Справа № 591/5512/14-к Провадження № 1-кс/591/823/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2014 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від 10.06.2014 року, -
ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеною скаргою, яку мотивував тим, що 10.06.2014 року він звернувся до Прокуратури Сумської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення суддею Лебединського районного суду Сумської області ОСОБА_4 за ст.358,364,367,375 КК України. 10.07.2014 року ним отримана відповідь, якою прокуратура Сумської області відмовила йому в задоволенні зазначеної заяви. Вважаючи це порушенням вимог ст.214 КПК України, просив зобов`язати слідчого прокуратури Сумської області внести до ЄРДР відомості, що містяться в його заяві від 10.06.2014 року.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав.
Прокурор надіслав заяву про можливість слухання справи за відсутністю представника прокуратури.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення скаржника, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 10.06.2014 року звернувся до прокурора Сумської області ОСОБА_5 із заявою, в якій просив захистити його права та внести до ЄРДР відомості про дії вчинені суддею Лебединського районного суду ОСОБА_4 , які, на його думку, мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтями 358,364,367,375 КК України.
У відповіді, наданої ОСОБА_3 заступником прокурора Сумської області ОСОБА_6 10.07.2014 року за №05/2-1294-10 вказано про те, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою немає, оскільки рішенням Лебединського районного суду від 07.02.2014 року його позов частково задоволено та вказане рішення залишено в силі судами апеляційної та касаційної інстанції. В поданій прокуратурі заяві фактично вказується про чисельні порушення суддею, на думку заявника ОСОБА_3 , норм законодавства при збиранні та оцінці доказів, які вплинули на прийняття рішення від 07.02.2014 року, проте не зазначено даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.
Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В даному випадку зі змісту поданої ОСОБА_3 заяви вбачається, що в ній відсутні відомості щодо обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення суддею Лебединського районного суду Сумської області ОСОБА_4 . Фактично скаржником викладені обставини, якими він обґрунтовує свою незгоду з рішенням суду, яке переглядалось в апеляційному та касаційному порядку та набрало законної сили. Крім того, скаржник вказує на порушення норм процесуального права, які, з його точки зору, допустив суддя під час розгляду справи, але таких порушень на встановлено ані судом Апеляційної, ані судом касаційної інстанції під час перегляду рішення винесеного Лебединським районним судом Сумської області від 07.02.2014 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, а також роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. "Про незалежність судової влади" - судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається та вважається втручанням у діяльність судових органів. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 відсутні, його скарга на бездіяльність прокуратури є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 307 КПК України, слідчий суддя
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від 10.06.2014 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1