Апеляційний суд Полтавської області
Справа № 11-378 Категорія: ст.128 Н.Т.Головуючий у 1-й інстанції Бутенко С.Б. Доповідач: Гонтар А.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - Гонтар А.А.

Суддів Томилка В.П., Юренко Л.А.

з участю прокурора - Деряги Л.М.

засудженого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляціями прокурора м. Комсомольська Полтавської області та засудженого ОСОБА_1. на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.11.2010 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, на утриманні одна неповнолітня дитина, прож. За адресою АДРЕСА_1, раніше не судимий

засуджений за ст..128 КК України до покарання у виді ста пятдесяти годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого залишено без розгляду.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно вироку суду, 22.11.2007 року близько 19 год., знаходячись біля бетонних плит навпроти підвального приміщення недобудованого гаража в блоці № 3 гаражного товариства «Металіст» в м. Комсомольську Полтавської області, під час зясування працівниками охоронної служби «Явір2000» ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обставин перебування потерпілого ОСОБА_6 на території гаражів, ОСОБА_2, тримаючи в правій руці належний йому пістолет травматичної дії «Schmeisser» моделі ПГШ-790 № КО 037619 калібру 9 мм, намагаючись затримати потерпілого, з необережності здійснив постріл з пістолету патроном, спорядженим гумовою кулею, влучивши в слуховий прохід лівого вуха потерпілого. Внаслідок цього останній отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоровя, у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, що викликала струс головного мозку та травми лівого вуха, що викликали рану в лівій вушній раковині, розрив барабанної перетинки, ускладнені різким зниженням слуху на ліве вухо, лівостороннім гнійним отитом , пост травматичнім парезом лицевого нерву зліва.

В апеляції помічника прокурора м. Комсомольська Полтавської області, із внесеними доповненнями, ставиться питання про скасування вироку суду в звязку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок його мякості. Вважає, що при призначенні покарання суд не врахував, що ОСОБА_2 вчинив злочин середньої тяжкості, вину не визнав, збитки потерпілому не відшкодував. Просить постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ст.128 КК України у виді одного року обмеження волі із застосуванням ст..75 КК України, звільнивши його від призначеного покарання з іспитовим строком з випробуванням на один рік. При постановленні нового вироку, уточнити час вчинення злочину, тобто приблизно 18 год. 22.11.2007 року та уточнити кваліфікацію дій засудженого за ст.128 КК України, тобто вказати необережне середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляції засудженого ставиться питання про скасування вироку суду та про закриття кримінальної справи. При цьому вказує на неповноту та однобічність досудового та судового слідства. Зокрема, вказує на те, що невірно встановлені час, місце, спосіб та інші обставини злочину, а також винність обвинуваченого та мотиви злочину. Вважає невірними наявні в справі висновки судово-балістичних експертиз, які суперечать, як наявним технічним характеристикам вилученого у ОСОБА_2 газового пістолету, так і відсутності даних про те, що зазначений пістолет був переробленим під стрільбу гумовими пулями. Вказує на процесуальні порушення допущені під час зміни обвинувачення суді, зокрема на те, що обвинувачення зі ст..122 ч.1 на ст..128 КК України змінене не відносно нього, а відносно невідомого йому ОСОБА_7. Невірно вирішене питання про речові докази, внаслідок якого у належний йому пістолет переданий до Комсомольського МВ, незважаючи на те, що він має дозвіл на зберігання цієї зброї. Посилаючись на те, що не спричиняв потерпілому тілесних ушкоджень, просить його виправдати.

Інші учасники судового процесу вирок не оскаржували.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора Деряги Л.М. яка підтримала апеляцію прокурора із внесеними доповненнями та заперечувала проти апеляції засудженого; засудженого який підтримав свою апеляцію та заперечував проти апеляції прокурора; перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_2. у вчиненні злочину, за який він засуджений, ґрунтуються на зібраних у справі та всебічно, повно і обєктивно досліджених в суді доказах, які детально приведені у вироку та спростовують доводи апеляції засудженого щодо відсутності в його діях складу злочину.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: травми лівого вуха, що викликало рану на лівій вушній раковині, розрив барабанної перетинки, ускладнений різким зниженням слуху на ліве вухо, лівостороннім гнійним отитом (запалення вуха), пост травматичним парезом лицьового нерву зліва, яка утворилась від дії тупих предметів, якими могли бути як резинова куля, так і порохові гази, при пострілі з вогнепальної зброї про що свідчить її механізм утворення і за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі що викликали тривалий розлад здоровя (т.1 а.с.68-70).

Протягом усього досудового та судового слідства ОСОБА_2 не заперечував факту здійснення ним пострілу з належного йому пістолету Schmeisser. Його показання перевірялись в ході відтворення обстановки та обстави події злочину (т.1 а.с.140-141) та за висновком судово-медичної експертизи № 492 від 28.03.2008 року у відношенні механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6, зброї злочину не суперечать обєктивним судово-медичним даним, однак не відповідають дистанції пострілу (т.1 а.с.90-91).

Не заперечуючи зі свого боку випадкового пострілу бік потерпілого, ОСОБА_2 при цьому стверджував, що з урахуванням технічних характеристик належного йому пістолету, з нього неможливо стріляти гумовими кулями, а тому, ймовірно, тілесні ушкодження потерпілому могли бути спричинені іншою особою присутньою на місці злочину.

Доводи засудженого щодо причетності до злочину інших осіб спростовуються сукупністю зібраних по справі доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_6 стверджує, що не бачив, що стріляв в його сторону і не бачив зброї ні у кого з присутніх на місці злочину. Але, він стверджує, що після одного удару, а як він пізніше зрозумів - пострілу, у нього з лівого вуха пішла кров. Після чого йому викликали швидку допомогу, доставили до лікарні де в подальшому з лівого вуха було вилучено гумову кулю.

Показання потерпілого повністю узгоджуються з перевіреними судом показаннями свідків - працівників ПП «Явір» ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили, що отримавши повідомлення про те, що зчиняється крадіжка з недобудованого гаража ОСОБА_8 прибули на місце події де затримали ОСОБА_6. Коли останній намагався втекти, пролунав постріл, після чого з вуха потерпілого пішла кров. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 ще до пострілу, а водій ОСОБА_5 вже після пострілу бачили неподалік потерпілого ОСОБА_2. Після пострілу він роздивлявся потерпілого та повідомив, що це один з крадіїв. Зазначені свідки стверджували, що самі вони не застосували зброї та не чули інших пострілів, а одразу ж викликали «швидку допомогу», яка забрала потерпілого до лікарні. Про те, що зазначені свідки не використовували наявну у них газову зброю суду підтвердив свідок ОСОБА_9, який на той час виконував обовязки заступника начальника групи ПП «Явір» і проводив службову перевірку за скаргою батька потерпілого. Зазначена перевірка встановила, що група ОСОБА_8 виявила замах на розкрадання гаража останнього, але до поранення потерпілого не причетна. В даній групі лише ОСОБА_8 та ОСОБА_4 були озброєні газовою зброєю, постріли з якої в день події не проводились.

Про те, що потерпілий отримав тілесне ушкодження біля гаражів, підтвердила суду свідок ОСОБА_10, яка в складі бригади Швидкої допомоги , за викликом, який надійшов о 17.58 год. виїздила на місце події, виявила у потерпілого біля вуха рану з нерівними краями, надала першу допомогу та доставила до лікарні. Викликав Швидку допомогу , зустрічав машину та провів до потерпілого чоловік у камуфляж ній формі. Про обставини справи потерпілий нічого не повідомляв.

Про те, що потерпілий нічого не повідомляв про обставини отримання ним тілесних ушкоджень, підтвердив суду і свідок лікар ОСОБА_11. Крім того пояснив, що в умовах стаціонару на третій день після госпіталізації він вилучив з лівого вуха потерпілого гумову кулю.

В подальшому ця куля та вилучений у ОСОБА_2 пістолет Schmeisser моделі ПГШ 790 № КО 037619 калібру 9 мм приєднані до справи в якості речових доказів (т.1 а.с.63).

З висновку судово-балістичної експертизи № 132 від 28.02.2008 року, наданий на дослідження предмет, являється частиною пістолетного патрона калібру 9 мм снарядом несмертельної дії гумовою кулею, дана куля може бути використана для стрільби зі зброї травматичної дії калібру 9 мм та була ймовірно відстріляна зі зброї травматичної дії калібру 9 мм (т.1 а.с.76-78).

З висновку судово-балістичної експертизи № 764 від 27.07.2009 року вбачається, що постріли патронами калібру 9 мм спорядженими метальними снарядами несмертельної дії «гумовою кулею» в даному на дослідження вигляді з пістолету Schmeisser моделі ПГШ 790 № КО 037619 калібру 9 мм не можливий, в звязку з тим, що в каналі ствола мається перегородка, яка по висоті встановить ? діаметра каналу ствола. Після видалення перегородки з каналу ствола, наданий на дослідження пістолет придатний для проведення пострілів патронами калібру 9 мм спорядженими метальними снарядами несмертельної дії «гумовою кулею» (т.2 а.с.58-60). З дослідницької частини цього висновку та пояснень в суді експерта НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області ОСОБА_12 вбачається, що в ході детального дослідження наданого пістолету було встановлено, що при незначному зусиллі перегородка, яка розміщена в середині каналу ствола, вилучалася, так як кріпиться в стволі за допомогою різьбового зєднання. Після видалення перегородки, в ході експериментального дослідження до патронника було поміщено патрон споряджений «гумовою кулею» та було проведено три постріли. В результаті стрільби, деталі пістолета не деформувалися та не були пошкоджені, що свідчить про можливість неодноразового проведення прострілів без ушкодження деталей конструкції і достатньо для висновку про те, що наданий на дослідження пістолет придатний для проведення пострілів патронами калібру 9 мм споряджений метальним снарядом несмертельної дії «гумовою кулею»

Таким чином, твердження апелянта щодо його непричетності до скоєного злочину через неможливість проведення пострілів «гумовими кулями» із належного йому пістолету з посиланням на технічні характеристики вказані в паспорті заводу виробника та на дослідження аналогічної зброї є неспроможними.

В той же час, заслуговують на увагу доводи апеляцій учасників процесу щодо невірно встановленого часу вчинення злочину. Так, згідно обвинувачення та вироку суду, згідно показань свідків та потерпілого тілесні ушкодження заподіяні потерпілому близько 19 год. 22.11.2007 року. Однак, обєктивно, це спростовується іншими матеріалами справи. Зокрема, з картки виклику швидкої допомоги та виписки з історії хвороби вбачається, що виклик до потерпілого був прийнятий 22.11.2007 року о 17.58 год. , до приймального покою лікарні доставлений о 19.50 год. (т.1 а.с.16,17). Таким чином, колегія суддів, вважає за можливе задовольнити доводи апеляцій в цій частині та уточнити час вчинення злочину приблизно о 18 год. 22.11.2007 року.

Посилання засудженого на не встановлення місця вчинення злочину є безпідставним. Так, згідно матеріалів справи місцем вчинення злочину є недобудовані гаражі на місці колишнього ЛТП, де розташовано декілька гаражних товариств. Це місце позначено як схемах до протоколів огляду від 08.12.2007 року та 04.05.20028 р.(т.1 а.с.52,54), так і на фото таблицях до протоколів відтворення обстановки та обставин події злочину від 27.02.2008 року за участю потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 (т.2 а.с.126-139). Це ж саме місце зображено і на фото таблиці до протоколу відтворення обстановки та обставин події злочину від 03.03.2008 року за участю підозрюваного ОСОБА_2 (т.2 а.с.140-151). За таких обставин посилання засудженого на те, що в постанові про порушення кримінальної справи місцем вчинення злочину є гаражне товариство «Чайка», а обвинуваченні та у вироку суду це місце позначене, як гаражне товариство «Металіст» - не можна розцінювати, як не встановлення місця вчинення злочину.

Зважаючи на те, що виданий ОСОБА_2 дозвіл на право зберігання, носіння вогнепальної зброї, газових пістолетів, револьверів закінчив свою дію 03.03.2007 року (т.1 а.с.179) рішення суду про передачу Комсомольському МУ ГУМВС України в Полтавській області належного ОСОБА_2 пістолету Schmeisser моделі ПГШ 790 № КО 037619 є вірним, а апеляція засудженого в цій частині є безпідставною.

Таким, що не є суттєвими, колегія суддів вважає посилання засудженого на те, що в суді прокурором обвинувачення змінено не щодо нього - ОСОБА_2, а щодо нікому невідомого «ОСОБА_7В.», оскільки викладені в постанові про зміну обвинувачення обставини стосуються саме ОСОБА_2, а допущена описка не впливає на зміст даного документу.

Змінюючи в суді державне обвинувачення, прокурор викладаючи обвинувачення у новій редакції вказав на необережне спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та перекваліфікував його дії з ч.1 ст.122 на ст.128 КК України (т.2 а.с.118-119). Визнавши доведеною вину підсудного у цьому обвинуваченні, при кваліфікації його дій за ст.128 КК України, суд у своєму вироку не уточнив, що ОСОБА_2 вчинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження. Оскільки ст. 128 КК України передбачає кримінальну відповідальність за необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, доводи апеляції прокурора в цій частині підлягають до задоволення, а у вирок суду слід уточнити, що ОСОБА_2 вчинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи засудженому покарання місцевий суд, виходячи з вимог ст..65 КК України врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, його сімейне та матеріальне становище, позицію потерпілого, який не наполягає на суворому покарання та не підтримав свій цивільний позов, а також відсутність обставин, які помякшують чи обтяжують покарання та призначив йому покарання у виді громадських робіт в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст.128 КК України..

Оскільки покарання засудженому призначене із дотриманням вимог ст. 65КК України, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора та постановлення нового вироку із призначенням більш суворого покарання.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції помічника прокурора м. Комсомольська Полтавської області та засудженого ОСОБА_2 частково задовольнити.

Вирок змінити. В мотивувальній частині вироку суду уточнити, що злочин вчинено близько 18 год. 22.11.2007 року. Уточнити кваліфікацію дій засудженого за ст.128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В іншій частині вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.11.2010 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін.

С У Д Д І :

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15