Справа № 548/2523/13-к
Провадження №1-кп/548/179/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року
м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської
області
у складі: головуючого
- судді - Миркушіної Н.С.,

за участю: секретаря - Магула С.І.,

прокурора - Мазур В.І.,

представника
потерпілого - ОСОБА_1,

обвинуваченого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хорол
кримінальне провадження по
обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Хорол Полтавської області,
українця, громадянина України, освіта
середня, не
працюючого, не одруженого, мешканця
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.
185 КК України,

в с т а
н о в и в :

На прикінці листопада 2013 року, точної
дати встановити не вдалося, близько
обіду ОСОБА_2, усвідомлюючи
суспільно-небезпечний характер свого
діяння, передбачаючи його
суспільно-небезпечні наслідки та
бажаючи їх настання прийшов до не
охоронюваного поля №2010208, що належить
ВП «СТ Зоря» ТОВ Агрофірма
«Хорольська» та знаходиться в с.
Ульянівка Хорольського району
Полтавської області, звідки таємно, з
корисних спонукань викрав 500 кг
цукрового буряку вартістю 206,50 гривень
(413 грн. за 1 тону), який заховав у
лісосмузі неподалік вказаного поля, а
наступного дня перевіз до власного
домогосподарства, де в подальшому
розпоряджався викраденим на власний
розсуд.

Крім того, 11 листопада 2013 року до
початку світанку, точного часу
встановити не вдалося, ОСОБА_2,
усвідомлюючи суспільно-небезпечний
характер свого діяння, передбачаючи
його суспільно-небезпечні наслідки та
бажаючи їх настання, на мотоциклі
«МТ-10» з саморобним автомобільним
причепом прибув до силосної ями, що
знаходиться на території МТФ № З СВК
«Перемога» в АДРЕСА_1, де вчинив замах
на таємне викрадення 450 кг силосу
вартістю 450 гривень (1 грн. за 1 кг) та
близько 4-ї години хотів залишити
територію МТФ, але з причин, що не
залежали від його волі, не довів злочин
до кінця, оскільки був затриманий
охоронцями МТФ на території МТФ.
В
судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 свою вину в скоєному визнав
повністю, пояснення дав аналогічні до
фабули обвинувачення, щиро розкаявся у
скоєному, просить його суворо не
карати.

Крім повного визнання своєї вини
обвинуваченим його вина
підтверджується зібраними по справі
доказами, дійсність та достовірність
яких учасниками судового розгляду не
оспорюється.

Оскільки обставини справи
ніким із учасників судового розгляду
не оспорюються, ОСОБА_2 та інші учасники
судового розгляду правильно розуміють
зміст цих обставин, сумнівів у
добровільності їх позиції немає та їм
роз'яснено про позбавлення права
оспорювати ці фактичні обставини
справи у апеляційному порядку, суд
відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України
визнав за недоцільне дослідження
доказів стосовно цих обставин справи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 вірно
кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України,
оскільки він своїми умисними діями,
скоїв таємне викрадення викрадення
чужого майна (крадіжку), а також за ч. 3
ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він
своїми умисними діями, скоїв замах на
таємне викрадення чужого майна
(крадіжку) поєднане з проникненням в
інше сховище, вчинене повторно.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми
умисними діями вчинив кримінальні
правопорушення, передбачені: ч. 1 ст. 185
КК України, а саме таємне викрадення
викрадення чужого майна (крадіжку), та
ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме
замах на таємне викрадення чужого
майна (крадіжку) поєднане з
проникненням в інше сховище, вчинене
повторно.

Призначаючи покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185 КК
України та за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, дані про особу
обвинуваченого, який характеризується
за місцем проживання посередньо, щиро
розкаявся в скоєному, а також стан
здоров"я, що на обліку у лікаря
нарколога та лікаря психіатра не
перебуває. Суд також враховує думку
представника потерпілого СВК
«Перемога» - ОСОБА_1, який вказав, що до
обвинуваченого ОСОБА_2 СВК «Перемога»
матеріальній претензій не має, і що СВК
«Перемога» не наполягає на суворій
мірі покарання для ОСОБА_2 Суд враховує
думку ВП «СТ «Зоря» ТОВ АФ
«Хорольська», який в своїй заяві до
суду просив розглянути справу у
відсутності його представника та
зазначив, що ВП «СТ «Зоря» ТОВ АФ
«Хорольська» матеріальних претензій
до ОСОБА_2 не має і не наполягає на
призначенні для обвинуваченого ОСОБА_2
суворої міри покарання, а також суд
враховує обставини, що пом'якшують
покарання обвинуваченого ОСОБА_2

Згідно ст. 66 КК України
обставинами, що пом"якшують покарання
обвинуваченого, є щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину та
добровільне повне відшкодування
завданої шкоди.

Згідно ст. 67 КК України, обставин
що обтяжують покарання обвинуваченого,
суд не вбачає.

З урахуванням вище викладеного
суд приходить до переконання, що
виправлення та перевиховання
обвинуваченого ОСОБА_2 можливо без
ізоляції від суспільства з
призначенням покарання в межах санкції
статті, передбачаючої
відповідальність за скоєне з
застосуванням ст. 75 КК України.

Враховуючи те, що обвинуваченому
ОСОБА_3 призначається покарання у виді
позбавлення волі із застосуванням
іспитового строку згідно ст. 75 КК
України, під час досудового
розслідування до нього не був
застосований запобіжний захід, і на
даний час відсутні ризики того, що
обвинувачений ОСОБА_2 до вступу вироку
в законну силу може ухилятися від явки
до кримінально-виконавчої інспекції,
суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_2
не слід застосовувати запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов по даному
кримінальному провадженню не
заявлявся.

Судові витрати по даному кримінальному
провадженню відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує
відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.
185 КК України та призначити йому
покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного)
року позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3
(трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України
визначити ОСОБА_2 остаточне покарання
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим у виді 3 (трьох)
років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від призначеного покарання з
випробуванням, встановивши йому
іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість)
місяців, якщо він протягом іспитового
строку не вчинить нового злочину та
виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст. 76 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_2 в
період іспитового строку не виїжджати
за межі України на постійне проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або
навчання; періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчу
інспекцію.

Запобіжний захід відносно засудженого
ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу
не застосовувати.

Речові докази по справі:

1) цукровий буряк вагою 120 кг, який
переданий на зберігання до ВП "СТ Зоря"
ТОВ Агрофірма "Хорольська" - залишити
його власнику ВП "СТ Зоря" ТОВ Агрофірма
"Хорольська", анулювавши схоронну
розписку;

2) силос вагою 450 кг, який переданий на
зберігання СВК "Перемога" - залишити
власнику СВК "Перемога", анулювавши
схоронну розписку;

3) автомобільний причіп, який
повернутий власнику ОСОБА_4 - залишити
її власнику ОСОБА_4, анулювавши
схоронну розписку.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію
вироку негайно після його проголошення
вручити засудженому та прокурору, інші
учасники судового провадження копію
вироку суду мають право отримати після
подачі відповідної заяви про це до
суду.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Полтавської області
протягом 30 днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляції через
Хорольський районний суд, за
виключенням оскарження обставин, які
ніким не оспорювалися та не
досліджувалися в суді.

Головуючий:
Н.С. Миркушіна