Справа № 11 -а-2358/07
у першій інстанції Сержанюк А.С.
Категорія КК: ч.2 ст. 1286; ч. 2
Доповідач Єленіна Ж.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Апеляційного
суду м. Києва у складі:

головуючого
судді Лагнюка М. М. ,

суддів: Єленіної Ж.М.
, Таргоній С. В.,

за
участю прокурора Решетняк Н.О.,

засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на вирок Святошинського районного
суду м. Києва від 21 серпня 2007
року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, судимий: 12.09.2005 року Новоупшцьким
райсудом Хмельницької області за ч.3 ст.
185 КК України до 240
годин громадських робіт;
16.06.2006 року Новоушицьким райсудом Хмельницької області
за ст.
297 КК України до 240 годин громадських робіт та штрафу - 680 грн. -
засуджений за ч.2 ст. 186 КК України на
5 років позбавлення волі.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, не судимий,
засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, раніше не судимий, засуджений за ч. 2 ст.
186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження, раніше не судимий, засуджений за ч. 2 ст.
186 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст.
289 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього
індивідуального майна. На підставі ч. 1
ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш судового покарання
більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначено 5 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, що є його
власністю.

За
вироком суду, ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнані винними у тому, що 04.02.2007 року приблизно о 02 годині 20
хвилин, за попередньою змовою, умисно,
з корисливих спонукань, збили з
метою відкритого викрадення чужого майна,
проходячи поблизу будинку АДРЕСА_1
діючи узгоджено та
обопільно, наздогнали

ОСОБА_6, збили його з ніг та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та його
здоров'я, стали почергово наносити йому
удари руками та ногами по різних частинах тіла,
чим подавили волю потерпілого до опору. В той час, коли ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
продовжували наносити ОСОБА_6 удари по різним частинам тіла, ОСОБА_5. ,
обшукавши кишені останнього,
відкрито викрав у нього мобільний телефон „Соні Еріксон К 750", вартістю 950 грн., з сім-карткою „Лайф" - 25 грн., на рахунку якої грошей не було.

Після
цього, ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_5. та ОСОБА_2 стали
відходити від потерпілого, а
ОСОБА_6, піднявшись із землі, наздогнав їх біля будинку АДРЕСА_2 з метою
повернути викрадений у нього мобільний телефон. Однак, останні,
продовжуючи свої злочинні дії,
стали знову наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла.

Після
того, як ОСОБА_1, ОСОБА_5.
та ОСОБА_3 продовжували наносити ОСОБА_6 удари по різним частинам
тіла, ОСОБА_2 відкрито викрав у
потерпілого дублянку, вартістю 400
гривень.

Заволодівши майном
ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_5 ,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з місця учинення злочину зникли і розпорядились
викраденим на свій розсуд.

Згідно
висновку експерта №120/и від 12.03.2007 року у ОСОБА_6 виявлені наступні
тілесні ушкодження: десять неоднорідних крововиливів в лобній області, на віях обох очей, в скроньових і в лівій нижньо-щелепній
областях, на правій вушній
раковині, в правій нижньо-щелепній
області, передній і лівій боковій
поверхні шиї у верхній та середньої треті,
які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім
цього підсудний ОСОБА_5. та із
засудженим ОСОБА_7, за попередньою
змовою між собою, 25 листопада 2006 року, близько 20 години, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, з метою незаконного
заволодіння транспортним засобом,
підійшли до автомобіля „КРАЗ", д.н.з. НОМЕР_1, який стояв на території ТОВ „Темп", що у с. Осещина Вишгородського
району Київської області.

Через
відчинені дверцята вони проникли до кабіни,
де зламали замок запалення та з'єднавши дроти цього замка, заволоділи вказаним автомобілем, належним ТОВ „Темп". В зазначений спосіб
ОСОБА_5. вчинив незаконне заволодіння
транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин,
передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

В
апеляційному поданні прокурор, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок суду змінити, виключити із вступної частини вироку
посилання суду на те, що підсудний
ОСОБА_2 судимий вироком 30.05.2003 року Новоушицьким районним судом
Хмельницької області за ч.3 ст.
185, 75,
104 КК України на 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.
Також виключити з описової частини

вироку
обставину, що обтяжує покарання, - вчинення всіма-підсудними грабежу.
Визначити в резолютивній частині вироку суду,
що судові витрати по справі складають вартість проведення товарознавчої
експертизи на суму 117 грн. 70 коп.

В
апеляції засуджений ОСОБА_2, не
оспорюючи доведеності вини і правильності кваліфікації дій, просить застосувати нього ст. 69
КК України та призначити більш м'яке покарання,
ніж передбачено законом,
посилаючись на щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину, добровільне
відшкодування завданої шкоди.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1, не
оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації вчиненого
ним, просить змінити вирок суду і
застосувавши до нього ст. ст.
69, 75 КК України призначити
покарання з іспитовим строком, вказує на
те, що суд недостатньо врахував ряд
обставин, які, на його думку, давали підстави призначити менш тривалий
строк позбавлення волі, а саме: його
каяття, сприяння в розкритті злочину.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 просить вирок суду змінити та

пом'якшити призначене покарання,
застосувавши до нього ст. 69 КК України,

взявши до уваги його сприяння,
органам, досудового слідства та
суд в розкритті

злочину, щиро розкаявся.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційне подання та
заперечувала проти задоволення
апеляційних скарг засуджених,
пояснення засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_1,
які підтримали доводи своїх апеляційних скарг та не заперечували проти задоволення
апеляції прокурора, , провівши судові
дебати та заслухавши останнє слово засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції колегія суддів уважає,
що апеляція прокурора, який
приймав участь у розгляду справи судом першої інстанції, підлягає задоволенню, а апеляційні скарги засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволенню не підлягають
за наступних підстав.

Винність
засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у вчиненні грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого ОСОБА_6, за попередньою
змовою групою осіб при обставинах,
встановлених судом, відповідає
фактичним обставинам справи і підтверджується розглянутими і детально
викладеними у вироку доказами, яким дана
належна оцінка, кваліфікація дій за ч.
2 ст.
186 КК України вірна та в апеляції не заперечується.

Що
стосується доведеності винності ОСОБА_5
за решту умисних діянь, то воно
підтверджується перевіреними доказами в справі і колегією суддів під сумнів не
ставиться. Юридична оцінка злочинних дій винного теж правильна.

Суттєвих
порушень вимог кримінально - процесуального законодавства, які тягнуть за собою скасування чи зміну
вироку, по справі не встановлено.

Відповідно
до вимог ст. 65КК
України при призначенні покарання,
суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин,

має бути
призначено покарання, необхідне і
достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

При
призначенні підсудним покарання суд в повній мірі врахував характер і ступінь
тяжкості вчинених ними злочинів,
конкретні обставини справи, їх
особистість та характеристику,
відшкодування матеріальної шкоди,
стан здоров'я як їх самих, так і
членів сімей, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1
вперше притягаються до кримінальної відповідальності та пом'якшуючі вину
обставини - щире каяття і допомога при розслідуванні справи слідству.

З
урахуванням цього суд правильно визначив засудженим покарання у виді
позбавлення волі.

З
урахуванням викладеного, посилання
апелянтів на несправедливість призначеного судом покарання внаслідок його
суворості є безпідставними, оскільки
судом враховані і дані про їх особу і дані про обставини вчиненого. Тобто, судом в повній мірі були виконані вимоги ст. 65
КК України.

За таких
обставин судова колегія не знаходить підстав для пом'якшення покарання, призначеного засудженим ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Разом з
тим, у мотивувальній частині
вироку, при призначенні покарання
підсудним, як обставину, що обтяжує покарання, суд врахував вчинення грабежу (т. 2 а.с. 89 зворот),
хоча ч. 4 ст. 67 КК України встановлює, що якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього
кодексу як ознака злочину, що впливає на
його кваліфікацію, суд не може ще раз
враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

За таких
обставин, з вироку суду підлягає
виключенню така обставина, що визнана
судом, як обтяжуюча відповідальність
засуджених - вчинення грабежу, оскільки
вона не передбачена ст. 67 КК України, в якості обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно
до вступної частини вироку Новоушицького райсуду Хмельницької області від
16.06.206 року ОСОБА_2 постановою суду від 23.11.2004 року звільнений від
відбування покарання за вироком від 30.05.2003 року. Тобто згідно зі ст. 89
КК України судимість ОСОБА_2 за вироком суду від 30.05.2003 року вважається
погашеною.

Тому, зі ступної частини вироку підлягає виключенню
посилання суду на те, що ОСОБА_2 судимий
вироком від 30.05.2003 року Новоушицького райсуду
Хмельницької області за скоєння злочину,
передбаченого ст. ст.
185 ч.3, 75, 104 КК України на 3 роки позбавлення волі з
іспитовим строком на 1 рік.

Також
підлягає уточненню в резолютивній частині вироку питання про судові витрати у
справі, які складають вартість
проведення товарознавчої експертизи на суму 117 гривень 70 копійок та мають
бути стягнуті з ОСОБА_5 (а.с. 21
кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за ст.
289 ч. 2 КК України).

Виключення
з вироку посилання як на обтяжуючу обставину,
яка є ознакою злочину не є достатньою підставою для пом'якшення
покарання.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора, який приймав участь у
розгляді справи судом першої інстанції,
задовольнити

Апеляції
засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок
Святошинського районного суду м_. Києва від 21 серпня 2007 року відносно
засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_1 змінити: виключити з вступної частини вироку посилання суду на
те, що ОСОБА_2 судимий 30.05.2003 року
Новоушицьким районним судом Хмельницької області за ст.
ст. 185 ч.3;75; 104 КК України до
3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Виключити
з мотивувальної частини вироку обставину,
що обтяжує покарання засудженим - вчинення грабежу.

Уточнити
результативну частину вироку вказівкою,
що з ОСОБА_5 підлягає стягненню за проведення товарознавчої експертизи 117 грн. 70
коп.3амість 58 грн. 85 коп.