АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/624/15 Справа № 700/807/14-к Категорія: ч. 2 ст. 365 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора

за участю прокурора

потерпілої

захисника-адвоката

обвинуваченого ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 травня 2015 року, якою вирішено повернути прокурору прокуратури Черкаської області обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000009 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Джулинка Бершадського району Черкаської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні 28.05.2015 року на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України ухвалив рішення про повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_9 , мотивуючи про не відповідність цього акта вимогам ст. 291 КПК України, щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме - їх неконкретність та неправильність правової кваліфікації кримінального правопорушення, не зрозумілість і не встановленість того, в чому ж полягає незаконність дій обвинуваченого, а також яку завдано шкоду і, крім того, не недостатньо доказів, якими підтверджується вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Також суд вказав на порушення вимог ст.ст. 109 КПК України, оскільки у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не в повному обсязі зазначені всі процесуальні дії проведені в ході досудового розслідування, не зазначені реквізити процесуальних рішень та час і дату завершення досудового розслідування, відсутні відповідні відомості про кримінальне правопорушення та джерело його виявлення, про процесуальні дії з участю потерпілої (її представника), вручення відповідної про права та пам`ятки, а також повідомлення про відкриття матеріалів провадження сторонами, тим самим потерпіла була позбавлена можливості реалізувати свої права у кримінальному процесі, а обвинувачений всупереч його права на захист був позбавлений реальної можливості належним чином ознайомитись з матеріалами провадження.

В апеляційні скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Стверджує, що в обвинувальному акті зазначені усі його складові відповідно до вимог ст. 291 КПК України, детально викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, сформульовано обвинувачення та зазначено правову кваліфікацію правопорушення. Зокрема, зазначено, що незаконність дій ОСОБА_9 полягає в тому, що він, грубо порушуючи вимоги ст. 12 Закону України «Про міліцію» щодо заборони застосування заходів фізичного впливу до осіб похилого віку, незаконно з метою примусової доставки до приміщення Лисянського районного суду Черкаської області застосував до ОСОБА_7 спеціальні засоби - наручники, чим обмежив її особисті конституційні права і свободи на недоторканість особи і, що цим самим було заподіяно шкоду, а саме: істотне порушення охоронюваним Конституцією України, Міжнародно-правовими актами, законами України прав та інтересів ОСОБА_7 на повагу до гідності, свободи та особистої недоторканості особи, а також шкоду держаним інтересам у вигляді підриву авторитету правоохоронного органу - Міністерства внутрішніх справ України - міліції, як державного озброєного органу виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

На думку прокурора суд знехтував вимогами ст. 4 КК України про те, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення злочину, у даному випадку - 15.07.2009 року. Нова редакція ст. 365 КК України, про яку зазначено в ухвалі суду, вступила в силу 18.07.2009 року і тому не підлягає інкримінуванню ОСОБА_9 , злочинність діяння якого визначається законом про кримінальну відповідальність, що діяв станом на 15.07.2009 року.

Не погоджується прокурор і з висновками суду щодо неповноти даних реєстру матеріалів досудового розслідування і вважає, що посилання на невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України не є підставою для повернення прокурору обвинувального акта.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, - пояснення потерпілої ОСОБА_7 , яка, погоджуючись з вимогами апеляційної скарги прокурора, заявила, що вона належно була повідомлена про відкриття матеріалів провадження і мала можливість та належно реалізувала свої права у кримінальному процесі під час досудового розслідування, - обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечують доводи прокурора, проте стверджують, що з матеріалами провадження ознайомилися, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України повернення обвинувального акта прокурору у підготовчому судовому засіданні можливе, якщо такий акт не відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Даних вимог кримінального процесуального закону суд не дотримався. Ухвалюючи рішення про повернення обвинувального акта у даному провадженні суд зазначені вимоги кримінального процесуального закону не дотримався, а висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимога ст. 291 КПК України належно не вмотивовані.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про відсутність безумовних підстав для повернення обвинувального акта прокурору, зокрема про те, що суд вийшов за межі розгляду питань, з`ясування та вирішення яких відповідно до ст.ст. 314, 315 КПК України має здійснюватись в підготовчому судовому провадженні, що суд вдався до оцінки правової кваліфікації дій обвинуваченого, що є неприпустимим.

Так, в обвинувальному акті відповідно до вимог ст. 291 КПК України викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, сформульовано обвинувачення та зазначено правову кваліфікацію правопорушення. Вказується, що незаконність дій ОСОБА_9 полягає в тому, що він грубо порушуючи вимоги ст. 12 Закону України «Про міліцію» щодо заборони застосування заходів фізичного впливу до осіб похилого віку, незаконно з метою примусової доставки до приміщення Лисянського районного суду Черкаської області застосував до ОСОБА_7 спеціальні засоби - наручники, чим обмежив її особисті конституційні права і свободи на недоторканість особи. Шкода заподіяна вчиненим ОСОБА_9 злочином є істотне порушення охоронюваним Конституцією України, Міжнародно-правовими актами, законами України прав та інтересів ОСОБА_7 , а саме права на повагу до гідності, свободи та особистої недоторканості особи, а також держаним інтересам, заподіявши шкоду у вигляді підриву авторитету правоохоронного органу - Міністерства внутрішніх справ України - міліції, як державного озброєного органу виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Посилання суду на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, не є підставою для повернення прокурору обвинувального акта. У апеляційній скарзі прокурор обґрунтовано вертає увагу, що в реєстрі зазначено про внесення відомостей до ЄРДР, а.п. 19, т. 5, 23.04.2013", дані про скасування постанова про відмову в порушенні кримінальної справи та порушення кримінальної справи, а. п. 1, т. 1, 28.12.2009", що вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам.

Висновки суду щодо не дотримання слідчим прав потерпілої спростовуються заявами потерпілої ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду справи про те, що вона належно була повідомлена про відкриття матеріалів провадження і мала можливість та належно реалізувала свої права у кримінальному процесі під час досудового розслідування. Статус потерпілого ОСОБА_7 набула згідно КПК України 1960 року з моменту винесення відповідної постанови слідчим 28.12.2009 року, а відповідно до вимог КПК України 2012 року під час проведення слідчих дій за її участю їй роз`яснювалися права потерпілої, про що свідчать відповідні підписи в процесуальних документах, у тому числі у повідомленні потерпілої про відкриття матеріалів провадження сторонам.

Також не є підставою повернення обвинувального акту посилання в ухвалі суду на порушення вимог ч. 10 ст. 290 КПК України, щодо надання сторонам кримінального провадження достатнього часу для ознайомлення з матеріалами, оскільки в засіданні апеляційної інстанції як потерпіла, так і обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_8 пояснили, що з матеріалами кримінального провадження вони були ознайомлені, заяв та клопотань з цього приводу не заявляли, про що свідчать підписи вказаних осіб у протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування.

Таким чином, колегія суддів у даному кримінальному провадженні не вбачає істотних порушень вимог ст.291 КПК України, які б давали безумовні підстави для висновку про необхідність повернення цього акта прокурору і не можливості призначення судового розгляду даного кримінального провадження на його підставі.

У підготовчому судовому засіданні суд має перевірити відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, у тому числі щодо його конкретності та правильності застосування редакції закону про кримінальну відповідальність на момент вчинення 15.07.2009 року злочину, необхідності застосування нової редакції ч. 2 ст. 365 КК України, яка вступила в силу з 18.07.2009 року, з урахуванням вимог ст. 4 КК України, та можливості усунення прокурором під час судового розгляду провадження його недоліків.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні старшого прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 травня 2015 року, якою повернуто прокурору прокуратури Черкаської області обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000009 відносно ОСОБА_9 , скасувати.

Кримінальне провадження повернути на новий розгляд в той же суд.

Дана ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :