Справа № 167/1576/14-к Провадження №11-кп/773/232/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2ст. 296 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, який брав участь в кримінальному провадженні в суді першої інстанції ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 в кримінальному провадженні №0000293 щодо обвинувачених

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, оператора складальних ліній на АТ «СКФ Україна» в м.Луцьк, не судимого;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, працюючого контролером деталей та приладів ТОВ « Кромберг енд Шуберт Україна» , не судимого,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_13 ,

потерпілого ОСОБА_14 ,

представника потерпілого ОСОБА_15 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор в апеляційній скарзі вказує на незаконність вироку суду в частині виправдання обвинуваченого ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що вирок суду в цій частині є необґрунтованим та невмотивованим, оскільки його ухвалено судом всупереч об`єктивно встановленим обставинам, які підтверджені доказами обвинувачення, дослідженими під час судового розгляду . Просить скасувати вирок в частині виправдання ОСОБА_12 , постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі посилається на істотні порушення кримінального процесуального закону допущені судом при розгляді даної справи, а саме порушення його прав на захист, оскільки судом під час розгляду даної справи не роз`яснено йому, що він має право мовчати і не давати показання щодо себе, а також суд не звернув уваги на його заяву про невручення йому копії обвинувального акту. Зазначає, що судом не дано оцінку здобутим доказам, а вирок побудований на припущеннях, який суперечить дійсним обставинам справи. Просить скасувати вирок щодо нього і закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі навів аналогічні доводи, що і обвинувачений ОСОБА_7 , пославшись на істотні порушення його права на захист допущені судом при розгляді кримінального провадження, не роз`яснення йому положень ч.2ст.18 КПК України та про невручення йому копії обвинувального акту. Просить вирок щодо нього скасувати і закрити кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_9 і інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі вказує на незаконність вироку суду, оскільки справа судом розглянута з істотними порушеннями кримінального процесуального закону. Судом допущена неповнота судового розгляду та неправильно застосований закон про кримінальну відповідальність. Зазначає, що ОСОБА_10 не було порушено громадського порядку, оскільки будь-яких повідомлень про припинення дискотеки в період з 02 по 03 серпня 2014 року в сільську раду не надходило. Крім того, виходячи із позитивної характеристики на останнього, він взагалі не міг вчинити кримінальне правопорушення. Вказує, що ОСОБА_10 і інші обвинувачені оборонялися від посягань потерпілого та його друзів. Зазначає, що судом не дано оцінку всім доказам здобутим у судовому засіданні та безпідставно не визнано ряд доказів недопустимими, в тому числі кримінального провадження в двох томах, які були надані головуючому до початку судового розгляду, що підтверджується супровідним листом. Суд частково бере до уваги показання потерпілого ОСОБА_14 , визнаючи винними ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , а виправдовуючи ОСОБА_12 , суд не бере до уваги показання ОСОБА_14 , хоча останній підтвердив нанесення йому ударів і ОСОБА_16 , тим самим допустивши невідповідність висновків суду викладених у вироку фактичним матеріалам справи. Вказує на істотні порушення прав обвинувачених під час допиту їх у судовому засіданні, а саме ст.18 КПК України та невручення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , обвинувального акту і не вирішення клопотання в цій частині заявленого ним під час розгляду справи. Просить скасувати вирок суду і закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 .

Вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 07 квітня 2015 року ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та їм призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки кожному.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Ухвалено виправдати ОСОБА_12 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.296 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю його винуватості у вчиненні даного злочину.
Вироком вирішено питання щодо речових доказів.
Стягнуто з ОСОБА_10 в дохід держави 153,73 грн. (сто п`ятдесят три грн. 73 коп.) судових витрат за проведення експертизи.
Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 153,73 грн. (сто п`ятдесят три грн. 73 коп.) судових витрат за проведення експертизи.
Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави 153,72 грн. (сто п`ятдесят три грн. 72 коп.) судових витрат за проведення експертизи.
Стягнуто з ОСОБА_11 в дохід держави 153,72 грн. (сто п`ятдесят три грн. 72 коп.) судових витрат за проведення експертизи.
Цим вироком ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 визнані винуватими та засуджені за те, що вони, діючи в групі осіб, 03 серпня 2014 року біля 00 год. 30 хв., знаходячись на вулиці біля приміщення клубу по АДРЕСА_2 , де на той час відбувалась дискотека та відпочивала молодь, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, що знайшло свій вираз в тому, що вони, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, безпричинно, з хуліганських спонукань, використовуючи малозначний привід, умисно нанесли удари руками та ногами по тілу ОСОБА_14 , який перебував поряд з приміщенням клубу, збивши його з ніг, а коли потерпілий впав на землю, продовжували наносити удари по тілу, спричинивши, згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №1175 від 30.10.2014 року, тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа, синців та саден в ділянці обличчя, внутрішньо-шкірного крововиливу волосистої частини голови, внутрішньо-шкірного крововиливу, синця та саден в ділянці шиї, синців та саден в ділянці верхніх та нижніх кінцівок, синців та саден проекції правої клубової кістки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Цим же вироком виправдано ОСОБА_12 у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст. 296 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю його винуватості у вчиненні даного злочину.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи апеляційних скарг, пояснення обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги та скаргу захисника ОСОБА_9 і заперечили апеляційну скаргу прокурора, ОСОБА_9 і обвинуваченого ОСОБА_10 , які просять задовольнити їх скаргу та скарги ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , а апеляційну скаргу прокурора вважають безпідставною, обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_12 про безпідставність апеляції прокурора та задовольняння інших скарг учасників процесу, міркування прокурора ОСОБА_13 , який просить задовольнити апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 та відхилити інші апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно п.3 ч.1ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до вимог ст. 293 КПК України, по закінченню досудового розслідування, передаючи обвинувальний акт до суду, прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його представнику і захиснику, що є гарантією права на захист своїх законних інтересів під час судового розгляду справи підозрюваним.
Як в апеляційних скаргах ОСОБА_7 і ОСОБА_8 так і під час розгляду кримінального провадження щодо цих обвинувачених та обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_10 в апеляційному суді, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 показали, що їм прокурором не було вручено копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. Вони були викликані по телефону в Рожищенський райвідділ міліції і за вказівкою слідчого ОСОБА_17 поставили свої підписи у розписках про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, однак ці документи їм надані не були, а слідчий повідомив, що вони їх отримають поштою.
Про те, що не вручено їм копії обвинувального акта обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 неодноразово заявляли у суді першої інстанції, як під час судового слідства, так і в судових дебатах, що видно з носія інформації технічного засобу фіксування кримінального провадження.
Однак, суд першої інстанції цих доводів обвинувачених не перевірив і оцінки їм в судовому рішенні не дав.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, у т.1 на а.с. 9-12 є розписки про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 написані прокурору ОСОБА_6 без зазначення в них кількості аркушів справи реєстру матеріалів досудового розслідування, які були оглянуті апеляційним судом та вищезазначеними обвинуваченими, які підтвердили, що вказаних у розписках копій документів їм ні прокурор, ні слідчий, на вимогу якого вони поставили свої підписи у розписках, не вручили. Ці документи ними не були отримані і по пошті.
Будь- яких доказів спростування показань ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в цій частині, стороною обвинувачення апеляційному суду надано не було.
Крім того, з носія інформації технічного засобу фіксування кримінального провадження видно, що суд, пропонуючи обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , і ОСОБА_8 , дати пояснення щодо суті обвинувачення не роз`яснив цим особам зміст ст.63 Конситуції України, ст.18 КПК України., що суперечить вимогам ст.348 КПК України.
Допущені порушення кримінального процесуального закону України, а саме вимог ст.293, 18, 348 КПК України є істотними, що спричинили порушення прав обвинувачених на захист, гарантованих їм не тільки Конституцією та Законами України, але й Міжнародною Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод», згода на обов`язковість виконання якої дана Україною і є однією з підстав, відповідно вимог п.3ч.1ст.409 КПК України для скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.
При новому розгляді кримінального провадження слід усунути порушення, зазначені у мотивувальній частині ухвали, зібрані докази оцінити відповідно до вимог ст.94 КПК України, перевірити доводи викладені в апеляційних скаргах прокурора, захисника та обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та постановити судове рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України.
Враховуючи те, що вирок, щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 постановлений з істотними порушеннями вимог процесуального закону, що не дає можливості дійти однозначного висновку про правильність застосування кримінального закону відносно обвинувачених, в тому числі і ОСОБА_12 , який виправданий судом і щодо якого є апеляційна скарга прокурора, тому апеляційні скарги прокурора, захисника та обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підлягають задоволенню частково у частині скасування вироку.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь в кримінальному провадженні в суді першої інстанції ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_18 захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 07 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 скасувати і призначити новий розгляд в Рожищенському районному суді Волинської області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
СУДДІ:
/підпис/ /підпис/ /підпис/

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно.

Ухвала набрала законної сили 06.07.2015 року
Суддя Апеляційного суду
Волинської області ОСОБА_2
Помічник судді ОСОБА_19