Справа № 453/1590/14-к
№ провадження 1-кп/453/116/14
ВИРОК
іменем України

11.12.2014 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000786 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , білоруса, громадянина Республіки Білорусь, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм у ООО «AVTRANS», несудимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 26.08.2014 року приблизно о 14 годині на 648 км автодороги Київ-Чоп у с. Дубина Сколівського району Львівської області керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача «VOLVO FH TRUCK 4Х2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «SHMITZ SKO 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не врахувавши дорожньої обстановки, не вибравши при цьому безпечної швидкості руху, виконуючи обгін попутного транспортного засобу на нерегульованому пішохідному переході, застосував методи керування, через які втратив змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, чим порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.2, 1.5, Розділу 2 п. 2.3. б), д); Розділу 14 п. 14.6 а), в) Правил дорожнього руху України, внаслідок чого створив аварійну обстановку для автомобіля ВАЗ 21124, реєстраційний НОМЕР_3 , що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів, в результаті чого пасажир автомобіля ВАЗ 21124 ОСОБА_7 згідно висновку експерта № 362/14 від 12.09.2014 року отримала тілесне ушкодження середньої тяжкості, а водій даного транспортного засобу ОСОБА_8 згідно висновку експерта № 80 від 19.09.2014 року отримав тілесне ушкодження, що спричинило його смерть.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що 26.08.2014 року приблизно о 14 годині на 648 км автодороги Київ-Чоп у с. Дубина Сколівського району Львівської області він, керуючи автомобілем з причепом, не справився з керуванням, що призвело до зіткнення з попутним транспортним засобом ВАЗ 21124. Від даної дорожньо-транспортної події він не постраждав, водій та пасажир попутного автомобіля були доставлені у лікарню. Згодом він дізнався, що пасажир автомобіля ВАЗ 21124 ОСОБА_7 отримала тілесне ушкодження середньої тяжкості, а водій даного транспортного засобу ОСОБА_8 від отриманих ушкоджень помер. Зазначив, що перед ДТП його автомобіль знаходився у справному технічному стані, перед поїздкою алкогольні напої чи будь-які ліки він не вживав.
Ураховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Оскільки ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, щиро розкаявся у вчиненому, відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку потерпілої котра просила обрати міру покарання не пов`язану із позбавленням волі, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання і тому є підстави звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Суд вважає за недоцільне поклади на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 76 КК України, оскільки такий є іноземцем, а саме громадянином Республіки Білорусь.
Речові докази: автопоїзд у складі сідлового тягача «VOLVO FH TRUCK 4Х2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «SHMITZ SKO 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Сколівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області, слід повернути власнику; автомобіль ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Сколівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області, слід повернути власнику.
Витрати на залучення експертів у сумі 2113 (дві тисячі сто тринадцять) гривень 02 копійки добровільно сплачені ОСОБА_4 на користь держави.
Цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання чотири роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням та встановити іспитовий строк два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
Речові докази: автопоїзд у складі сідлового тягача «VOLVO FH TRUCK 4Х2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «SHMITZ SKO 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Сколівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області, повернути власнику; автомобіль ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Сколівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області, повернути власнику.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя