Справа № 227/6074/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2013 року
м.Добропілля

Добропільский міськрайонний суд
Донецької області у складі:

Головуючого Притуляка С.А.

при секретарі Коверченковій М.О.

за участю прокурора Юрченко А.С.

в присутності:

обвинуваченої - ОСОБА_1

обвинуваченої - ОСОБА_2

розглянувши обвинувальний акт та
додані до нього документи у
кримінальному провадженні, внесеному
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000889 від 18
квітня 2013 року, за обвинуваченням
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.367 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2013р. до Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
надійшов обвинувальний акт за
обвинуваченням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
вчинені кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Даний обвинувальний акт надійшов
разом із угодою про визнання
винуватості, укладеною 25.10.2013р. між
прокурором Добропільської міжрайонної
прокуратури Юрченко А.С. та ОСОБА_1 і
ОСОБА_2.

Відповідно до укладеної 25 жовтня
2013 року між прокурором Добропільської
міжрайонної прокуратури Юрченко А.С. та
обвинуваченими ОСОБА_1, ОСОБА_2 угоди,
сторони погодились на беззастережне і
повне визнання обвинуваченими
винуватості у вчиненні кримінального
правопорушення в обсязі підозри, та
призначення останнім покарання у
вигляді двох років позбавлення волі з
позбавленням права займати посади у
сфері управління та бухгалтерського
обліку на один рік із застосуванням
норм ст..75 КК України у вигляді
звільнення від покарання з іспитовим
строком на один рік.

У судовому засіданні прокурор
підтримав угоду про визнання
винуватості, просив суд ухвалити вирок,
затвердити угоду з ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання винуватості від 25.10.2013 року та
призначити узгоджену міру покарання.

Відповідно до вимог, викладених у
частині 7 статті 474 КПК України, суд
перевіряє угоду на відповідність
вимогам цього Кодексу та/або закону.
Суд відмовляє в затвердженні угоди,
якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам
цього Кодексу та/або закону, в тому
числі допущена неправильна правова
кваліфікація кримінального
правопорушення, яке є більш тяжким ніж
те, щодо якого передбачена можливість
укладання угоди; 2) умови угоди не
відповідають інтересам суспільства; 3)
умови угоди порушують права, свободи чи
інтереси сторін або інших осіб; 4)
існують обґрунтовані підстави вважати,
що укладання угоди не було
добровільним, або сторони не
примирилися; 5) очевидна неможливість
виконання взятих на себе за угодою
зобов`язань; 6) відсутні фактичні
підстави для визнання винуватості. У
такому разі досудове розслідування або
судове провадження продовжується у
загальному порядку.

За приписами п.1 ч.3 ст. 314 КПК
України при прийнятті рішення у
підготовчому судовому засіданні, суд
має право затвердити угоду або
відмовити в затвердженні угоди та
повернути кримінальне провадження
прокурору для продовження досудового
розслідування в порядку, передбаченому
статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до рекомендацій,
викладених у п. 6 листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 223-1679/0/4-12 від 15.11.2012 року «Про
деякі питання здійснення
кримінального провадження на підставі
угод», за наслідками розгляду угоди в
судовому засіданні (під час
підготовчого судового провадження або
під час судового розгляду) суд,
перевіривши відповідність угоди
вимогам кримінального процесуального
закону, врахувавши заслухані доводи
сторін кримінального провадження та
інших учасників судового провадження,
повинен прийняти одне із таких рішень:
а) затвердити угоду про визнання
винуватості чи про примирення або б)
відмовити у затвердженні угоди в разі
встановлення підстав, передбачених ч. 7
ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне
провадження прокурору, якщо угоди
досягнуто під час досудового
розслідування, для його продовження;
або призначити судовий розгляд для
проведення судового провадження в
загальному порядку, якщо до суду
надійшов обвинувальний акт, а угоду
було укладено під час підготовчого
провадження); або продовжити судовий
розгляд в загальному порядку, якщо
угоду було укладено під час його
здійснення. Ухвала про відмову в
затвердженні угоди про примирення чи
визнання винуватості оскарженню не
підлягає.

Вислухавши пояснення сторін
кримінального провадження, вивчивши
обвинувальний акт та угоду про
визнання винуватості, суд вважає, що
угода не може бути затверджена з
наступних підстав.

Обвинувачені у судовому
засіданні хоча і зазначили, що визнають
свою вину у вчиненні інкримінованого
їм діяння та підтримують угоду про
визнання винуватості, однак, вказували
на те, що ними складалися необхідні
документи щодо обліку послуг
підрядника, зокрема, акти виконаних
робіт та табелі виходу двірників на
роботу. Також зазначали, що
перераховані їх підприємству - ПП «ДРЕС
«Південний» з бюджету кошти були
витрачені саме на оплату роботи
двірників, які здійснювали прибирання
території у відповідності до укладених
договорів. Також обвинувачені
зазначали, що не розуміють які тяжкі
наслідки були завдані їх діями.

За наведених обставин, визнання
обвинуваченими вини не може вважатися
беззастережним і повним, як це
передбачає угода, оскільки надані ними
пояснення можна розцінювати як
заперечення проти їх вини у вчиненні
інкримінованого їм діяння.

Крім того, як в обвинувальному
акті, так і в угоді про визнання
винуватості, в порушення вимог ст.ст. 291,
472 КПК України, при формулюванні
обвинувачення та викладенні фактичних
обставин кримінального правопорушення
не зазначено коли та з якого бюджету
перераховувалися кошти ПП «ДРЕС
«Південний»; обставин, за яких
обвинуваченими здійснювалося
перерахування коштів ПП
«Добропільський спецсервіс» (коли, на
який рахунок, яким чином тощо), що є
суттєвим порушенням вимог КПК України,
так як вказані обставини є істотними та
підлягають доказуванню у
кримінальному провадженні.

Суд також звертає увагу на те, що
органом досудового слідства ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, як службовим особам,
інкримінується неналежне виконання
своїх службових обов»язків через
несумлінне ставлення до них.

Однак, для відповідальності за ст.
367 КК України необхідно встановити, які
саме обов»язки входять до кола
повноважень директора та головного
бухгалтера ПП «ДРЕС «Південний» і
якими нормативно-правовими актами чи
службовими інструкціями вони
визначені, які службові обов»язки були
неналежно виконані ОСОБА_1, ОСОБА_2, чи
зумовило саме неналежне виконання
підозрюваними своїх обов»язків
спричинення тяжких наслідків, чого при
складанні обвинувального акту та угоди
про визнання винуватості зроблено не
було.

Крім того, в обвинувальному акті
та угоді про визнання винуватості
зазначено про завдання діями
обвинувачених істотної шкоди
Добропільській міській громаді у
розмірі 176584,56 грн., однак, угода про
визнання винуватості не містить
положень про зобов'язання
обвинувачених таку шкоду відшкодувати,
порядку та строку її відшкодування, як
не містить й взагалі будь-яких
зобов'язань обвинувачених, крім
беззастережного і повного визнання
ними винуватості у вчиненні
кримінального правопорушення в обсязі
підозри.

Відповідно до рішення
Європейського Суду з прав людини від
27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти
Бельгії (Deweer v. Belgium), держава та її
судові органи зобов'язані забезпечити
належну реалізацію права на
справедливий суд під час розгляду
кримінальних справ шляхом спрощеного
та скороченого розгляду, і суд має
перевірити, чи не був такий вибір
зумовлений виключно бажанням
завершити справу швидко, без участі
повної судової процедури та не
привертаючи уваги громадськості та
засобів масової інформації, чи
бажанням бути обвинуваченим у вчиненні
менш тяжких злочинів, заручившись
підтримкою прокурора щодо отримання
менш суворого покарання або взагалі
звільнення від покарання за окремими
епізодами справи.

За таких обставин, суд вважає, що у
затвердженні угоди про визнання
винуватості, укладену 25 жовтня 2013 року
між прокурором Добропільської
міжрайонної прокуратури Юрченко А.С. та
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 необхідно відмовити, а
кримінальне провадження необхідно
повернути прокуророві для продовження
досудового розслідування в загальному
порядку.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 6, 7 ст.
474 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні угоди
про визнання винуватості, укладеної 25
жовтня 2013 року між прокурором
Добропільської міжрайонної
прокуратури Юрченко А.С. та ОСОБА_1 і
ОСОБА_2.

Повернути кримінальне
провадження №0000889 від 18.04.2013р.
прокуророві для продовження
досудового розслідування в загальному
порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Притуляк С.А.