справа №1-727/08
Постанова

попереднього розгляду

19 серпня 2008 року Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Марченко М.В.,

при секретарі: Верещак О.І.,

за участю прокурора: Кошової О.В.,

за участю адвоката:
ОСОБА_2
,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва попередній розгляд кримінальної справи по обвинуваченню

ОСОБА_1
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року

народження, уродженця м.Києва, громадянина України,

з середньою освітою, працюючого водієм в ТОВ «СМЦ

«Оптима-Фарм», одруженого, який має дитину 1996 року

народження, проживаючого та зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1
, раніше судимого:

16 листопада 2001 року вироком Дніпровського районного

суду м.Києва за ст.ст.142ч.3 КК України (в редакції 1960

року), 263ч.1КК України (в редакції 2001 року) із

застосуванням ст.42 КК України (в редакції 1960 року) на

8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого

майна, звільненого 03 жовтня 2007 року умовно-достроково

на 1 рік 10 місяців 13 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.121ч.1 КК України (в редакції 2001 року),-

встановив:

Кримінальна справа по обвинуваченню
ОСОБА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ст.185ч.3 КК України надійшла до Дніпровського районного суду м.Києва з обвинувальним висновком, затвердженим заступником прокурора Дніпровського району м.Києва.

Прокурор в судовому засіданні при попередньому розгляді справи просить призначити вказану кримінальну справу до судового розгляду і викликати в судове засідання осіб, які зазначені в списку долученому до обвинувального висновку, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст.237 КПК України.

Обвинувачений
ОСОБА_1
утримується в Київському СІЗО №13 Державного департаменту України з питань виконання покарань, будь-яких клопотань від останнього про участь при попередньому розгляді справи до суду не надходило.

Адвокат
ОСОБА_2
в судовому засіданні при попередньому розгляді справи заявив клопотання про направлення даної кримінальної справи на додаткове розслідування зі стадії попереднього розгляду справи з мотивів

невиконання органом досудового слідства під час провадження досудового слідства вимог кримінально-процесуального законодавства України, які зобов’язують слідчого вжити всіх, передбачених законом заходів для всебічного, повного і об’єктивного дослідження обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення справи. Зокрема, мотивуючи клопотання адвокат послався на те, що в ході досудового слідства з метою встановлення дійсних обставин справи та перевірки показань
ОСОБА_1
і свідка-очевидця події
ОСОБА_3
про те, що саме потерпілий по справі
ОСОБА_4
і свідок
ОСОБА_5
першими розпочали словесний конфлікт та бійку з
ОСОБА_1
, слідчий не провів жодної очної ставки по справі, в тому числі не провів відтворення обстановки та обставин події за участю вказаних осіб. Крім того, адвокат в обґрунтування клопотання також зазначив, що слідчий в ході досудового слідства, незважаючи на дані медичної документації, якими встановлено
ОСОБА_1
такий діагноз, як перелом носу, необґрунтовано, в порушення вимог ст.26 КПК України виділив в цій частині матеріали кримінальної справи в окреме провадження, що впливає на підстави притягнення
ОСОБА_1
до кримінальної відповідальності, на вирішення питання про кваліфікацію його дій, в тому числі на вирішення питання щодо наявності в діях потерпілого
ОСОБА_4
та свідка
ОСОБА_5
злочину, що також залишилось слідчим не вирішеним, а тому, адвокат на підставі вказаних ним обставин, які на його думку вимагають необхідності проведення відповідних слідчих дій просив направити дану кримінальну справу прокурору Дніпровського району м.Києва для проведення додаткового розслідування та усунення вищезазначених порушень, які перешкоджають судовому розгляду.

Вивчивши матеріали кримінальної справи, вислухавши думку прокурора, який просив призначити справу до судового розгляду, клопотання адвоката, вислухавши думку прокурора з приводу заявленого адвокатом клопотання, який заперечив проти задоволення клопотання адвоката, суд приходить до висновку, що кримінальна справа по обвинуваченню
ОСОБА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ст.121ч.1 КК України підлягає поверненню на додаткове розслідування з наступних підстав.

Так, із матеріалів кримінальної справи, змісту обвинувального висновку та даних постанови про пред’явлення обвинувачення вбачається, що
ОСОБА_1
органом досудового слідства обвинувачується в тому, що він, 23 квітня 2008 року, приблизно о 22 годині, знаходячись біля кафе «Бістро», що розташоване по вулиці Малишка у м.Києві, перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп’яніння, розпочав словесний конфлікт з
ОСОБА_4
та
ОСОБА_5
, який переріс в бійку, під час якої
ОСОБА_1
завдав 4 удари ножем
ОСОБА_4
в область лівого плеча, лівого стегна, передньої черевної стінки, в тому числі завдав проникаюче поранення живота, яке згідно з даними висновку судово-медичної експертизи №745/Е відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя.

Відповідно до вимог ст.22 КПК України прокурор, слідчий, особа, яка проводить дізнання, зобов’язані вжити всіх, передбачених законом заходів для всебічного, повного і об’єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини справи, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також ті обставини, що пом’якшують і обтяжують його відповідальність.

Відповідно до вимог ст.237 КПК України справа не може бути призначена до судового розгляду, якщо під час провадження дізнання або досудового слідства були допущені порушення кримінально-процесуального закону України, тобто порушення, що перешкодили або могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути справу, встановити істину в справі, а також забезпечити права і законні інтереси учасників процесу, винести законне, обгрунтоване рішення по справі.

Із матеріалів кримінальної справи, вбачається, що під час проведення досудового слідства органом досудового слідства не виконані в повному об’ємі слідчі дії, які суттєво впливають на виконання вимог ст.22 КПК України і перешкоджають об’єктивному, повному та всебічному розгляду справи та прийняттю правильного рішення по справі.

Зокрема, за наявності в матеріалах справи суперечливих показань обвинуваченого
ОСОБА_1
, потерпілого
ОСОБА_4
та свідків
ОСОБА_5
і
ОСОБА_3
щодо обставин, за яких
ОСОБА_1
завдав ножові поранення
ОСОБА_4
, слідчим з метою встановлення дійсних обставин справи та перевірки показань вказаних осіб не проводились очні ставки між обвинуваченим і потерпілим та останніх зі свідками, в тому числі не проводилось відтворення обстановки та обставин події за участю обвинуваченого, потерпілого та свідків-очевидців події, що перешкоджає об’єктивному, повному та всебічному розгляду справи та має істотне значення для встановлення істини по справі і прийняття правильного рішення.

Хоча в матеріалах справи і міститься довідка від 26.06.2008 року, складена слідчим Нежур М.А. про неможливість провести вказані слідчі дії через те, що
ОСОБА_1
не був етапований з Київського СІЗО №13 до Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві (а.с.137), однак вона носить формальний характер, оскільки з даних довідки вбачається, що слідчим ізолятором було отримано відповідний запит слідчого та надано підтвердження на етапування обвинуваченого для проведення слідчих дій, при цьому будь-яких об’єктивних даних, які стали причиною того, що
ОСОБА_1
не був доставлений до приміщення Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві в довідці слідчого не зазначено, також в матеріалах справи відсутні будь-які об’єктивні дані, які б свідчили про неможливість виконання органом досудового слідства таких слідчих дій, як очні ставки та відтворення обстановки і обставин події.

Крім того, вивченням матеріалів справи встановлено, що суперечливі дані містяться не тільки в показаннях обвинуваченого, потерпілого та свідків по справі, але й в матеріалах кримінальної справи щодо висновків органу досудового слідства щодо встановлених в ході досудового слідства обставин справи.

Так, згідно даних обвинувального висновку та постанови про пред’явлення
ОСОБА_1
обвинувачення (а.с.141-142, 181-189) містяться встановлені органом досудового слідства дані про те, що спровокував конфлікт в день події та першим розпочав сварку, яка переросла в бійку з
ОСОБА_4
та
ОСОБА_5
обвинувачений
ОСОБА_1
, поряд з цим згідно з даними постанови про закриття кримінальної справи щодо
ОСОБА_1
за ст.296 ч.4 КК України від 26 червня 2008 року (а.с.138), зазначена також, як встановлена органом досудового слідства обставина, що неправомірні дії
ОСОБА_1
були спровоковані саме потерпілим
ОСОБА_4

Вищезазначені обставини, які вказані органом досудового слідства в процесуальних документах, що містяться в матеріалах кримінальної справи, є суперечливими та позбавляють суд можливості встановити, які саме з них слід приймати суду, як такі, що були достовірно встановлені органом досудового слідства.

Крім того, із матеріалів кримінальної справи вбачається, що слідчим Нежур М.А. була прийнята від
ОСОБА_1
письмова заява (а.с.78-79), в якій останній просив вжити передбачених законом заходів, у зв’язку із спричиненням йому потерпілим
ОСОБА_4
та свідком
ОСОБА_5
тілесних ушкоджень в область голови, ребер, травми стегнової кістки, пошкодження зубного протезу, в тому числі і тілесного ушкодження у вигляді перелому носа.

Незважаючи на те, що згідно з даними довідок Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 24 квітня 2008 року та від 05 червня 2008 року, при огляді у
ОСОБА_1
було виявлене тілесне ушкодження у вигляді перелому носа, а також, незважаючи на дані висновків судово-медичної експертизи №900/Э від 26 червня 2008 року (а.с.114-116) про те, що для встановлення ступеня тяжкості вказаного тілесного ушкодження необхідно виконати контрольну рентгенографію кісток носа в двох проекціях, слідчий для об’єктивного встановлення ступеня тяжкості даного тілесного ушкодження, виявленого у
ОСОБА_1
, не вжив всіх передбачених законом заходів, в тому числі не призначив повторну судово-медичну експертизу.

Більш того, слідчий, нехтуючи вимогами ст.22 КПК України, які зобов’язують слідчого вжити всіх, передбачених законом заходів для всебічного, повного і об’єктивного дослідження обставин справи, що має істотне значення для правильного її вирішення, в порушення вимог ст.26 КПК України постановою від 27 червня 2008 року виділив з даної кримінальної справи в окреме провадження матеріали по факту нанесення тілесних ушкоджень
ОСОБА_1
потерпілим
ОСОБА_4
та свідком
ОСОБА_5
, при цьому слідчим в постанові будь-яких обґрунтованих мотивів, що стали підставою для виділення матеріалів справи в цій частині в окреме провадження не наведено, а міститься лише посилання на тривалість терміну, необхідного для проведення повторної судово-медичної експертизи та стислі строки досудового слідства.

Однак слідчий, не був позбавлений можливості в передбаченому законом порядку вжити заходи для вирішення питання про продовження строків досудового слідства та провести всі необхідні слідчі дії для встановлення дійсних обставин по справі.

Виділення в порушення вимог ст.26 КПК України в окреме провадження матеріалів даної справи по факту нанесення тілесних ушкоджень
ОСОБА_1
потерпілим
ОСОБА_4
та свідком
ОСОБА_5
негативно відображається на всебічності, повноті та об’єктивності дослідження і вирішення справи, оскільки безпосередньо впливає на вирішення питання щодо підстав притягнення
ОСОБА_1
до кримінальної відповідальності, кваліфікації дій останнього, в тому числі впливає на вирішення питання про наявність чи відсутність в діях
ОСОБА_4
та
ОСОБА_5
підстав для притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Також вивченням матеріалів кримінальної справи встановлено, що надісланий до суду обвинувальний висновок не відповідає вимогам ст.223 КПК України, а саме у ньому, не зазначено місце вчинення злочину, тобто конкретна адреса, де мала місце подія, що відповідно до вимог ст.64 КПК України є обставиною, яка підлягає доказуванню.

Крім того, в описовій частині обвинувального висновку хоча і міститься посилання на докази, якими обвинувачення обгрунтовує свій висновок про доведеність винності
ОСОБА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ст.121ч.1 КК України, однак не викладено їх зміст та фактичні дані, що містяться в них на підтвердження висновків органу досудового слідства.

Невідповідність обвинувального висновку вимогам КПК України є обставиною, що згідно зі ст.237 КПК України також перешкоджає призначенню справи до судового розгляду.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що зазначені в даній постанові порушення норм кримінально-процесуального закону України призвели до обмеження права на захист обвинуваченого
ОСОБА_1
, а також перешкоджають суду повно та всебічно розглянути справу, встановити істину по справі, оскільки відповідно до вимог ст.22 КПК України не на суд, а на органи дізнання, досудового слідства та прокурора покладено обов’язок вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об’єктивного дослідження обставин справи, в тому числі, що стосуються обставин вчинення злочину.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, про необхідність направлення кримінальної справи по обвинуваченню
ОСОБА_1
на додаткове розслідування в ході якого слід усунути зазначені вище в даній постанові порушення кримінально- процесуального закону, які суттєво впливають на виконання вимог ст.22 КПК України по встановленню фактичних обставин, що підлягають доказуванню в даній кримінальній справі, без усунення допущених порушень кримінально-процесуального закону справа не може бути призначена до судового розгляду.

Підстав для зміни обвинуваченому
ОСОБА_1
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту з утриманням в Київському СІЗО №13 Державного департаменту України з питань виконання покарань суд не вбачає.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.22, 26, 237, 244, 246 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання адвоката
ОСОБА_2
про направлення кримінальної справи по обвинуваченню
ОСОБА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ст.121ч.1 КК України, на додаткове розслідування – задовольнити.

Кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ст.121ч.1 КК України повернути прокурору Дніпровського району м.Києва для організації проведення додаткового розслідування, в ході якого виконати дії, зазначені в мотивувальній частині даної постанови.

Запобіжний захід обвинуваченому
ОСОБА_1
у вигляді взяття під варту з утриманням в Київському СІЗО№13 Державного департаменту України з питань виконання покарань - залишити без зміни.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва протягом 7 діб.

Суддя: