Номер провадження: 11-сс/785/648/15
Номер справи місцевого суду: б/н
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2015 року м. Одеса
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду м. Одеси від 23 квітня 2015 року, в рамках кримінального провадження за №0003635 внесеному до ЄРДР 28.12.2014 року за ознаками ч.3 ст.185., ч.2 ст.186., ч.2,3 ст.187 КК України, якою продовжений строк утримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 27.05.2015 року,-

встановила
Оскарженою ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з старшим прокурором Ізмаїльського міжрайонної прокуратури району м. Одеси ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0003635 від 28.12.2014 року про продовження строку утримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 25.06.2008 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст.357, ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України до 6 років та 1 місяця позбавлення волі, який був звільнений 06.03.2014 року по відбуттю покарання,

та продовжено строк утримання під вартою до трьох місяців в Ізмаїльському слідчому ізоляторі УДПтС України в Одеській області до 27 травня 2015 року.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 28.12.2014 року близько 02:30 годин спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_11 , умисно, із корисливих мотивів, повторно, з метою вчинення розбійного нападу та відкритого заволодіння чужим майном, вдягнувши маски для обличчя та озброївшись ножами проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих та погрозою застосування такого насильства, почали наносити удари потерпілому ОСОБА_12 , в результаті чого заподіяли йому тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_11 приставив ніж до шиї бабусі потерпілого - ОСОБА_13 , 1933 року народження та почав вимагати у ОСОБА_12 гроші. Надалі потерпілий ОСОБА_12 , боячись за життя своєї бабусі та за своє життя зняв з себе куртку, в якій були його гроші в сумі 84968 грн. та передав її ОСОБА_7 . Після заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Крім того, 05.02.2015 року близько 02.00 години, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 та невстановленою особою, діючи в групі та доповнюючи своїми діями один одного, розподіливши між собою ролі, підготувавши маски з прорізями для очей та озброївшись пістолетом, шляхом віджиму пластикового вікна, проникли до приміщення будинку АДРЕСА_3 . Застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_14 , та її матері ОСОБА_14 , почали вимагати від потерпілих грошові кошти, після чого відкрито заволоділи грошовими коштами сім`ї Ноур на суму 12500 гривень. Заволодівши грошовими коштами, з місця злочину зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Крім того, 08.02.2015 року, близько 01 години ОСОБА_7 , діючи в групі та доповнюючи своїми діями один одного, розподіливши між собою ролі та діючи згідно раніше розробленого плану, спільно з ОСОБА_15 наздогнали ОСОБА_16 біля будинку № 219 по вул. Железнякова в м. Ізмаїлі, після чого ОСОБА_7 застосувавши електрошокер, повалив потерпілого ОСОБА_16 на землю та з використанням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та погрозою застосування такого насильства, зняли з потерпілого куртку марки BARBIE - MARINA, чорного кольору, вартістю 900 гривень, в кишені якої знаходився мобільний телефон марки Самсунг - Дуос, вартістю 400 гривень в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору Київстар, вартістю 10 гривень та сім-карта мобільного оператору МТС, вартістю 10 гривень, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_16 матеріальний збиток на загальну суму 1320 гривень. З викраденим майном з місця злочину зникли розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, 08.02.2015 року близько 07:50 годин, діючи в групі та доповнюючи своїми діями один одного, розподіливши між собою ролі та діючи згідно раніше розробленого плану, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 . ОСОБА_15 та невстановлена слідством особа умисно, із корисних мотивів, повторно, з метою вчинення розбійного нападу та відкритого заволодіння чужим майном, підготувавши маски на обличчя та озброївшись електрошокером та битою, чекали на потерпілого ОСОБА_17 біля під`їзду №7 будинку АДРЕСА_4 , де він мешкає. Після цього, коли потерпілий ОСОБА_18 вийшов з під`їзду вказаного будинку та підійшов до свого автомобілю ОСОБА_19 та ОСОБА_7 , із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого та погрозою застосування такого насильства, надівши маски на обличчя, з метою заволодіння майном потерпілого, здійснили напад на останнього, однак не змогли довести свій злочинний намір до кінця в зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_18 , захищаючи своє життя та здоров`я почав стріляти в нападників з травматичного пістолету, в результаті чого вони втекли.

Крім того, 25.02.2015 року близько 00:00 годин ОСОБА_7 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та невстановленою особою, умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою викрадення чужого майна, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_20 , після чого шляхом віджиму металопластикової хвіртки вікна проникли до вказаного будинку, звідки таємно викрали майно потерпілого ОСОБА_20 на загальну суму 21 696 гривень. З викраденим майном з місця злочину зникли, розпорядившись ним за власним розсудом.

Крім того, 26.02.2015 року близько 18:00 години ОСОБА_7 , спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_15 та невстановленою особою, умисно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, підготувавши маски з прорізями для очей та озброївшись ножем та пістолетом, вирішили скоїти розбійний напад на магазин Уют, розташований по пр. Суворова №72 в м. Ізмаїлі Одеської області.

Надалі, близько 20.00 години цього ж дня, діючи в групі та доповнюючи своїми діями один одного, розподіливши між собою ролі, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_21 та застосуванням такого насильства, ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та невстановлена особа, шляхом вільного доступу, проникли до магазину Уют, розташованого по пр. Суворова №72 в м. Ізмаїлі Одеської області, після чого почали вимагати від потерпілої грошові кошти та оглядати касу магазину. В ході вчинення розбійного нападу ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та невстановлена особа, відкрито заволоділи грошовими коштами з каси магазину на суму близько 1000 гривень, а також продуктами харчування, спиртними напоями та тютюновими виробами, які належать потерпілій ОСОБА_21 , після чого з місця злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

При прийнятті рішення про продовження строку утримання під вартою ОСОБА_7 , місцевий суд прийняв до уваги те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжких злочинів, а також тяжкість покарання що загрожує йому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, відсутність у нього постійного місця роботи та утриманців.

Також при прийнятті зазначеного рішення, слідчий суддя послався на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; знищити, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того слідчий суддя послався на необхідність проведення по зазначеному кримінальному провадження ряду слідчих дій, які закінчити у 2 місячний строк не надається можливим та надання прокурором достатніх матеріалів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та на відсутність обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку утримання підозрюваного під вартою і прийшов до висновку про необхідність продовження обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, підозрюваним ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді була подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на те, що слідчим суддею не було прийнято до уваги те, що він є інвалідом, хворіє на ряд захворювань, та потребує постійного стаціонарного лікування. Крім того підозрюваний послався на те, що в нього на утримані знаходиться двоє неповнолітніх дітей та дружина.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляцію та просили її задовольнити; прокурора який заперечував проти задоволення апеляції; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як пояснив суду апеляційної інстанції підозрюваний, необхідність зміни обраного йому запобіжного заходу викликана саме станом його здоров`я, оскільки він потребує відповідного лікування. Також підозрюваний підтвердив фактичне прийняття адміністрацією слідчого ізолятора заходів, стосовно його лікування. Разом з тим будь-яких даних щодо неможливості його утримання в умовах слідчого ізолятора апеляційному суду надати не міг.

Прокурором також підтверджений факт того, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які дані, стосовно неможливості утримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин, судова колегія не вбачає будь-яких підстав для зміни обраного раніше підозрюваному запобіжного заходу, який не пов`язаний з утриманням під вартою в зв`язку зі станом здоров`я підозрюваного.

Що стосується інших доводів апеляції підозрюваного, то колегія суддів приходить до висновку про законність прийнятого слідчим суддею рішення, виходячи з наступного:

ОСОБА_7 підозрюється у вчинені ряду тяжких та особливо-тяжких злочинів, за які передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на тривалі строки. Зазначена підозра грунтується на отриманих органом досудового слідства доказах.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ризики, на підставі яких було прийнято рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися. Ці обставини також були підтверджені у судовому засіданні прокурором. Разом з тим, для розслідування кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих дій, виконання яких потребує відповідного часу.

Крім того, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_7 є особою, яка раніше неодноразово судима, суспільно-корисною працею не займається. Інші особи, які приймали участь у вчинені разом з підозрюваним злочинів не затримані та перебувають на свободі, а позиція підозрюваного не сприяє розкриттю злочинів, викриттю їх учасників.

Викладене свідчить про наявність достатніх ризиків, які вказують на можливість підозрюваним ОСОБА_7 перешкоджати проведенню об`єктивного розслідування кримінального провадження, можливості переховування від органів досудового розслідування чи суду, вчинення ним нових злочинів, що підтверджує наявність підстав для продовження відносно нього судом строку тримання під вартою, а будь які інші дані про неможливість утримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою - відсутні.

Доводи апеляції стосовно наявності на утримані підозрюваного двох неповнолітніх дітей та дружини не можуть бути прийняті до уваги, оскільки на їх підтвердження підозрюваним не надано відповідних документів, а з урахуванням усіх обставин справи, ці обставини не можуть слугувати беззаперечною підставою для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , виходячи з вимог ст.177,178, 183 КПК України, в зв`язку з чим не може погодитися з доводами апеляції і підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

постановила
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду м. Одеси від 23 квітня 2015 року, в рамках кримінального провадження за №0003635 внесеному до ЄРДР 28.12.2014 року за ознаками ч.3 ст.185., ч.2 ст.186., ч.2,3 ст.187 КК України, якою продовжений строк утримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 27.05.2015 року - залишити без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4