Справа № 438/1457/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/516/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника заставодавця ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

оскаржуваною ухвалою слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 03.10.2014 року відмовлено у відкритті провадження за поданням заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави.

Своє рішення районний суд мотивував тим, що питання про повернення сплаченої заставодавцем ОСОБА_6 застави може вирішуватися лише після припинення запобіжного заходу у вигляді застави, обраного як альтернативу тримання під вартою. Також, слідчий суддя зазначив, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу, а відтак прийшов до висновку, що заявлені вимоги подання заставодавця ОСОБА_6 не можуть бути розглянуті під час досудового розслідування.

На ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року адвокатом ОСОБА_7 в інтересах заставодавця ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, у якій він просить дану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внесену нею як заставу в розмірі 60 000 (шістдесят) тисяч гривень згідно з квитанцією №ПН799896 від 21.07.2014 року.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат ОСОБА_7 зазначає, що відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за її клопотанням про повернення застави, слідчий суддя порушив принцип доступу до правосуддя, передбачений ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2. 4, 7 та 11 до Конвенції".

Також, адвокат ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі звертає увагу на те, що ним не було пропущено строк на оскарження ухвали слідчого судді, оскільки дану ухвалу він отримав лише 16 жовтня 2014 року.

Усі учасники були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Однак, в судове засідання ніхто з учасників не з`явився.

Разом з тим, від прокурора надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь головуючого судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши витребувані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 липня 2014 року за наслідками розгляду клопотання слідчого в межах кримінального провадження №0000307 від 16.05.2014 року відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, починаючи з моменту затримання, а саме з 15 липня 2014 року терміном на шістдесят днів, до 13 вересня 2014 року включно. Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчим суддею визначено розмір застави у сумі 60000 грн., як альтернативу триманню під вартою. Крім цього, відповідно до ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_8 покладено обов`язки: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Згідно з квитанцією №ПН799896 від 21 липня 2014 року заставодавцем ОСОБА_6 на рахунок Територіального Управління Державної судової Адміністрації було внесено в якості застави 60000 гривень.

02 жовтня 2014 року заставодавець ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Бориславського міського суду з проханням повернути грошові кошти в сумі 60000 грн., внесені нею в якості застави згідно з ухвалою слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 18 липня 2014 року, оскільки на її думку строк дії зазначеної ухвали закінчився, а підозрюваний ОСОБА_8 не порушував покладених на нього зобов`язань.

Відмовляючи у відкритті провадження за поданням ОСОБА_6 про повернення застави, слідчий суддя керувався положенням ч.4 ст. 304 КПК України, що, на думку колегії суддів, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_6 не оскаржувала рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора. А відтак, ухвала Бориславського міського суду Львівської області від 03.10.2014 року з цих підстав підлягає скасуванню.

Разом з тим, твердження адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_6 , про те, що ухвала про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 припинила свою дію, а тому внесена застава підлягає поверненню, не відповідає дійсності.

Згідно з ч.5 ст.194 КПК якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Також, ч.6 ст.194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Разом з тим, положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Однак, відповідно до ст.203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тому, подання ОСОБА_6 про повернення грошових коштів в сумі 60000 гривень, внесених нею в якості застави, є передчасним.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника заставодавця ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

ухвалу слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року, якою відмовлено у відкритті провадження за поданням заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання ОСОБА_6 про повернення грошових коштів в сумі 60 000 (шістдесят) тисяч гривень, внесених нею в якості застави на виконання ухвали Бориславського міського суду Львівської області від 18 липня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4