АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представників ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги директора ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» ОСОБА_7 та директора ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 вересня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні слідчого відділу прокуратури міста Києва перебуває кримінальне провадження №0000967 від 04 липня 2014 року за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України.
27 серпня 2014 року старший слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням, погоджененим старшим прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , в якому просив накласти арешт на корпоративні права ТОВ«Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» в межах кримінального провадження № 0000967.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01 вересня 2014 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», а саме на: частку номінальною вартістю 8332500,33 грн., що становить 99% статутного капіталу ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів», яка належить компанії Agrein Management Limited; на частку номінальною вартістю 84166,67 грн., що становить 1% статутного капіталу ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів», яка належить компанії Agrein Finance Limited; на частку номінальною вартістю 950,40 грн., що становить 99% статутного капіталу ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», яка належить AgreinManagement Limited та на частку номінальною вартістю 6,60 грн., що становить 1% статутного капіталу ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», яка належить компанії Agrein Finance Limited; заборонено державному реєстратору Реєстраційної служби Савранського міськрайонного управління юстиції в Одеській області здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор».

Відповідно до ухвали, слідчий суддя наклав арешт на корпоративні права з метою недопущення зникнення, втрати цього майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Не погодившись з думкою слідчого судді, директор ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» ОСОБА_7 та директора ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких просять поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 вересня 2014 року, зазначену ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Апелянти посилаються на те, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, оскільки слідчий суддя не взяв до уваги вимог закону, які свідчать про те, що арешт може бути накладено на корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, однак як ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів», так і ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», як вказують апелянти, не мають жодного із вищезазначених процесуальних статусів та відносно службових осіб товариства відсутні докази вчинення злочину. Клопотання слідчого, на думку апелянтів, не відповідає вимогам КПК України, що залишилось поза увагою слідчого судді.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, який підтримав апеляційні скарги, просив їх задовольнити та скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг та залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, при розгляді клопотання про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», слідчий суддя зазначив, що в провадженні СВ прокуратури міста Києва знаходяться матеріали досудового розслідування № 0000967 від 04 липня 2014 року за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Розслідування ведеться за фактом того, що невстановлені службові особи ТОВ «ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2» за попередньою змовою групою осіб, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом підробки документів до реєстраційно-установчих документів вказаного товариства заволоділи чужим майном в особливо великому розмірі, а саме часткою статутного капіталу в розмірі 45,45% вказаного товариства, яка належить Gresdale Holdings Limited (м. Нікосія, Кіпр).
Крім того, невстановлені службові особи групи компаній «Агрейн», шляхом підробки документів, зловживаючи своїм слуховим становищем, оформили кредит в ПАТ «Південний», отримувачем якого є ТОВ «Агрейн Трединг».
Також розслідується факт того, що службові особи групи «Агрейн», а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, за попередньою змовою групою осіб, зловживаючи своїм службовим становищем, вчинили дії щодо відсторонення іноземних інвесторів, внесли всупереч їх волі зміни до статутних документів з метою рейдерського захоплення, привласнення та розкрадання майна ряду підприємств, в тому числі і ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», учасниками якого є іноземні компанії-інвестори. З метою заволодіння майном та майновими правами групи компаній «Агрейн», службові особи ряду товариств, в тому числі, і ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» разом з іншими невстановленими особами склали завідомо неправдиві документи з використанням підроблених печаток іноземних компаній групи «Агрейн», зокрема протоколи загальних зборів учасників, зміни до статуту, які в подальшому були подані за місцем державної реєстрації зазначених суб`єктів господарювання. Внаслідок цього державними реєстраторами до Єдиного державного реєстру юридичних і фізичних осіб були внесені офіційні дані на підставі неправдивих відомостей, які надавали новоствореним органам управління компанії «Агрейн» - наглядовим радам, в склад яких увійшли самі вищезазначені службові особи підприємств та особи, підконтрольні ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , можливість здійснювати розкрадання майна підприємств.
Орган досудового розслідування, як вказав слідчий суддя, вважає, що певне коло осіб мають на меті привласнити майно ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» всупереч волі іноземних інвесторів шляхом відчуження корпоративних прав підприємств, які входять до структури бізнесу.
Разом з тим, з викладених в ухвалі слідчого судді фактичних обставин кримінального провадження, в рамках якого ставиться питання про накладення арешту на майно ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», взагалі не можна віднайти логічного і правового взаємозв`язку між об`єктивною стороною злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України і майном ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор».
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 191 КК України, характеризується вчиненням дій, пов`язаних з привласненням, розтратою, заволодінням чужим майном, а при одночасній кваліфікації таких дій за ст. 366 КК України вчиненням їх шляхом службового підроблення.
Привласнення вважається закінченим з моменту вилучення майна й отримання винним можливості розпорядитися ним як своїм власним. Момент закінчення розтрати збігається з моментом витрачання чужого майна. Заволодіння чужим майном вважається закінченим з моменту отримання можливості розпорядитися ним на власний розсуд особою, яка незаконно обернула майно на свою користь чи на користь інших осіб.
Так, в ухвалі вказано, що мало місце шляхом підроблення документів заволодіння майном статутним капіталом в розмірі 45,45%, що належить ТОВ «ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2» та зазначено, що службові особи групи компаній «Агрейн» незаконно оформили кредит на ТОВ «Агрейн Трединг». Проте в ухвалі та клопотанні не зазначено, яке відношення вказані обставини мають до діяльності ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», яке місце, виходячи із зазначеної інформації, займає ТОВ «Агропрайм Холдинг» при формуванні об`єктивних та суб`єктивних ознак складів злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у цьому кримінальному провадженні.

В ухвалі та клопотанні вказано, що певними встановленими та невстановленими особами шляхом службового підроблення, вчинено дії направлені на рейдерське захоплення, привласнення та розкрадання майна ряду товариств, в тому числі і ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор». Однак не зазначено: при яких конкретно обставинах мало місце вчинення таких дій щодо майна ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», як закінченого злочину, тобто не зазначено у чому полягали дії щодо незаконного вилучення майна ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», перелік цього майна, даних про особу, яка вчинила протиправні дії та способу їх вчинення.
У клопотання слідчого, як і в ухвалі слідчого судді, міститься загальний опис обставин кримінального провадження, які не мають прямого стосунку до майна ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор». Єдина інформація, яка міститься у клопотанні та безпосередньо стосується ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» полягає в тому, що певні особи, отримавши повне управління над рядом підприємств, в тому числі над ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», всупереч волі іноземних інвесторів, здійснили розкрадання належним іноземним компаніям матеріальних цінностей та прибутків підприємств. Однак, жодних конкретних даних про те, які дії, передбачені об`єктивною стороною злочину розслідуваних злочинів вчинено саме щодо майна ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» у клопотанні немає, тобто у клопотанні не зазначено при яких обставинах було фактично незаконно вилучено майно ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» та отримано реальну можливість ним розпорядитися, на що слідчий суддя не звернув уваги. Не з`ясувавши вказані обставини, слідчий у клопотанні посилається на те, що службові особи групи компаній «Агрейн» незаконно оформили кредит на ТОВ «Агрейн Трединг», який забезпечено в тому числі і майном ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», що не підтверджує наявність події злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Зазначаючи, що дії, пов`язані зі службовим підробленням, були вчинені невстановленими особами за участю службових осіб ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», слідчий суддя та слідчий не вказали, які саме службові особи товариства вчинили такі дії та в чому саме вони полягали. Немає таких даних і в ЄРДР.
В результаті такого підходу до вирішення клопотання, залишилося не з`ясованим слідчим суддею і питання про можливий розміршкоди, завданої злочином щодо майна ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» та наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, як того вимагає ч. 2 ст. 173 КПК України. Не міститься таких даних і клопотанні слідчого та ЄРДР.

Посилання в ухвалі та клопотанні на те, що певні особи мають на меті в майбутньому привласнити майно цих підприємств, не утворює собою закінчених складів злочинів, передбачених за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, за якими проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні.
Зміст ухвали слідчого судді містить настільки абстрактний, неконкретизований опис обставин кримінального провадження, який не дозволяє дійти однозначного висновку, що дійсно мала місце подія вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України щодо майна ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» та за участю службових осіб цього підприємства.
Зміст клопотання слідчого щодо обставин злочинів також не характеризуються наявністю сукупності фактів, які б в обов`язковому порядку охоплювали всі істотні обставини кримінального провадження і містили аналітичну прив`язку до конкретних осіб та подій, що стосується діяльності ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор».
Крім того, об`єктивна сторона злочину, яка міститься в диспозиції ст. 191 КК України, не передбачає відповідальності за вчинення таких протиправних дій, як «рейдерське захоплення» та «розкрадання», як вказано у клопотанні, ухвалі та ЄРДР, тобто дії осіб кваліфіковані не у відповідності до положень КК України.
Таким чином існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочинів відносно майна ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» в ухвалі слідчого судді та клопотанні слідчого, всупереч вимогам ст.132 КПК України, залишилось недоведеним.

Вимоги закону щодо перевірки достатності доказів, що вказують на вчинення злочинів, слідчим суддею взагалі залишені поза увагою, чим також порушено вимоги ст. 132, ст. 173 КПК України. В ухвалі не наведено посилань на жоден доказ вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та не проаналізовано докази в контексті тих обставин кримінального провадження, які мають відношення до діяльності і майна ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор».
У клопотанні слідчого також не міститься посилань на достатні докази тих обставин, на які вказує слідчий. Єдиними доказами, на які послався слідчий при мотивуванні клопотання, стали пояснення свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .
Разом з тим, як вбачається з клопотання, свідок ОСОБА_23 вказав, що йому стало відомо про те, що мало місце, шляхом підроблення документів, заволодіння майном статутним капіталом в розмірі 45,45%, що належить ТОВ «ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2». Будь-яких даних з приводу обставин, які мають відношення до ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», свідок не вказав.
Тобто висновки слідчого щодо обставин, на які він посилається, ґрунтуються виключно на показання свідка ОСОБА_24 . Однак, у клопотанні не зазначено, яке відношення зазначена особа має до діяльності ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», з яких достовірних джерел їй стало відомо про обставини, які вона повідомляє, якими документальними даними підтверджуються вчинення дій, на які вона вказує. Не долучено слідчим відповідних документальних даних і до матеріалів клопотання. В тому числі, не міститься у клопотанні посилань на пояснення потерпілих від цього злочину, які б отримали цей статус в порядку ст. 55 КПК України та які б підтверджували пояснення свідка, що майно ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор»належало їм, однак певні особи привласнили, незаконно заволоділи чи розтратили його, шляхом вчинення конкретних протиправних дій.
В апеляційних скаргах директор ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та директор ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» не підтверджують факту вчинення протиправних дій службовими особами товариства щодо майна товариств, повідомляють, що ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» є єдиними законними власниками належного їм майна і зі змісту ухвали слідчого судді та клопотання слідчого спростувати ці твердження не видається можливим.
Констатувавши в ухвалі та клопотанні факт того, що іноземними компаніями було подано цивільні позови до ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 про стягнення майнової шкоди, слідчий суддя та слідчий не вказали з якими правовими наслідками пов`язують ці обставини. Факт заявлення та розмір цивільного позову можуть мати правове значення у тому кримінальному провадженні, в якому конкретній особі оголошено про підозру, оскільки арешт майна з метою забезпечення цивільного позову може бути накладено лише на майно підозрюваного чи особи, яка нестиме цивільну відповідальність за його дії.
Такий стан доказів, який є у розпорядженні органу досудового розслідування, не може слугувати законною підставою для застосування надто обтяжливого заходу забезпечення кримінального провадження.
Ті обставини, що у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі також підтверджує, що орган досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Враховуючи вищевикладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів не вбачає.
Не встановлено належним чином, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні слідчого, правової підстави для накладення арешту на майно ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор».
Так, визначаючи правову підставу для накладення арешту, слідчий суддя та слідчий вказали, що майно ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» у вигляді корпоративних прав юридичних осіб, які входять до структури бізнесу, є предметом кримінального правопорушення, що відповідно до ч. 2 ст. 170, ч. 2 ст. 167 КПК України дає підстави для арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.
Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Однак, враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні, відсутні підстави вважати, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочинів відносно майна ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» та належні докази вчинення злочину, пов`язаного з майном ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», такі висновки слідчого судді та слідчого самі собою спростовуються.

Крім того, відповідні висновки слідчий та слідчий суддя зробили без сукупного аналізу обставин вчинення злочинів та засад кримінального права у їх співвідношенні.
Так, предметом злочину є речі матеріального світу, з певними властивостями яких закон про кримінальну відповідальність пов`язує наявність у діях особи ознак конкретного складу злочину. Властивостями предмету злочину є ті обставини, з приводу яких чи шляхом впливу на які вчинюється злочин.
Зокрема, предметом злочину, передбаченого ст. 191 КК України, є чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки використання або зберігання.

Однак, ні в клопотанні слідчий, ні в ухвалі слідчий суддя, з достатньою повнотою не обґрунтували, яким саме чином корпоративні права юридичних осіб набули ознак предмету злочину. Тобто не обґрунтували, які є підстави вважати, техніка була ввірена певній особі чи перебувала в її законному віданні, стосовно якого ця особа здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки використання або зберігання, та в подальшому незаконним шляхом розтратила, привласнила чи заволоділа, зважаючи на те, що злочин, передбачений ст.191 КК України має матеріальний склад, тобто характеризується настанням суспільно небезпечних наслідків як обов`язкової ознаки складу злочину.

Згідно матеріалів клопотання, на даний час органом досудового розслідування не зібрано достатніх доказів про те, що зазначені корпоративні права мають ознаки предмету злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, не було надано таких доказів для дослідження і слідчому судді, а також не встановлено їх при апеляційному розгляді, тому, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді і слідчого про наявність правової підстави, передбаченої ч. 2 ст. 170, ч. 2 ст. 167 КПК, для накладення арешту є помилковими.
З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» має до розслідуваних злочинів, чи мало місце реальне посягання на нього та за відсутності достатніх доказів такого посягання, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на майно ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Обґрунтовано посилаються апелянти на ту обставину, що, накладаючи арешт на майно товариства, слідчий суддя, в порушення вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, не врахував наслідки арешту майна для третіх осіб і не забезпечив своїм рішенням розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Зокрема, суддя не оцінив тих обставин, що на сьогоднішній день ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» здійснюють законну господарську діяльність і накладення арешту на їх корпоративні права позбавляє підприємства можливості сплатити податки і збори, виплатити заробітну плату, тобто може призвести до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності юридичних осіб та суттєво позначиться на інтересах інших осіб. Крім того, слушно зазначають апелянти, що визначена ухвалою слідчого судді заборона державному реєстратору здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів та змін до відомостей про юридичних осіб позбавляє можливості ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» отримати додаткові інвестиції у вигляді внесків учасників товариств до статутного капіталу, внести зміни чи доповнити основні види діяльності товариств, що в свою чергу обмежує перспективи розвитку підприємств та негативно впливає на планування господарської діяльності на наступний рік.
Відповідно до змісту ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Статтею 38 КПК України, яка дає визначення органам досудового розслідування, передбачено, що органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є слідчі підрозділи: органів внутрішніх справ, органів безпеки, органів, що здійснюються контроль за додержанням податкового законодавства, органів бюро розслідувань (повноваження якого на даний час виконують органи прокуратури відповідно до Перехідних положень КПК України).
Виходячи з цього, а також на підставі системного аналізу зазначених норм КПК України, можна зробити висновок, що органом досудового розслідування є не сам по собі слідчий підрозділ, а відповідний орган внутрішніх справ, безпеки чи прокуратури, до складу якого входить слідчий підрозділ.
При таких обставинах, фактичне місце знаходження структурного підрозділу взагалі не має правового значення при вирішенні питання щодо місця розгляду клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки підсудність визначається не за фактичним місцем знаходження слідчого підрозділу, а за місцем знаходження відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.
У даному випадку досудове розслідування у кримінальному провадження, в рамках якого внесено клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проводиться слідчим відділом прокуратуру міста Києва. Прокуратура міста Києва, як юридична особа, територіально знаходиться під юрисдикцією Печерського районного суду міста Києва.
Тобто слідчий повинен був звернутися з клопотанням про арешт майна у цьому кримінальному провадженні до Печерського районного суду міста Києва, однак, порушивши вимоги ст. 132 КПК України, звернувся з відповідним клопотанням за місцем розташування слідчого підрозділу.
Слідчий суддя, в свою чергу, також не врахував положення ст. 132 КПК України, безпідставно прийняв клопотання слідчого для розгляду по суті порушених у ньому питань, чим порушив правила підсудності розгляду клопотання.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційні скарги директора ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» ОСОБА_7 та директора ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» ОСОБА_8 підлягають задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту корпоративних прав ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. 117, 132, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Поновити директору ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» ОСОБА_7 та директору ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 вересня 2014 року.
Апеляційні скарги директора ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» ОСОБА_7 та директора ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 вересня 2014 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , погоджене старшим прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , та, в межах кримінального провадження № 0000967 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, накладено арешт на корпоративні права, що належать ТОВ«Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», скасувати.
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , погоджене старшим прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , про накладення в межах кримінального провадження № 0000967 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, арешту на корпоративні права, що належать ТОВ«Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», а саме на: частку номінальною вартістю 8332500,33 грн., що становить 99% статутного капіталу ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів», яка належить компанії Agrein Management Limited; на частку номінальною вартістю 84166,67 грн., що становить 1% статутного капіталу ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів», яка належить компанії Agrein Finance Limited; на частку номінальною вартістю 950,40 грн., що становить 99% статутного капіталу ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», яка належить AgreinManagement Limited та на частку номінальною вартістю 6,60 грн., що становить 1% статутного капіталу ТОВ «Прайм Лайн Елеватор», яка належить компанії Agrein Finance Limited; та про заборону державному реєстратору Реєстраційної служби Савранського міськрайонного управління юстиції в Одеській області здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» та ТОВ «Прайм Лайн Елеватор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 11сс/796/2454/2014 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_25 .
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1