Справа № 4-26/10
ПОСТАНОВА

смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Труша В.О.,

за участю секретаря Поліщук І.І.

прокурора Степанюка С.Є.

дізнавача Любешівського РВ УМВС

України у Волинській області ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача Любешівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_1 від 22 серпня 2010 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача Любешівського РВ УМВС України у Волинській області від 22 серпня 2010 року про порушення кримінальної справи за ч. 2 ст. 185 КК України відносно нього.

Вважає дану постанову незаконною, оскільки дослідча перевірка була проведена неякісно та поверхнево, що призвело до необгрунтованого порушення відносно нього кримінальної справи.

Просить скасувати дану постанову та відмовити в порушенні кримінальної справи у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Постановою Любешівського районного суду від 16 вересня 2010 року скаргу ОСОБА_2 задоволено, а саме, постанову дізнавача Любешівського РВ УМВС ОСОБА_1 від 22 серпня 2010 року про порушення кримінальної справи відносно скаржника за ч. 2 ст. 185 КК України скасовано.

Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційно суду Волинської області від 29 жовтня 2010 року скасовано вказану постанову Любешівського районного суду від 16 вересня 2010 року з тих підстав, що суд фактично вдався до оцінки доказів та послався на не доведення тих обставин, які підлягають доказуванню під час проведення досудового слідства, а справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Суд, заслухавши пояснення скаржника, який підтримав скаргу, прокурора, який вважає, що підстав для скасування постанови немає, дослідивши матеріали на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи, приходить до переконання, що скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 236-7 КПК України постанова органу дізнання, слідчого прокурора про порушення кримінальної справи щодо конкретної особи чи за фактом вчинення злочину може бути оскаржена до місцевого суду за місцем розташування органу та роботи посадової особи, яка винесла постанову, з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 236-7 КПК України скарга на постанову органу дізнання, слідчого прокурора про порушення кримінальної справи щодо особи може бути подана до суду особою, щодо якої було порушено кримінальну справу, її захисником чи законним представником.

Відповідно до ст. 236-8 КПК України розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КПК України підставою до порушення кримінальної справи є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Достатніми є такі фактичні дані, які свідчать про наявність певних кримінально караних дій чи бездіяльності. При цьому не обов'язково, щоб вони відображали діяння повно і всебічно або викривали конкретну особу у вчиненні злочину. Встановлення цих обставин є завданням наступної стадії кримінального процесу - досудового слідства.

Недопустимим є порушення кримінальної справи на підставі припущень або таких даних про злочин, достовірність яких викликає серйозні сумніви. Особа, яка порушує справу, повинна бути переконана в наявності ознак злочину.

З оглянутих в судовому засіданні матеріалів, на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи вбачається, що дізнавачем Любешівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_1 22 серпня 2010 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

З даної постанови вбачається, що 11 серпня 2010 року біля 09 години ОСОБА_2, знаходячись в приміщені Любешівської філії „Приват Банк", умисно таємно викрав з полиці каси шкіряного гаманця, який належав ОСОБА_3, що стало приводом до порушення кримінальної справи.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу усної заяви про злочин вбачається, що в ньому, зі слів ОСОБА_3, зазначено, що 11.08.2010 року невідома особа близько 09 год. ЗО хв. заволоділа його гаманцем в приміщенні „Приват Банку", в якому знаходились гроші в сумі 380 грн. та дві кредитні картки.

В поясненні ж ОСОБА_3 вказано, що він сам залишив портмоне біля віконця каси в приміщенні банку і вийшов до банкомату. Коли виявив його відсутність, повернувся до банку і повідомив про згубу працівникам банку.

Сам ОСОБА_2 під час дослідчої перевірки в своїх поясненнях теж вказував, що в приміщенні Любешівської філії „Приват Банк" біля віконця каси, де він здійснював обмін грошей, виявив гаманець, який забрав, оскільки господаря не було, думав розшукати власника та повернути за винагороду. Пізніше повернув ОСОБА_3

На погляд суду, приймаючи рішення про порушення кримінальної справи, дізнавач Любешівського РВ УМВС ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 94 КПК України не дав належної правової оцінки тим підставам, які були у нього на момент прийняття вказаного процесуального рішення.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до переконання, що на час порушення кримінальної справи дізнавач Любешівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_1 не мав достатніх даних, що вказували на наявність ознак злочину, не було даних, що свідчили про реальність конкретної події злочину, адже сам потерпілий ОСОБА_3 не вказував про те, що гаманець у нього викрали, а вказував, що забув його з власної необережності, не було достатніх даних, які свідчили б про наявність у ОСОБА_4 прямого умислу на таємне викрадення чужого майна, а тому передчасно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Керуючись ст. 236-8 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача Любешівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_1 від 22 серпня 2010 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185 КК України.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Любешівський райониий суд протягом семи діб з моменту проголошення.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом згідно.

Суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_5