Справа № 11a-981 /2007
Категорія ч.З ст.186 КК України
Головуючий у 1 інстанції:
Доповідач: Єстєніна В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого: Галатіна О.М.

суддів : Єстєніної В.В.,
Кулагіної В.Г. з участю:

прокурора
Красної К.О.

захисника
ОСОБА_6

засуджених: ОСОБА_1,ОСОБА_2,

ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку справу за апеляцією

прокурора на
вирок Куйбишевського районного суду м. Донецька від 22 грудня 2006 року,

яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження,
раніше не судимого,

таОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше
не судимого, засудженого за ч.З ст.186 КК України до 4 років
позбавлення волі кожного; на підставі ст..75
КК України обоє звільнені від відбування призначеного покарання з
випробуванням протягом іспитового строку 2
роки.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше
не судимого на підставі ст..89
КК України, засуджено
за ч.З ст.186 КК України до 5
років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України від відбування
призначеного покарання звільнено з випробуванням протягом іспитового строку 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_3
таОСОБА_2 судові витрати по 49
грн.05 коп. з кожного.

Вироком суду засуджені ОСОБА_1,ОСОБА_3 таОСОБА_2 визнані винуватими в
тому, що 10 вересня 2006 року о 4-30 год., перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, за попереднім зговором між собою, із корисливих
спонукань, протиправно проникли в житло потерпілого ОСОБА_4 за адресою:
АДРЕСА_1, куди
прибули на автомобілі „ Fiat"
держномер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_5на підставі генерального доручення, де, застосувавши
насильство, що ні є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, відкрито
заволоділи майном та грошима останнього, заподіявши матеріальну шкоду на 4763 грн. 17 коп.

В апеляції прокурор просив вирок суду скасувати, а справу
повернути на новий судовий розгляд через порушення судом норм матеріального та
процесуального законодавства: в порушення ст..
16-1,22 КПК України суд не навів у фабулі обвинувачення,

2

визнаного судом доведеним суттєві
фактичні обставини по справі (
засуджені закривали очі потерпілому тканиною); в порушення вимог ст..81 КПК
України суд не з'ясував, кому належить автомобіль, використаний засудженими при
вчиненні злочину, через що неправильно вирішив долю речового доказу по справі;
без врахування тяжкості вчиненого злочину та фактичних обставин його скоєння
призначив всім засудженим надто м'яке покарання.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав принесену апеляцію і наполягав на її
задоволенні; захисника ОСОБА_6, та засуджених ОСОБА_1ОСОБА_2та ОСОБА_3, які з принесеною апеляцією не
погодилися, а захисник, до того ж, вказав на те, що справу було розглянуто в
порядку ч.З ст.299 КПК України ,
а тому прокурор не має права оскаржувати фактичні обставини справи, встановлені
судом та наведені ним в мотивувальній частині вироку; дослідивши матеріали
кримінальної справи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає
повному задоволенню, а вирок суду -
скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд за таких підстав.

Відповідно до
вимог СТ..323 КПК України та п.9 постанови Пленуми Верховного Суду України „ Про виконання
судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з
питань судового розгляду кримінальних справ і постановления вироку" від 29 червня 1990 року вирок суду
має бути законним та обгрунтованим.

Обґрунтованість
вироку, при цьому, полягає в тому, що висновки суду відповідають фактичним
обставинам справи, підтвердженим сукупністю доказів, які безпосередньо
досліджені судом в судовому засіданні та визнані достатніми і достовірними.

Як вбачається з
протоколу судового засідання, суд, з'ясувавши думку учасників судового
розгляду, ухвалив постанову, якою встановив обсяг доказів, які підлягають
дослідженню в судовому засіданні -
допитати підсудних та дослідити матеріали справи ( а.с.222).
Потерпілий в судове засідання не з'явився, не допитувався, протоколі його
допиту на досудовому слідстві в судовому засіданні не досліджувалися. Згідно
копії актового запису про смерть потерпілий помер ІНФОРМАЦІЯ_4(а. с. 245)

Разом з тим, в
мотивувальній частині вироку суд всупереч вимогам ст..323 КПК України та
наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України послався на показання
потерпілого ОСОБА_4, як на доказ винуватості засуджених по справі.

Одночасно,
колегія суддів звертає увагу і на допущенні судом першої інстанції порушення
вимог ч.З ст.299 КПК України :
розглянувши справу відповідно до вимог цього закону, суд, разом з тим, як
свідчить протокол судового засідання, не роз'яснив учасникам судового процесу
положення цього закону та наслідки, що з нього витікають.

Наведені
порушення чинного кримінально-процесуального законодавства на підставі ст.370
КПК України є безумовною підставою для скасування вироку суду та поверненні
справи на новий судовий розгляд.

Якщо при новому
судовому розгляді винуватість засуджених буде встановлено в тому ж обсязі, на
переконання колегії суддів, призначене їм покарання є м'яким, бо не відповідає
тяжкості вчиненого злочину, наслідкам, що настали та даним про особу кожного із
засуджених.

З урахуванням наведеного , керуючись ст..
ст.. 365-366 КПК України ,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора задовольнити частково: вирок Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 22 грудня 2006 року стосовно ОСОБА_1, ОСОБА_2
таОСОБА_3 скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд,
іншому складі суду.