Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

19 березня 2015 року м. Київ

головуючого - судді ОСОБА_4

суддів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

при секретарі ОСОБА_7,

за участю прокурора ОСОБА_8

розглянула у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004, за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, в силу ст. 88 КК України такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Кам'янського районного суду Черкаської області від 06 лютого 2014 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 1323,68 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 28 квітня 2014 року вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_1 Посилається на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок мʼякості. Вважає необгрунтованим рішення суду про призначення засудженому мінімального покарання, оскільки таке рішення прийнято без урахування конкретних обставин справи. Просить призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

За вироком суду ОСОБА_1 засуджено за те, що він 14 листопада 2012 року, приблизно о 10 год. 30 хв., знаходячись на вул. Леніна в м. Кам'янці, під час оперативної закупівлі незаконно збув за 100 грн. покупцеві із зміненими анкетними даними ОСОБА_2 медичний шприц з рідиною, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - концентрат з макової соломи, масою 0,190 г в перерахунку на суху речовину.

24 лютого 2013 року, приблизно о 18 год., знаходячись за адресою вул. Будьонного, 8 в м. Кам'янці, під час оперативної закупівлі, повторно незаконно збув покупцеві зі зміненими анкетними даними ОСОБА_3 за 100 грн. медичний шприц з рідиною, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - концентрат макової соломи, масою 0,186 г в перерахунку на суху речовину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 у касаційній скарзі прокурора не оспорюються.

Як убачається з матеріалів справи, доводи прокурора про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного ОСОБА_1 покарання тяжкості злочину та особі засудженого, аналогічні доводам, що були наведені в апеляційній скарзі прокурора. Вони перевірялися судом апеляційної інстанції та були визнані необгрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження. Так, апеляційний суд дійшов правильного висновку про безпідставність доводів прокурора щодо мʼякості покарання, призначеного ОСОБА_1 судом першої інстанції, оскільки при вирішенні цього питання судом повністю були дотримані вимоги ст. ст. 50, 65 КК України. Зокрема, судом враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого засудженим кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, їх наведено у вироку. Суд взяв до уваги, що ОСОБА_1 вчинив тяжкий злочин, в силу ст. 88 КК України є несудимим, має на утриманні батьків-пенсіонерів, позитивно характеризується. Обставини, які обтяжують покарання відсутні. За таких обставин, суд обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення засудженому мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі, що належить відбувати реально. Покарання, призначене засудженому, є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав вважати його несправедливим внаслідок м'якості немає.

Обираючи ОСОБА_1 основне покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, суд належним чином мотивував своє рішення, тому підстав вважати, що рішення суду в частині призначення покарання не відповідає вимогам закону, немає.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України при перегляді справи в апеляційному порядку, апеляційним судом належним чином перевірені наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи та прийнято рішення з наведенням докладних підстав його прийняття.

Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 376 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Кам'янського районного суду Черкаської області від 06 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 28 квітня 2014 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6