У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Міщенка С.М.

суддів

Коротких О.А., Федченка О.А.

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 24 червня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від
9 липня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останнім вироком
від 20.05.2004 року за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки
позбавлення волі, звільненого 14.10.2005 року у зв'язку із заміною невідбутої
частини покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 4 місяці 17 днів на
виправні роботи за постановою Кіровського районного суду м. Донецька від 06.10.2005 року,-

засуджено
за ч. 2 ст. 389 КК України на 1 рік обмеження волі.

В апеляційному порядку справа не розглядалася.

Згідно з вироком, ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за умисне ухилення
від відбування покарання у виді виправних робіт, призначених в порядку заміни
не відбутого покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком.

У касаційному поданні прокурора порушено питання про скасування вироку щодо
ОСОБА_1 та направлення справи на новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону з посиланням на те, що всупереч вимогам ст.
71 КК України суд не призначив ОСОБА_1 покарання за сукупністю вироків.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про
обгрунтованість касаційного подання, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що це подання
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після
постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин,
суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує
невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою
Кіровського районного суду м. Донецька від 6 жовтня 2005 року ОСОБА_1 було
звільнено від відбування невідбутого покарання у виді позбавлення волі строком
1 рік 4 місяці 17 днів за вироком від 20
травня 2005 року на 2 року виправних
робіт. Проте від відбування цього покарання, згідно останнього вироку,
ОСОБА_1 з 7 листопада 2006 року почав ухилятися. Таким чином, інкримінований
йому за ст. 389 ч. 2 КК України злочин він вчинив у період відбування покарання
за першим вироком.

Тому відповідно до ст. 71 КК України, остаточне покарання
йому мало бути призначено судом за сукупністю вироків. Проте суд вимоги
цього кримінального закону проігнорував,
тим самим постановив новий вирок із неправильним застосуванням кримінального
закону, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 398 КПК України, є підставою для його
скасування та направленні справи щодо ОСОБА_1
на новий судовий розгляд. Якщо при новому розгляді справи суд дійде до
висновку про вчинення ОСОБА_1 злочину в період відбування покарання за
попереднім вироком, остаточне покарання йому має бути визначене, як
обгрунтовано зазначено у касаційному поданні, за сукупністю вироків на підставі
ст. 71 КК України.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 394-396 КПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, задовольнити.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 9 липня
2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

С У Д Д І :

Міщенко С.М. Коротких О.А. Федченко О.А.