Справа № 11-472 Головуючий у І інстанції Омельченко
Категорія 3 Доповідач у 2 інстанції Колокольникова
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого-судді - Миколюка О.В.

суддів - Колокольнікової Н.М., Загоруйка В.В.

прокурора - Стаховської Н.О.

потерпілої - ОСОБА_1;

представника потерпілої ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3;

засудженого - ОСОБА_4

розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та потерпілої ОСОБА_1, на вирок Києво Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2011 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

- засуджено за п. 4 ч.2 ст.115 КК України - 11 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь:

- НДЕКЦ при ГУ МВС України - 486 гривень 77 копійок за проведення експертизи;

- ОСОБА_1 - 372000 гривень моральної шкоди.

Згідно вироку суду, 15 січня 2010 року близько 01 години 20 хвилин, ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння і знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, в ході сварки, яка виникла на грунті особистих неприязних відносин з власником квартири ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, усвідомлюючи свої злочинні дії та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків - смерті ОСОБА_5, взявши зі столу кухонний ніж, реалізуючи злочинний умисел, направлений на особливо жорстоке вбивство, умисно наніс багаточисленних ножових ударів в життєво важливі органи потерпілому ОСОБА_5, завдавши особливих страждань та тілесні ушкодження у вигляді: дванадцяти колото-різаних поранень грудей /рани спини, від яких переважно в напрямку ззаду наперед, а також ззаду наперед та з гори вниз відходять ранові канали, що проникають в плевральні порожнини, а потім від частини рани через правий купол діафрагми в черевну порожнину. За їх ходом пошкоджені: нижні частки легень, навколосерцева сумка, лівий шлуночок серця та права частина печінки. Ранові канали закінчуються в товщі легень, в плевральних порожнинах, в лівому шлуночку серця, в черевній порожнині, довжиною за зондом до 13 см.; крововтрата: рідка кров у правій /200 мл./ та у лівій /1700 мл./ плевральних порожнинах, в навколосерцевій сумці /15 мл./, сліди рідкої крові в черевній порожнині, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 61/Д/19 від 26.03.2010 року, відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв'язку з настанням смерті. Непроникаючі колото-різані рани мають ознаки легких тілесних пошкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Виявлені пошкодження, враховуючи морфологію ран, наявність ранових каналів, що відходять від них, та дані медико - криміналістичного дослідження, виникли від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що діяв з достатньою силою, який мав обушок з добре вираженими ребрами та лезо. Індивідуальних особливостей травмуючого предмету в досліджуваних ранах на клапті шкіри не відобразилось, і по краях та стінках ран металізації сполуками заліза не виявлено. Яких-небудь нашарувань та включень на клапті шкіри в ділянках ран не виявлено. Умисно заподіяні ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді множинних проникаючих колото-різаних поранень грудей, живота та серця з розвитком крововтрати, знаходиться в прямому причинному зв'язку з наслідками, що настали - смертю ОСОБА_5, яка настала за 2-4 години до огляду місця події 15.01.2010 року о 03 годині 30 хвилини за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 - у квартирі АДРЕСА_2 - Святошинського району Київської області.

В апеляції прокурор, не оспорюючи кваліфікації дій засудженого та доведеності його вини, просить вирок суду скасувати у звязку з невідповідністю покарання, призначеного судом, тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості, постановити новий вирок, за яким ОСОБА_4 за п. 4 ч.2 ст.115 КК України призначити покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи свою апеляцію прокурор вказує на те, що судом при призначенні покарання засудженому не в повній мірі враховано дані, що характеризують його особу, тяжкість скоєного злочину, ставлення засудженого до скоєного, внаслідок чого призначено занадто мяке покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого ОСОБА_4 Так, злочин засудженим ОСОБА_4 було вчинено у стані алкогольного спяніння та щодо особи похилого віку.

В апеляції та доповненнях потерпіла ОСОБА_1, просить скасувати вирок у звязку з однобічністю, неповнотою дізнання, досудового та судового слідства, вважає висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а також невідповідністю призначеного покарання особі засудженого та просить постановити новий вирок, яким ОСОБА_4 призначити покарання за п.4 ч.2 ст. 115 КК України у вигляді довічного позбавлення волі, стягнути з ОСОБА_4 на її користь 3745 гривень 48 копійок матеріальної шкоди та 372000 гривень моральної шкоди, оскільки потерпіла вказує, що суд першої інстанції залишив недослідженим дані про особу засудженого та врахував їх як пом»якшуючі, а саме: не допитав голову правління СВК «Пятихацький»ОСОБА_6, яка надала слідству неправдиву позитивну характеристику на ОСОБА_4, який ухилявся від строкової служби в збройних силах України, з»явлення із зізнанням. Також, судом першої інстанції не взято до уваги позитивну характеристику на потерпілого ОСОБА_5,який мав безперервний стаж роботи 42 роки та приймав активну участь у ліквідації аварії на ЧАЕС. Крім того, судом потерпілій незаконно відмовлено в задоволенні клопотання про відвід судді, а також прокурора.

При призначенні покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не враховано як обтяжуючу обставину вчинення злочину засудженим -з особливою жорстокістю. Крім того, звертає увагу, що вироком Києво-Святошинського районного суду від 16 липня 2010р. ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 13 років 6 місяців, тоді як оскаржуваний вирок встановлює більш м»яке покарання.

В запереченні на апеляцію прокурора потерпіла ОСОБА_1, не оспорюючи кваліфікації дій засудженого та доведеності його вини, просить залишити апеляцію прокурора без задоволення, скасувати вирок та винести новий вирок, яким призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді довічного позбавлення волі, а також стягнути з ОСОБА_4 на її користь 3745 гривень 48 копійок матеріальної шкоди та 372000 гривень моральної шкоди, оскільки, перебуваючи на волі, останній буде слугувати загрозою для оточуючих та всього суспільства.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію свою апеляцію, апеляцію потерпілої ОСОБА_1 задовольнити частково; потерпілу ОСОБА_1 та її представника, які підтримали свою апеляцію з доповненнями, апеляцію прокурора - залишити без задоволення; засудженого та його захисника ОСОБА_3, які заперечували проти задоволення апеляцій прокурора та потерпілої, крім того, засуджений просив вибачення у потерпілої, дослідивши матеріали кримінальної справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляції прокурора та потерпілої ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_4 в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині потерпілому ОСОБА_5, з особливою жорстокістю, тобто у скоєнні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України є обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Дослідженим доказам суд дав належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_4 за п. 4 ч.2 ст. 115 КК України, що не оскаржується апелянтами.

При цьому, судом першої інстанції достовірно встановлено, що засуджений, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, усвідомлюючи, що завдає потерпілому особливих фізичних страждань, умисно наніс останньому, який також був в нетверезому стані, велику кількість - 12 проникаючих і 4 непроникаючих ножових поранень, в життєво-важливі органи зі значною силою на протязі значного часу, що є особливо жорстоким способом вбивства.

При призначенні виду і розміру засудженому покарання суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме : що ОСОБА_4 вчинив умисний особливо тяжкий злочин, конкретні обставини справи, його особу, прийняв до уваги те, що він позитивно характеризується за місцем проживання та останнім місцем роботи, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, а також той факт, що вбитий ОСОБА_5 перед подією був в стані алкогольного спяніння .

До обставин, що помякшують покарання засудженого ОСОБА_4, суд першої інстанції відніс: зявлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття у вчиненому, які відповідають вимогам ст. 66 КК України.

До обставин, що обтяжують покарання засудженого, суд першої інстанції визнав: вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного спяніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку, які відповідають вимогам ст. 67 КК України.

Довід потерпілої ОСОБА_1, що суд безпідставно не відніс до обставин, що обтяжують відповідальність вчинення вбивства з особливою жорстокістю не відповідає вимогам закону, оскільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою п. 4 ч.2 ст. 115 КК України.

Посилання потерпілої на вирок Києво-Святошинського районного суду від 16 липня 2010р. також не можуть бути взяті до уваги, оскільки ухвалою апеляційного суду від 06.10.2010р. даний вирок скасований у зв»язку з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а не за м»якістю призначеного ОСОБА_4 покарання.

Враховуючи вищенаведене, судом першої інстанції ОСОБА_4 призначено покарання, з врахуванням і доводів ОСОБА_1, що відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України та є домірним скоєному та достатнім для виправлення засудженого. При цьому, суд обґрунтовано не знайшов підстав для призначення покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Доводи прокурора в цій частині також є безпідставними.

Заяви потерпілої щодо відводу судді та прокурора вирішені в судовому засіданні в установленому законом порядку, а тому її твердження щодо незаконності відмови в задоволенні клопотання про відвід судді та прокурора не ґрунтуються на вимогах закону.

Істотних порушень вимог кримінального та кримінально-процесуального закону, які б могли вплинути на прийняте рішення, підстав для скасування вироку чи направлення справи на додаткове розслідування, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та потерпілої ОСОБА_1 - залишити без задоволення, вирок Києво Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2011 року щодо ОСОБА_4 - залишити без зміни.

Головуючий

Судді