В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2402/13-к

Провадження № 1-кп/348/130/13

30 грудня 2013 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючої-судді:
Міськевич О.Я.

з участю секретаря :
Боєчко О.Р.

прокурора:
Дроніва Б.М.

потерпілого: ОСОБА_2

обвинуваченого : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Надвірна
кримінальне провадження за №0000653
за обвинувальним актом від 07.08.2013р. щодо
обвинувачення :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.
Гаврилівка Надвірнянського району
Іван-Франківської області та жителя
АДРЕСА_1, з професійно- технічною
освітою, одруженого, пенсіонера,
інваліда третьої групи, не судимого,
громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст. 125 КК України ,суд

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 умисно спричинив
легкі тілесні ушкодження потерпілому
ОСОБА_2

Злочин ним вчинений при наступних
обставинах.

12.05.2013р біля 12год. обвинувачений
знаходячись біля помешканння ОСОБА_2 в
АДРЕСА_2 біля паркана під час
словесної суперечки, що виникла між
ними на грунті особистих неприязних
відносин, діючи умисно усвідомлюючи
суспільно- небезпечний і протиправний
характер своїх дій, передбачаючи їх
шкідливі наслідки і свідомо бажаючи
настання таких наслідків, маючи намір
спричинити останньому тілесні
ушкодження під час штовханини наніс
удар по голові, декілька ударів по
руках та по тілу потерпілому ОСОБА_2 в
результаті чого він упав на землю,
потягнувши обвинуваченого за собою,
який продовжував наносити удари
потерпілому по тілу.

В результаті неправомірних дій
обвинуваченого ОСОБА_2 отримав тілесні
ушкодження у вигляді садна кінцевої
фаланги четвертого пальця лівої кисті,
що згідно висновку екперта від
відносяться до легких тілесних
ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні
злочину визнав частково, пояснив, що з
потерпілим ОСОБА_2 в нього склалися
неприязні відносини з приводу
заборгованості потерпілого за оренду
складського приміщення, яке належить
йому.

12.05.2013 року біля 12год.00хв. він приїхав до
помешкання ОСОБА_2 з метою вручення
повідомлення про припиненння договору
оренди та пропозицією оплати
заборгованість по орендній платі.
Однак потерпілий відмовився вирішити
дане питання добровільно і направився
до свого помешкання. З метою
перешкодити руху потерпілому до свого
помешкання він перекрив йому шлях,
ставши перед фірткою. Внаслідок чого
між ними виникла суперечка, яка
переросла в штовханину. В результаті
якої вони потягли один одного на землю.
Будь-яких тілесних ушкоджень він не
наносив потерпілому, а сам
обвинувачений в ході штовханини між
ними вкусив його за ніс. Тому не визнає
вину у нанесенні умисних тілесних
ушкоджень, крім того заперечує, що
приїхав з метою вимагання
заборгованості, під час якого наносив
будь-які тілесні ушкодженння.Просить
його виправдати та закрити провадження
по справі.

Також не визнає в повній мірі цивільний
позов, оскільки вважає, що не завдавав
потерпілому матеріальних та моральних
збитків. Крім того, вказує, що
потерпілий сам в даній ситуації наніс
йому тілесні ушкодженння.

Незважаючи на те, що обвинувачений
ОСОБА_3. не визнає свою вину у вчиненні
злочину суд, допитавши потерпілого,
свідків, дослідивши письмові документи
по кримінальному провадженню вважає,
що виннуватість обвинуваченого ОСОБА_3
в інкримінованому йому злочині
повністю доведена сукупністю всіх
доказів зібраних по справі,
перевірених і досліджених судом в
судовому засіданні.

Зокрема винуватість
обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні
злочину підтверджується показаннями
потерпілого та свідків.

Допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_2 показав, що
12.05.2013року біля 12 год. до його
помешкання в АДРЕСА_2 приїхав
обвинувачений ОСОБА_3 з метою вимагання
не існуючого боргу за оренду
складського приміщення. Спочатку
розмова була між ними в автомобілі,
належному ОСОБА_3,коли він вийшов з
автомобіля та відмовився отримати
повідомлення про припинення оренди
майна, обвинувачений ОСОБА_3 вибіг з
машини та направився за ним і став
перед його помешканням, перешкоджаючи
йому пройти. При цьому вимагав від
нього оплатити неіснючий борг. З цією
метою обвинувачений будучи в
збудженому стані та агресивний став
нападати на нього та наніс йому удар в
голову, а коли він обороняючись підняв
руки, умисно наніс декілька ударів по
руках, та по тілу. В результаті
чого він упав на землю, потягнувши
обвинуваченого за собою. А
обвинувачений продовжував наносити
удари. Після цього йому стало погано і
він пам»ятає події вже тоді як його
дружина відтягувала ОСОБА_3 від нього.
В нього з носа та з руки текла кров,
сильно боліло плече, одяг був
пошкоджений.

Цивільний позов підтримує повністю,
просить його задовольнити, оскільки
протиправними діями обвинуваченого
йому було завдано матеріальну шкоду, .
яка полягає у пошкодженні одягу,
зокрема вишиваної сорочки та костюму
на суму 2800 грн. та моральну шкоду, яка
полягає у фізичному болю, душевних
стражданннях з приводу протиправної
поведінки щодо нього, приниженні честі
та гідності яку він оцінює на суму
8000грн. Крім того, вважає, що дії
обвинуваченого невірно кваліфіковані
за ст. 125 ч.1 КК України, а його дії слід
правильно кваліфікувати за ст. 189 ч. 3 КК
України, як вимагання поєднане з
насильством, так як обвинувачений
приїхав до його помешканння вимагати
борг якого не існує, та при цьому
спричинив йому тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні
свердила, що 12.05.2013р. біля 12год. вона
знаходилась по місцю свого проживання
в АДРЕСА_2. Почувши крики ,вибігла на
вулицю та побачила, що її чоловік
лежить на землі , а зверху на ньому
лежить обвинувачений ОСОБА_3 та
наноситьйому удари руками в різні
частини тіла. А чоловік його
відштовхував та захищається руками.
Вона фактично стягнула обвинуваченого
та допомогла піднятись чоловікові і
разом з ним пішла до помешкання. В
чоловіка були розбитий ніс, текла кров
з руки сильний забій плеча, а також був
пошкоджений одяг :костюм та вишита
сорочка..

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданнні
дала показання про те, що 12.05.2013р.біля
12год 00 хв поверталась з церкви додому
та проходила повз помешкання ОСОБА_2 по
АДРЕСА_2. Вона бачила, як обвинувачений
та потерпілий розмовляли між собою та
на землі були розкидані папери, однак
самої бійки вона не бачила.

Крім допитаних судом потерпілих
та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_3
у вчиненні злочину підтверджується
дослідженими в судовому засіданні
письмовими доказами по кримінальному
провадженні, а саме:

- даними висновком експерта № 189 від
28.05.2013р., згідно якого у ОСОБА_2, мало
місце садно кінцевої фаланги
четвертого пальця лівої кисті,
отримане від дії тупого твердого
предмет, може відповідати терміну
утворення вказаному потерпілим ОСОБА_2
та відноситься до легких тілесних
ушкоджень.

Зазначені докази по справі зібрані
відповідно до вимог кримінально -
процесуального закону, вони є
допустимими, та такими, що в їх
сукупності безпосередньо вказують на
вчинення обвинуваченим діяння,
інкримінованого йому стороною
обвинувачення, відповідають
показанням потерпілого, свідків,
письмовим доказам по справі.

Показання обвинуваченого щодо того, що
потерпілому не спричиняв будь-яких
тілесних ушкоджень, суд вважає
неправдивими і такими, що направлені на
ухилення від відповідальності за
скоєний злочин, оскільки вони
спростовуються сукупністю зібраних у
справі доказів, зокрема, висновком
експерта, показами потерпілого,
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5покази, яких суд
приймає до уваги, оскільки вони є
логічними і послідовними, узгоджуються
між собою та з іншими матеріалами
справи. Крім того сам обвинувачений не
заперечує факт штовханини між ним та
потерпілим, тому доводи обвинуваченого
що потерпілий не міг отримати легкі
тілесні ушкодження,спричинені ним суд
вважає надуманими.

Показання допитаної в судовому
засіданні свідка ОСОБА_7про те, що її
чоловік ОСОБА_3, сам отримав тілесні
ушкодження та не наносив удари
потерпілому спростовуються показами
потерпілого, свідка ОСОБА_4, висновком
експерта та іншими наданими суду
доказами в сукупності.

Доводи потерпілого щодо невірної
кваліфікації кримінального злочину,
зокрема , що обвинувачений вчинив
вимагання, поєднане з насильством яке
кваліфікується за ст. 189 ч. 3 КК УКраїни
не знайшли свого підтвердження під час
розгляду кримінального провадження та
спростовується наданими суду доказами
в сукупності .

Таким чином всі досліджені докази,
жодним чином не спростували
обвинувачення, пред"явлене ОСОБА_3за ч. 1
ст. 125 КК УКраїни ..

Суд вважає, що злочинні дії ОСОБА_3
вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК
України як умисне спричинення легких
тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_3 обвинуваченому
покарання суд враховує вимоги ст.65 КК
України щодо загальних засад
призначення покарання, межі санкції ч.1
ст.125 КК України, що вказаний злочин
відноситься до категорії невеликої
тяжкості, особу винного, який вперше
притягується до кримінальної
відповідальності, позитивну
характеристику, є осудним згідно акту
№ 190 від 10.07.2013р., є інвалідом третьої
групи, його ставлення до скоєного, а
також інші в сукупності обставини, які
характеризують його особу .

По місцю проживанння обвинувачений
ОСОБА_3 характеризується позитивно.

Враховуючи наведене, особу
винного, суд прийшов до висновку, що
обвинуваченому слід обрати покарання
необхідне і достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів в межах санкції статті за цей
вид злочину, передбаченого Особливою
частиною КК України - у виді штрафу.

Цивільний позов потерпілого
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди в сумі 11000грн. підлягає
до часткового задоволення.

При вирішенні питання щодо
відшкодування моральної шкоди, суд
приймає до уваги положення Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", а саме п. 9 з якого вбачається, що
розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

У зв'язку із цим, суд вважає, що
злочинними діями ОСОБА_3 потерпілому
ОСОБА_2 було завдано моральну шкоду, яка
виразилась у фізичному болю , душевних
стражданнях з приводу неправомірних
дій обвинуваченого, зміни звичайного
способу життя, приниження честі та
гідності, а тому цивільний позов в
частині моральної шкоди підлягає
частковому задоволенню на суму 1000 грн.

В задоволенні позовних вимоги в
частині стягнення матеріальної шкоди,
зокрема пошкодженння одягу в сумі
3000грн. слід відмовити за
недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК
України та призначити покарання у виді
штрафу в розмірі п»ятдесят
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.( що становить вісімсот
п»ятдесят грн. )

Цивільний позов ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди в сумі
11000матеріальної та моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
користь ОСОБА_2 1000грн. завданої
моральної шкоди. В решті позову
відмовити.

Вирок суду може бути оскаржений
до Івано-Франківського апеляційного
суду через Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області протягом 30
днів з дня його проголошення,

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку .

Суддя
Міськевич О.Я.