ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/2068/14-к
Провадження № 1-кп/210/30/15

"12" червня 2015 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі справу за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за № 0000065 відносно:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Сєвєродонецька, Луганської області, громадянина України, з освітою середньою, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у скоєні кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

05.01.2014 року, близько 23:00 години, ОСОБА_5 , знаходячись на шлакових відвалах поблизу КПП № 7 ПАО «АрселорМіттал Кривий Ріг», в Дзержинському районі м. Кривому Рогу, умисно на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин з ОСОБА_4 , наніс останньому близько трьох ударів руками в область голови, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, крововиливів у слизову оболонку обох губ; забійних ранок нижньої губи; забою м`яких тканин, синця та саден обличчя.

Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження згідно висновку судово- медичної експертизи № 204 ( 135 (22-14) від 31.01.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 не визнав вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.125 КК України та показав, що він працевлаштувався охоронцем до ПП « Сігма» , взимку 2013-2014 року , приблизно о 22-00 годині, він, виконуючи доручення керівництва, зустрічав працівників підприємства, які прибувають на зміну автобусом та перевіряв їх на спеціальному приладі на стан алкогольного сп`яніння. Якщо тест показував позитивний результат, то такий працівник не допускався до роботи. До цього, машиніст тепловозу ОСОБА_4 постійно вів себе неадекватно, відмовлявся пройти алкоконтроль, погрожував тим, що в нього є зв`язки і він може посприяти, щоб його звільнили з підприємства. У день події ОСОБА_4 не приїхав з усіма іншими працівниками на базу, про що він повідомив майстра, який телефонував на мобільний ОСОБА_4 , але останній не брав трубку, у зв`язку з чим він пішов до тепловозу, яким керував потерпілий. Коли він підійшов до тепловозу, то ОСОБА_4 і його помічник сиділи в кабіні. Він погукав Білого і останній спустився з тепловозу та відразу вдарив його в голову в ділянку потилиці,він його відштовхнув, але потерпілий не впав, після чого відскочив в сторону та кудись побіг. Підійшов напарник , якому він розповів про те, що сталося. В цей час тепловоз поїхав. Через деякий час приїхав слідчий з ним був потерпілий, у якого були синці. Він заперечує, що наносив тілесні ушкодження потерпілому, навпаки останній його вдарив, він на наступний день звертався до поліклініки 2-ої міської лікарні, але побоявся проходити лікування, т.я. ОСОБА_4 йому погрожував, лікувався вдома. Просить винести відносно нього виправдувальний вирок, у разі, якщо суд прийме інше рішення застосувати відносно нього Закон України « Про амністію у 2014 році».

Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_5 були перевірені судом шляхом дослідження показань інших учасників судового розгляду та наявних в матеріалах справи письмових доказів під час судового слідства.

У відповідності до ч.1 ст.337 КПК України судом здійснений розгляд справи в межах висунутого обвинувачення згідно із обвинувальним актом.

Суд, здійснюючи оцінку наявних в матеріалах справи доказів, приймає до уваги тільки ті, що є власно доказами, тобто допустимими та належними у розумінні ст.ст. 85,86 КПК України.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що працює машиністом тепловозу. 05.01.2014 року він працював у нічну зміну з 19-00 год. до 07-00 ранку, тепловоз прийняв на станції «Промислова», яка знаходиться на території НГЗК , що досить далеко від бази ПП « Сігма». У тепловозі виявлена несправність і їх не випускали на маршрут до 22-00 години, про що він доповів майстру. Коли він приїхав на територію ПП «Сігма», до тепловозу прийшов ОСОБА_8 , який сказав,що треба поговорити. Він спустився з тепловозу, ОСОБА_9 сказав, що треба дихнути в алкотестер, але він відповів, що зараз не має часу, прийде пізніше. В цей час ОСОБА_10 вдарив його 2 рази в обличчя: один раз у ліве око , а інший у верхню губу, яка тріснула від цього. Він присів, а коли піднявся, то отримав третій удар в ділянку перенісся. Денис став його провокувати на бійку, але він розвернувся і сів на тепловоз. Після чого, поїхав на завод, де викликав міліцію.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що працює складальником потягу, у січні 2014 року працював на тепловозі разом з ОСОБА_4 . Тепловоз прийняли на станції в районі НГЗК, коли підїхали на базу, то він сходив та пройшов алкотестер. ОСОБА_4 сказав, що пройде пізніше, бо треба щось поремонтувати. Коли він повернувся на тепловоз, через деякий час, приблизно в 22 год.30 хв., прийшов ОСОБА_8 , він погукав ОСОБА_4 , сказав, що треба поговорити. ОСОБА_12 спустився, але через 1-2 хвилини повернувся з розбитим обличчям, пояснив, що його вдарив ОСОБА_9 , треба відчепити тепловоз та їхати на КПП, де ОСОБА_13 викликали швидку допомогу та міліцію. Безпосереднім свідком конфлікту він не був.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що після Нового року 2014 року, більш точно дату не пам`ятає, він працював у нічну зміну його напарником був ОСОБА_8 . Вони повинні були зустрічати працівників, яких автобусом привозять на зміну та проводити їх перевірку на алкотестері, у разі виявлення стану сп`яніння не допускати таких осіб до роботи. Машиніст тепловозу ОСОБА_4 та його помічник ОСОБА_15 не з`явились для проходження алкотесту. ОСОБА_9 пішов до місця стоянки тепловозу , щоб з`ясувати причини неявки, а він направився на обхід території. Коли робив обхід побачив із відстані, приблизно 150-200 м, що ОСОБА_9 біля тепловозу розмовляє з ОСОБА_12 , раптово потерпілий замахнувся і вдарив ОСОБА_10 , останній його вдарив у відповідь , від удару ОСОБА_12 впав, потім піднявся та побіг. Він думає, що ОСОБА_12 був у нетверезому стані. Про те, що сталося він доповів начальнику зміни.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що 05.01.2014 року працював на посаді начальника зміни в ПП « Сігма». Бригада залізничників приймала зміну в районі НГЗК, коли вони прибули, то складач потягів пройшов контроль на алкотесті, а машиніст тепловозу ОСОБА_4 не з`явився на контроль. ОСОБА_17 пішов до місця стоянки тепловозу, щоб з`ясувати причини неявки. Через деякий час прийшов другий охоронець ОСОБА_18 , який сказав, що між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 відбувся конфлікт, подробиці не пояснював. Після чого він пішов на місце стоянки тепловоза, але його не було на місці. В цей час зателефонував черговий з КПП, який сказав, що ОСОБА_12 у них, його побили, викликали швидку та міліцію. Коли він прийшов на КПП, то побачив там ОСОБА_4 , в якого був синець під оком. До цього він бачив потерпілого в автобусі і ніяких слідів побиття у нього на обличчі не було, крім того, не було сумнівів в його тверезості.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що він працює начальником служби охорони в ПП « Сігма», особисто не був очевидцем подій 05.01.2014 року, знає тільки з доповіді начальника зміни, що ОСОБА_4 не прийшов на проходження алкоконтролю, охоронець ОСОБА_8 пішов до місця стоянки тепловозу , щоб з`ясувати причини неявки і між ними стався конфлікт. До цього ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся на проходження алкоконтролю. ОСОБА_9 також телефонував йому в ніч події та розповідав, що коли він спускався з тепловозу, то його сзаду вдарив по голові ОСОБА_12 .

На ранок, коли він приїхав на роботу, то ОСОБА_9 скаржився на головний біль і він його возив на прийомний покій в поліклініку на 1-й дільниці. Особисто він позитивно характеризує ОСОБА_20 , відносно Білого це сказати не може.

На підставі досліджених в ході судового розгляду доказів , їх співставлення та аналізу, суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що він не заподіював потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, а навпаки, його побив останній, оскільки вони не узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами та не підтверджуються іншими об`єктивними даними.

Так, до лікаря ОСОБА_5 звернувся 06.01.2014 року, тобто вже після події, при зверненні вказував, що його побили на робочому місці 05.01.2014 року, він випробує біль, нудоту, втрачав свідомість ( а.с.15 т.2), але згідно проведеного у цей же день рентгенівського дослідження ніяких ушкоджень в нього не виявлено в області голови ( а.с.15 зворотній бік). Слід відмітити, що жодний із допитаний в суді свідків також не підтвердив факти втрати свідомості ОСОБА_5 під час перебування на робочому місці 05.01.2014 року.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 60 від 10.01-13.01.2014 року, проведеної у відношенні ОСОБА_5 , будь-яких об`ективних ознак тілесних ушкоджень при огляді та в представленій медичній документації на його ім`я не виявлено ( а.с.20-21 т.2).

Між тим, згідно висновку судово- медичного експерта № 204 (135(22-14) від 30.01.- 31.01.2014 року при обслідуванні ОСОБА_4 та дослідження медичної документації встановлено, що у нього виявлена закрита черепно- мозкова травма, струс головного мозку, крововиливи у слизову оболонку обох губ, забійних ранок нижньої губи, забою м`яких тканин, синця та саден обличчя. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету ( предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару( ударів) кулаками, взутими ногами або при ударі о тупі тверді предмети ( предмет), які мають такі ж властивості. За терміном виникнення можуть відповідати 05.01.2014 року. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день), п.2.3.3 « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6МОЗ України від 17.01.1995 року ( а.с.27-28 т.2).

В ході судового розгляду не було добуто доказів того, що потерпілий ОСОБА_4 міг отримати виявлені в нього тілесні ушкодження за інших обставин. Давність виникнення вищеназваних тілесних ушкоджень у потерпілого відповідає зазначеним у обвинуваченні подіям - 05.01.2014 року, що підтверджено висновком СМЕ. Свідок ОСОБА_11 показав, що до спілкування з обвинуваченим ОСОБА_5 . ОСОБА_4 не мав ніяких тілесних ушкоджень, крім того, розмова між ними тривала 2 хвилини, після чого потерпілий з`явився із розбитим обличчям. Свідок ОСОБА_21 також показав, що перед зміною 05.01.2014 року він бачив ОСОБА_4 , при цьому останній знаходився у тверезому стані та на його обличчі не було будь-яких ушкоджень. Показання даних свідків суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони не суперечать іншим зібраним по справі доказам.

Між тим, до показань свідка ОСОБА_14 суд ставиться критично, оскільки вони суперечать показанням як потерпілого, так і самого обвинуваченого. Так, свідок ОСОБА_14 стверджує, що після того, як ОСОБА_5 замахнувся на ОСОБА_4 той впав, але сам потерпілий та обвинувачений зазначають, що потерпілий під час конфлікту не падав.

Таким чином, суд вважає, що доводи обвинуваченого про відсутність його вини у вчинені інкримінованого злочину не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду , не доведені належними та допустимими доказами і свідчать про спробу уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Суд вважає доведеними обставини , викладені в обвинувальному акті та вину ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого діяння.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України за ознаками умисного нанесення тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом"якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

На підставі ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин невеликої тяжкості.

Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд бере до уваги , що він не визнав вину у скоєному злочині, згідно даних, які характеризують його особу: на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває ( а.с.38, 39 т.2), раніше не судимий ( а.с. 40-41 т.2), за місцем колишньої роботи характеризується позитивно ( а.с.27 т.1), має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_22 , 24.11.2013 року ( а.с.26 т.1).

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, що передбачені ст. 66, 67 КК України судом не виявлено.

Приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 , в цілому позитивно характеризується, але беручи до уваги, що він не визнає свою вину, тобто не зробив належних висновків, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ст.125 ч.2 КК України. На підставі п. «в» ст.1 Закону України « Про амністію у 2014 році» обвинувачений ОСОБА_5 згідно його заяви підлягає звільненню від відбуття покарання, оскільки скоїв злочин невеликої тяжкості та має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати на залучення експерта відсутні. Речові докази до справи не залучені.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст.125 КК України та визначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України « Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року № 1185-У11 із змінами від 06.05.2014 року звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у вигляді штрафу.

Запобіжний захід не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 30 днів із моменту проголошення вироку, шляхом подачі апеляції через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1