районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________
Справа №
У Х В А Л А

06 червня 2013 року
м.
Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.
Миколаєва: Чернієнко С.А. при секретарі
Рибаковій О.М. за участю прокурора
Ширяєва С.О., засудженого ОСОБА_1 та його
захисника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду подання
начальника КВІ Центрального району
УДПтСУ у Миколаївській області про
направлення

ОСОБА_1, який народився 31 грудня 1981 року
у м. Миколаєві, є громадянином України,
неодруженим, має середню спеціальну
освіту, не працює, проживає за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1,

для відбування покарання у виді
позбавлення волі строком на два роки,
призначеного вироком Сватівського
районного суду Луганської області від
23.02.2011р. за вчинення злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Сватівського районного суду
Луганської області від 23.02.2011р. ОСОБА_1
засуджено за вчинення злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, до
двох років позбавлення волі та на
підставі ст. 75 КК України звільнено від
відбування цього покарання з
випробуванням строком на два роки. На
підставі ст. 76 КК України, на нього цим
вироком було покладено обов’язки: не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції та
повідомляти цю інспекцію про зміну
свого місця проживання і роботи.

14 лютого 2013 року до Центрального
районного суду м. Миколаєва надійшло
подання начальника КВІ Центрального
району УДПтСУ у Миколаївській області,
в якому вона, керуючись ст. 78 КК України,
просила направити засудженого ОСОБА_1
для відбування призначеного покарання
до місць позбавлення волі. При цьому
начальник КВІ, як на підставу для цього,
послалася на порушення останнім умов
звільнення, а саме покладеного на нього
вироком суду обов'язку з повідомлення
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну свого місця проживання. Зокрема,
у своєму поданні начальник КВІ
зазначила, що з березня 2012 року
засуджений за вказаною адресою не
проживає, нове місце проживання
інспекції не повідомив і на момент
звернення із вказаним поданням
місцезнаходження засудженого не
встановлено.

Засуджений ОСОБА_1 пояснив, що
кримінально-виконавчою інспекцією
йому було повідомлено по покладений на
нього вироком суду обов’язок з
повідомлення цієї інспекції про зміну
свого місця проживання та наслідки
його невиконання. До осені 2011 року він
проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. З
початку осині 2011 року він виїхав на
заробітки до м. Києва. Про це він
повідомив інспектора КВІ ОСОБА_3 у
телефонній розмові, назвавши йому
адресу місця свого проживання у м.
Києві, яку у теперішній час не
пам’ятає. Письмово інспекцію про зміну
місця свого проживання він не
повідомляв. У вересні, жовтні,
листопаді 2011 року він замість прибуття
до КВІ, за домовленістю з інспектором
Тепловим, телефонував останньому. У
грудні 2011 року прибувши до м. Миколаєва
він з’явився до інспекції і мав бесіду
з інспектором Тепловим. У період з
січня 2012 по літо 2012 року він також
неодноразово телефонував ОСОБА_3 і мав
з ним розмови. Приблизно на початку
літа 2012 року він знову зателефонував
ОСОБА_3 на робочий телефон, але
працівник КВІ, який взяв слухалку,
повідомив його, що інспектор Теплов чи
то звільнився з інспекції, чи то
перевівся працювати в інше місце. З
того часу ні з ким з
кримінально-виконавчої інспекції він
не зв’язувався. У серпні 2012 року він
приїхав до м. Миколаєва на похорони
своєї сестри, але до
кримінально-виконавчої інспекції не
з’явився, оскільки був у шоковому
стані, і тоді йому було не цього. Потім
він знову виїхав на заробітки до м.
Києва і повернувся до м. Миколаєва лише
у грудні 2012 року. Після повернення до м.
Миколаєва він також не відвідував
кримінально-виконавчої інспекції,
оскільки не придавав цьому особливого
значення, віднісся недбало до свого
обов’язку.

Вивчивши матеріали особової справи
засудженого ОСОБА_1, вислухавши його
пояснення, а також думки прокурора та
захисника, доходжу висновку про те, що
подання підлягає задоволенню на
підставі ч.2 ст.78 КК України, оскільки
засудженим ОСОБА_1 був порушений
обов’язок з повідомлення органу
кримінально-виконавчої системи про
зміну свого місця проживання.

Та обставина, що засуджений ОСОБА_1, був
ознайомленим з покладеним на нього
судом обов’язком з повідомлення
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця свого проживання та
наслідками порушення цього обов’язку,
крім його власних пояснень,
підтверджується наданою ним підпискою
(а.с. 16).

Заповнюючи анкету засудженого ОСОБА_1
адресою свого проживання зазначив
квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Вже змінивши, як слідує з його власних
пояснень, місце свого проживання і
проживаючи у м. Києві, відвідуючи 12
грудня 2011 року кримінально-виконавчу
інспекцію та даючи пояснення
інспектору Теплову В.Л., у тому числі й з
приводу місця свого проживання,
засуджений ОСОБА_1 знову повідомив
адресою місця свого проживання
квартиру ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 29).

В матеріалах особової справи ОСОБА_4
відсутні будь-які зроблені ним
письмові повідомлення з приводу зміни
місця свого проживання.

Як слідує з пояснень самого
засудженого, йому з серпня 2012 року було
відомо, що інспектор КВІ ОСОБА_5 вже не
здійснює контролю за виконанням ним
обов’язків, покладених на нього
вироком суду, однак з цього часу він до
моменту надходження до суду подання
про його направлення для відбування
покарання, недбало ставлячись до
виконання покладеного на нього судом
обов’язку, жодного разу не з’явився до
кримінально-виконавчої інспекції та
навіть не зателефонував до неї.

Наведене свідчить про те, що змінивши
своє місце проживання і не повідомивши
про це кримінально-виконавчу
інспекцію, хоча й мав таку можливість,
засуджений порушив обов’язок,
покладений на нього вироком суду як
умову його звільнення від відбування
призначеного покарання, та згідно
вимог ч.2 ст.78 КК України підлягає
направленню для відбування покарання,
призначеного вироком суду.

На підставі викладеного, керуючись п. 8
ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Направити засудженого ОСОБА_1 до місць
позбавлення волі для відбування
покарання у виді позбавлення волі
строком на два роки, призначеного
вироком Сватівського районного суду
Луганської області від 23.02.2011р. за
вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.
190 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Миколаївської
області через Центральний районний суд
м. Миколаєва протягом семи днів з дня її
оголошення.

Суддя: