Код суду 233 Справа № 233/6240/14-к
Вирок
Іменем України
26 грудня 2014 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківки Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, судимого 31.10.2014 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки, який не працює, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 12 жовтня 2014 року приблизно о 23-00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою скоєння таємного викрадення чужого майна прийшов до продуктового магазину ПП Гуторова», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 руками відігнув фрагмент зовнішньої металевої віконної решітки та, скориставшись тим, що віконна кватирка була незачинена, через утворившийся отвір проник до приміщення вищезазначеного магазину, звідки умисно, повторно, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: шкарпетки чоловічі із бавовни вартістю 15 гривень, грошові кошти в сумі 869 гривень, всього на загальну суму 884 гривні, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник і розпорядився ним на свій розсуд, завдавши своїми умисними діями ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що дійсно він при встановлених вироком обставинах 12 жовтня 2014року вчинив кримінальне правопорушення крадіжку чужого майна, яке належить ОСОБА_5 , у скоєному щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження у його відсутність, цивільний позов до обвинуваченого не заявив, вказавши, що останній повністю відшкодував завдані йому збитки, просив суворо не карати ОСОБА_4 та не позбавляти його волі.
Суд переконався в тому, що обвинувачений вірно розуміє суть обставин справи. У суда не виникло сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Після роз`яснення порядку та об`єму права на оскарження фактичних обставин справи, вислухавши думку учасників процесу, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежити об`єм дослідження доказів допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів справи, що стосуються особи обвинуваченого. Інші докази в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувалися.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам провадження і ним не оспорюються.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні даного злочину доведена у повному обсязі
Суд прийшов до переконання, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які він вчинив 12 жовтня 2014 року відносно потерпілого ОСОБА_5 і які виразилися в умисному, таємному викраденні чужого майна (крадіжка), скоєними повторно, поєднаними з проникненням у приміщення, небхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття у скоєнні злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілому і прохання потерпілого суворо не карати обвинуваченого, обтяжуючою його вину обставиною суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням всіх обставин по справі і даних про особу обвинуваченого суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки цілі покарання, передбачені ст. 50 КК України, можуть бути досягнуті лише при призначенні саме такого покарання.
З урахуванням, що ОСОБА_4 засуджений 31 жовтня 2014 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області до 3 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з іспитовим строком три роки, тобто після скоєння ним злочину по даній справі, остаточне покарання йому слід призначити за правилами ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши при цьому йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням правил ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, при цьому одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Речові докази по кримінальному провадженню шкарпетки, слід повернути за належністю ОСОБА_5 , зошит обліку поповнень рахунків мобільного зв`язку, який належить ОСОБА_6 , слід залишити у матеріалах провадження.
Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України, слід покласти на обвинуваченого, з якого стягнути на користь держави 491,92 гривень, що складає вартість дактилоскопічної експертизи.
Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 374, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
У відповідності до ч. 4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2014 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази по кримінальному провадженню шкарпетки, повернути за належністю ОСОБА_5 , зошит обліку поповнень рахунків мобільного зв`язку, який належить ОСОБА_6 , залишити у матеріалах провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави судові витрати в розмірі 491 (чотириста дев`яносто одну) гривню 92 копійки, що складає вартість дактилоскопічної експертизи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку.
Суддя