ст.69 КК України
відносно основного покарання щодо кожного із засуджених у справі, тобто за
можливе призначити їм покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією
ч.2 ст.187 КК України. Разом з тим, виходячи із вимог ч.2 ст.65 КК України,
колегія суддів вважає, що відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть бути
застосовані положення ст.75 КК України.

Посилання
потерпілого ОСОБА_3 в
апеляції про виключення з вироку обставини, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 та
ОСОБА_5- вчинення
злочину у стані алкогольного сп'яніння, безпідставне, так як воно не
грунтується на матеріалах кримінальної справи.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст.365, 366
КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду, -

ухвалила:

апеляції
потерпілого ОСОБА_3 та
засуджених ОСОБА_4 і ОСОБА_5. задовольнити частково.

Вирок
Корольовського районного суду м. Житомира від 24 січня 2007
року щодо ОСОБА_4. та ОСОБА_5. змінити - щодо кожного із засуджених по даній справі із
застосуванням ст.69 КК України призначити покарання за ст.187 ч.2 КК України : ОСОБА_4 - 4 ( чотири ) роки позбавлення
волі з конфіскацією 1/2
( однієї другої) частини
майна, що є його власністю ;
ОСОБА_5 3 (три ) роки 6 ( шість ) місяців
позбавлення волі з конфіскацією 1/2
( однієї другої) частини
майна, що є його власністю.

В решті даний
вирок залишити без зміни.