Котелевський районний суд Полтавської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2010 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Цвітайла П.В.,

при секретарі Дрижирук Л.М.,

з участю прокурора Павловського С.О.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, працюючого різноробочим СТОВ «Промінь», раніше судимого 23 червня 2005 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч.2, 3 ст. 186 ст.ст. 304, 69,70 КК України до 3 років, 3 місяців та 15 днів позбавлення волі, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2 маючи судимість не зняту і не погашену у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно за попередньою змовою, групою осіб з підсудним ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, скоїли корисливий, умисний, тяжкий злочин, а саме: в другій декаді лютого 2010 року, близько 16 години відкривши з допомогою палиці вхідні двері, проникли до приміщення літньої кухні домогосподарства ОСОБА_4, яке розташоване за адресою: вул. Чапаєва, 43 с. Деревки Котелевського району Полтавської області, звідки викрали металеву плиту вартістю 100 гривень, дверцята вартістю 24 гривні та дверцята вартістю 22 гривні 50 копійок, блок колосників вартістю 24 гривні, металевий кутик довжиною 3 метри, шириною 5 см., вартістю за 1 погонний метр 15 гривень загальною вартістю з врахуванням зносу 22 гривні 50 копійок, лист металу розміром 65/150 см., вартістю 37 гривень 50 копійок, алюмінієву каструлю ємкістю 40 л., вартістю 200 гривень, алюмінієву каструлю ємкістю 20 л., вартістю 110 гривень.

Продовжуючи свій злочинний намір, діючи з єдиним умислом, ОСОБА_2, та ОСОБА_3, в останній декаді лютого 2010 року, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, через вікно проникли до гаража домогосподарства ОСОБА_4, розташованого за вище вказаною адресою, звідки викрали 2 металеві відра ємкістю 10 літрів, кожне вартістю 10 гривень, кожне, 10 кілограм гвіздків довжиною 10 см., загальною вартістю 150 гривень, 2 металеві каструлі ємкістю 2 літра кожна вартістю 29 гривень кожна.

Продовжуючи свій злочинний намір, діючи з єдиним умислом, ОСОБА_2, та ОСОБА_3, в першій декаді березня 2010 року, знаходячись в тверезому стані, через горище проникли до будинку господарства ОСОБА_4, звідки викрали 2 металопластикові карнизи довжиною 1,5 метра кожен, вартістю 30 гривень кожен, карниз металопластиковий довжиною 3 метра, вартістю 49 гривень, 9 відрізків штор загальною вартістю 332 гривень, 01 копійок, та 3 відрізки тюлі загальною вартістю 54 гривні 02 копійки.

Продовжуючи свій злочинний намір, діючи з єдиним умислом, ОСОБА_2, та ОСОБА_3, в останній декаді березня 2010 року проникли до господарства ОСОБА_4, де з двору викрали металевий стовп воріт вартістю 46 гривень 80 копійок.

При цьому, підсудний ОСОБА_3, 31.03.2010 року, близько 18.00 год., діючи з єдиним умислом, за попередньою змовою, групою осіб із ОСОБА_5, проникли на територію господарства ОСОБА_4, звідки викрали аналогічний металевий стовп воріт вагою 36 кг., вартістю 46 гривень 80 копійок.

Таким чином, з другої декади лютого по третю декаду березня 2010 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1310 гривень 33 копійки.

У судовому засіданні підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3, свою вину в інкримінованих їм злочинах визнали частково щодо кількості викраденого майна, не заперечували обставин, приведених вище і кожен окремо пояснили суду, що дійсно вчинили злочини при вище викладених обставинах, зазначивши, що більшість вказаного в обвинувальному висновку майна вони не викрадали, про що неодноразово заявляли слідчому на досудовому слідстві.

При цьому, підсудні кожен окремо зазначили суду, що щиро розкаюється в скоєному злочині, запевняли суд, що більше не будуть вчиняти крадіжок чужого майна, цивільний позов заявлений потерпілим визнали частково, лише на те майно, яке вони дійсно викрали з господарства ОСОБА_4, просять суд не позбавляти їх волі.

Окрім визнання своєї вини в скоєнні злочину, винність підсудних у вчинені інкримінованого їм злочину, стверджена наступними доказами, зокрема:

показаннями потерпілого ОСОБА_4, котрий в ході судового слідства пояснив суду, що дійсно в його домогосподарстві викрадено майно, але точно впевненості в тому, що саме підсудні викрали все майно в нього немає. Позов підтримав в повному обсязі, просить суд не позбавляти підсудних волі;

свідка ОСОБА_6, котрий в ході судового слідства пояснив суду, що дійсно в кінці березня 2010 року, він разом з ОСОБА_3, проникли на територію господарства ОСОБА_4, звідки викрали металевий стовп для воріт;

показаннями свідка ОСОБА_7, котра в ході судового слідства пояснила суду, що дійсно ОСОБА_2, запропонував їй відрізки штор та тюлі, які в подальшому забрав у неї, потім вона дізналася, що дані штори та тюль ОСОБА_2 викрав у ОСОБА_4;

заявою громадянина ОСОБА_4 до Котелевського РВ УМВС України в Полтавській області, з проханням притягти до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які викрали з його домогосподарства речі домашнього вжитку (а.с. 11);

явками з повинною ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в яких вони повідомили працівників міліції про те, що скоїли крадіжку майна з домогосподарства ОСОБА_4 (а.с. 44-48);

протоколом огляду та фото-таблицею до нього домогосподарства ОСОБА_4 в с. Деревки Котелевського району Полтавської області від 03.04.2010 року, в ході даної слідчої дії було оглянуто приміщення будинку, гаража, літньої кухні (а.с.13-28);

протоколом огляду та фото-таблицею до нього від 12.04.2010 року, в ході даної слідчої дії громадянин ОСОБА_8, добровільно видав металевий швелер (стовп) (а.с. 31-32);

протоколом огляду та фото-таблицею до нього від 27.04.2010 року, в ході даної слідчої дії ОСОБА_2, добровільно видав речі викрадені у громадянина ОСОБА_4, зокрема штори та тюль (а.с. 55-57);

довідками про вартість викраденого майна з домогосподарства ОСОБА_4 (а.с. 37-39);

протоколом відтворення обстановки та обставин події злочину та фото таблицею до нього від 18 травня 2010 року, де підозрювані ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в ході даної слідчої дії розповідають та показують місце де вони разом скоїли крадіжку майна, яке належало громадянину ОСОБА_4 ( а.с. 146-158);

наявністю речових доказів, а саме: частина металопластикового карнизу, металевий стовп воріт, 8 відрізків штор, 1 відрізок з двома кільцями від карнизу білого кольору, 3 відрізки тюлі, відрізок шпалери із плямою речовини, схожої на кров, зразки крові ОСОБА_3 та ОСОБА_2, (а.с. 92-95).

Винність підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України стверджена також дослідженими та оголошеними в ході судового слідства іншими матеріалами кримінальної справи в їх сукупності.

До викрадення підсудними іншого майна, яке зазначено органами досудового слідства в обвинувальному висновку, суд відноситься критично, так як в ході судового слідства не встановлено, що інше майно потерпілого ОСОБА_4, викрали саме підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і таких доказів суду надано не було.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Суд, системно дослідивши матеріали кримінальної справи, дійшов висновку про доведеність винності підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в скоєнні вище зазначеного злочину і кваліфікує їх дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні підсудним покарання, суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, стан їх здоровя та обставини, що пом'якшують та обтяжують їх покарання.

При призначенні підсудним покарання, суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом'якшують та обтяжують їх покарання.

Відносно ОСОБА_2, суд враховує, що він раніше судимий, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 181), на утриманні має дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 185).

Відносно ОСОБА_3, суд враховує, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 196), перебуває на обліку у лікаря нарколога на обліку лікаря психіатра не перебуває (а.с. 200), має вади психічного здоровя, а саме виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості /олігофренія в легкій ступені дебільності/ (а.с. 85-89).

Обставинами, що помякшують відповідальність підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає зявлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому злочині, відсутність будь-яких тяжких наслідків.

Обставинами, що обтяжують відповідальність підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння,.

З урахуванням всіх вище вказаних помякшуючих та обтяжуючих їх вину обставин, позицію потерпілого, який просить суд не позбавляти підсудних волі, а також те, що підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час розгляду судом справи не являються надзвичайно небезпечними особами і їх перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за можливе обравши підсудним покарання у виді позбавлення волі на певний строк, застосувати ст. 75 КК України звільнити їх від покарання з випробуванням, встановивши обмеження, передбачені ст. 76 КК України.

Таке покарання на думку суду, буде співмірним та домірним вчиненому підсудними злочину, необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню підсудними нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті покарання.

Згідно медичних висновків про стан здоровя, працездатність та необхідність застосування примусового лікування від алкоголізму від 26.04.2010 року ОСОБА_2 лікування від вживання психоактивних речовин не потребує (а.с. 184); від 26.04.2010 року ОСОБА_3 має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, стадія ремісії, страждає на легку розумову відсталість, лікування від вживання психоактивних речовин не потребує (а.с. 199).

Речові докази по кримінальній справі відповідно до вимог ст. 81 КПК України, а саме: частину металопластикового карнизу, металевий стовп воріт, 8 відрізків штор, 1 відрізок з двома кільцями від карнизу білого кольору, 3 відрізки тюлі, необхідно повернути потерпілому ОСОБА_4, відрізок шпалери із плямою речовини, схожої на кров, зразки крові ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Котелевського РВ УМВС України в Полтавській області, необхідно знищити, як такі що не представляють матеріальної цінності (а.с. 92-95).

Заявлений по кримінальній справі цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди від злочину потерпілим: ОСОБА_4 до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на суму 4266 гривень 30 копійок (а.с. 107), в ході судового слідства не доведено, що відповідачами завдана позивачу матеріальна шкода саме, на суму 4266 гривень 30 копійок, оскільки при судовому слідстві не знайшло свого підтвердження кількість викраденого майна, у відповідності із вимогами ст.ст. 1166, 1190 ЦК України суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково на суму 1310 гривень 33 копійки, і стягти солідарно з підсудних на користь потерпілого ОСОБА_4, заподіяну злочином матеріальну шкоду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_2 покарання: по ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від покарання, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 п.п. 3, 4 КК України покласти обовязки на ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання: по ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 п.п. 3, 4 КК України покласти обовязки на ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід підсудним ОСОБА_2, ОСОБА_3, до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази по кримінальній справі згідно ст. 81 КПК України, а саме: частину металопластикового карнизу, металевий стовп воріт, 8 відрізків штор, 1 відрізок з двома кільцями від карнизу білого кольору, 3 відрізки тюлі, повернути потерпілому ОСОБА_4, відрізок шпалери із плямою речовини, схожої на кров, зразки крові ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Котелевського РВ УМВС України в Полтавській області, знищити, як такі що не представляють матеріальної цінності (а.с. 92-95).

Позовну заяву потерпілого: ОСОБА_4 до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягти солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_4, заподіяну злочином матеріальну шкоду в сумі 1310 гривень 33 копійки.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя