Справа № 696/147/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 року Камянський районний суду Черкаської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Камянка кримінальне провадження № 0000018 від 08.01. 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Кіровоградської області, та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

8 січня 2015 року, близько 00 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного спяніння, шляхом відкриття хвіртки паркану, проник на територію домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно заволодів транспортним засобом-автомобілем марки ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1981 року випуску, вартість якого становить 19 540 грн., та знаходився у користуванні ОСОБА_5 .. Зокрема, обвинувачений умисно, протиправно, шляхом запуску його двигуна та здійснення руху за кермом вказаного вище автомобіля по вул. Січкаря та по вул. Б. Хмельницького с Райгород Камянського району Черкаської області, здійснив його переміщення в просторі. Даний автомобіль був залишений на узбіччі дороги по вул. Б. Хмельницького у с. Райгород.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся. Підтвердив, що вчинив злочин за обставин, викладених у обвинувальному акті, пояснив, що 8 січня 2015 року, близько 00 год. 20 хв., він незаконно заволодів автомобілем, який знаходився на зберіганні по АДРЕСА_2 і знаходився в користуванні ОСОБА_5 . На автомобілі він проїхав більше 400 м., а потім залишив автомобіль.

Враховуючи, що учасники судового розгляду визнали недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, зясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм розяснено, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку,-суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даними нормами.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 було розяснено в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами справи.

Окрім повного визнання своєї вини з боку обвинуваченого, його винність також підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Оцінюючи зібрані докази по кримінальному провадженні в їх сукупності в результаті повного, всебічного та обєктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає вина обвинуваченого доведеною.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у сховище.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,особу обвинуваченого, який притягувався до кримінальної відповідальності вперше, характеризується за місцем проживання задовільно, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває.

Обставини, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. 67 КК України, -вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

В якості обставин, що помякшують п відповідальність відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро каїться.

На підставі викладеного та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується задовільно, а тому суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, однак приймаючи до уваги обставини вчинених правопорушень, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що на користь держави необхідно стягнути з обвинуваченого витрати на проведення експертиз в сумі 762,32 грн.

Відповідно до ст. 100 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

засудив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на пять років без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 762,32 грн. витратів. за виконання експертиз по справі.

Речові докази: пару кросівок повернути засудженому, слід низу взуття-знищити.

Учасники провадження мають право отримати у суді копію вироку, а учасникам, які не були присутні у судовому засіданні, копія вироку надсилається.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційнолго суду Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Камянський районний суд, а засудженому, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Після закінчення вказаного строку, якщо апеляційні скарги не було подано, вирок набирає законної сили.

Суддя: