АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 658/1523/15-к
Номер провадження : 11-кп/791/631/15 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 14 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинувачених: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальне провадження №0000541 за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14 травня 2015 року щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Любимівка Каховського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Каховки Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , не судимого,
в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід змінено на тримання під вартою, взятий під варту із зали суду.
Строк відбування покарання рахувати з 14.05.2015 року.
ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки. На підставі п.п.2,3,4, ч.1 ст.76 КК України зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено особисте зобов`язання.
Вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнано винними і засуджено за те, що вони, діючи за попередньою домовленістю між собою, 16 березня 2015 року о 19.15 год., знаходячись на перехресті вул. Карла Лібнехта та Золіна в м. Каховка Херсонської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, із корисливих мотивів, відкрито, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилося в нанесенні обвинуваченим ОСОБА_7 одного удару ногою в область лівої ноги потерпілого, заволоділи мобільним телефоном «Донод Д 805» вартістю 170 грн., навушниками до телефону вартістю 50 грн., що належали ОСОБА_10 . Своїми діями спричинили останньому матеріальну шкоду на суму 220 грн.

Крім того, ОСОБА_8 повторно, 16 березня 2015 року о 19.40 год., знаходячись на перехресті вул. Золіна та Карла Лібнехта в м. Каховка Херсонської області, умисно, із корисливих мотивів, відкрито з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилося в нанесенні одного удару рукою в область сонячного сплетіння ОСОБА_11 , заволодів чоловічою курткою вартістю 500 грн., в якій перебував останній.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Посилається на те що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у процесі судового провадження показання суду не надавали та відмовилися від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України. Крім того, останні заявили, що вони діяли без попередньої змови, тобто фактично не визнали обвинувачення за вчинення грабежу майна у потерплого ОСОБА_10 . За таких обставин, у суду не було підстав продовжувати слухання справи за ч. З ст. 349 КПК України.

Вказує що в суду не було підстав вказувати, що відшкодування збитків є обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 .

Суд у вироку хоча і вказав на обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, але фактично її не врахував, призначивши мінімальне покарання, передбачене санкцією ст. 186 ч. 2 КК України.

Також судом не враховано, що ОСОБА_8 умисні корисливі кримінальні правопорушення вчинені у вечірній час доби, з інтервалом в 30 хвилин майже в одному й тому ж місці (відповідно до матеріалів провадження перехрестя вул. К.Лібкнехта та Золіна в м. Каховка), одним з потерпілих від даного правопорушення є неповнолітня особа, що свідчить про зухвалу поведінку ОСОБА_8 , його впевненості у тому, що останній уникне відповідальності.

Крім того, під час судового розгляду ОСОБА_14 мотивував свою протиправну поведінку вжиттям великої кількості алкогольних напоїв.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_8 характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а саме за ст. 296 ч. 1, ст. 119 КК України, справу було закрито у зв`язку з закінченням строків давності. Вищевказані дані характеризують ОСОБА_8 як особу, яка схильна до насильства і є підставами для застосування більш суворого покарання.

Просить вирок скасувати та призначити на новий судовий розгляд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає вирок суду стосовно нього занадто суворим та який постановлено з порушенням КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 вважає вирок суду стосовно ОСОБА_8 незаконним та таким, що підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноти судового розгляду, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Посилається на те що в порушення норм, передбачених кримінально - процесуальним кодексом, суд не зважаючи, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заперечували про наявність в їх діях попередньої змови, розглянули справу у порядку ст. 349 КПК України - тобто у скороченому проваджені, що призвело до неповноти судового розгляду.

Вказує що суд, при постановлені вироку мав врахувати такі пом`якшуючі обставини, як щире каяття, сприяння розкриттю злочину і добровільне відшкодування завданої шкоди. ОСОБА_8 дійсно відшкодував усі збитки, щиро вибачився перед потерпілими та вони не мають до нього жодних претензій матеріального чи морального характеру ( копії клопотань від потеплілих додаються до скарги).

Окрім цього, вважає, що посилання у вироку на судимість ОСОБА_8 є незаконною та необґрунтованою, бо відповідно до кримінального законодавства ОСОБА_8 є не судимий. А, якщо суд і послався на вирок від 14.06.2012 року, то відповідно нього ОСОБА_8 звільнено від покарання у зв`язку з закінченням строків давності та злочин скоїла його тварина, за дії якої він притягався до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_8 за місцем мешкання характеризується позитивно, співмешкає з ОСОБА_15 1975р.н., має захворювання у вигляді язви, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неофіційно - за трудовим договором працював охоронцем .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку вироку суду, прокурора, який підтримав свою апеляцію, вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши учасників судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до вироку суду, обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_7 визнали свою вину, у зв`язку з цим суд вказане провадження розглянув у порядку, передбаченому ст. 349 ч. З КГЖ України, обмежившись допитом потерпілих та обвинувачених хоча ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у судовому засіданні відмовилися від дачі показів та заявили, що вони діяли без попередньої змови, тобто фактично не визнали обвинувачення за вчинення грабежу майна у потерплого ОСОБА_10 при цьому у суду не було підстав продовжувати слухання справи за ч. З ст. 349 КПК України.

Крім того, судом в порушення норм ст. 349 КПК України обвинуваченим не було роз`яснено в повному обсязі їх права та обов`язки розгляду справи у скороченому проваджені, а саме в тому, що при такому порядку розгляду вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

За таких обставин колегія суддів, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, вважає, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню, оскільки суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Під час нового судового розгляду суду належить дослідити докази у кримінальному провадженні у відповідності з вимогами КПК України, надати їм належну оцінку та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14 травня 2015 року щодо: ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скасувати а справу направити на новий судовий розгляд у суді 1 інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (три підписи)