Справа №1-кп/94/15 638/4949/14-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за №0001142 від 17.02.2013 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з вищою освітою, холостого, працюючого інструктором УДУ ІПХС ім.Сітенка, який проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , не судимого, та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з вищою освітою, холостого, працюючого адвокатом адвокатської фірми "Актіо", який проживає та зареєстрований в АДРЕСА_2 , не судимого,

кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :
17 лютого 2013 року близько 5 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля в`їзду на домову територію будинку АДРЕСА_3 , з виниклим умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, у злочинній змові з ОСОБА_8 , розподіливши між собою ролі направлені на грубе порушення громадського порядку, ігноруючи загальноприйняті в суспільстві правила поведінки, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, знаходячись біля автомобіля ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 наніс ногою удар по передній водійській двері, супроводжуючи свої дії криками та грубою нецензурною лайкою. ОСОБА_6 , знаходячись в авто, відкрив вікно з боку водія, після чого ОСОБА_7 кулаком правої руки одразу ж наніс удар в область лівого ока ОСОБА_6 . Після вказаних дій, потерпілий вийшов із автомобіля, коли ОСОБА_8 , продовжуючи свої хуліганські дії, супроводжуючи їх нецензурною лайкою, діючи з особливою зухвалістю наніс удар рукою ОСОБА_6 в область нижньої губи. В результаті хуліганських дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що супроводжувалися завданням тілесних ушкоджень та пошкодженням майна потерпілого ОСОБА_6 , останньому заподіяні легкі тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи №489-ая/13 від 20.02.2013 року та завдано матеріальної шкоди в розмірі 1801,58 грн., відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №10297 від 20.11.2013 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину по пред`явленому обвинуваченню не визнав, відмовився від дачі показань, скориставшись ст. 63 Конституції України.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою провину в інкримінованому йому злочині та заявлений цивільний позов також не визнав, поясняючи про знаходження в нічний час 16 лютого 2013 року у клубі "Плазма" з ОСОБА_7 та іншими товаришами. Близько о 3 годині 30 хвилин вийшли з клубу, та підійшли до таксистів, з одним з яких домовилися за 60 грн. доїхати на АДРЕСА_3 . Сіли в авто ВАЗ 2109 синього кольору, де ОСОБА_7 передав водію ОСОБА_6 оговорену суму. Через двадцять хвилин водій зупинив авто спочатку на вул.Сумській, потім на вул. Динамівській та запропонував всім пасажирам вийти. На питання ОСОБА_8 водій нерозбірливо без чітких пояснень навмисно відмовлявся доставити до пункту призначення. Це обурило пасажирів. Прибувши на АДРЕСА_3 , де вийшли два товариша, водій вимагав доплати 25 грн. без пояснень, на що ОСОБА_8 запропоновано двох чоловіків розвести за місцем проживання. Знаходячись біля транспортного засобу він попросив водія вийти та пояснити про додаткову доплату. Потерпілий вийшов із авто, вимагаючи гроші, при цьому наполягаючи на тому, що з ним не провели оплату за поїздку. ОСОБА_8 повідомив про відсутність потреби в послугах цього водія, після чого ОСОБА_6 плюнув декілька разів на ОСОБА_7 в тому числі в присутності охоронця стоянки, який підійшов та намагався заспокоїти всіх присутніх. Водій був агресивний та визвав міліцію, яку прочекали 30 хвилин, після чого ОСОБА_6 на своєму авто покинув місце, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 роз`їхались за місцем проживання. Також пояснив про свій намір про звернення до органів міліції з приводу конфлікту, однак у зв`язку з відсутністю доказів цього не зробив. В райвідділу міліції дізнався про існування у потерпілого тілесних та механічних пошкоджень. Вважає про існуючий корисливий мотив з боку потерпілого, оскільки ніхто з пасажирів, які були добре одягнуті не наносили пошкоджень, вказував про відсутність лайки, наполягав на тому, що таким чином ОСОБА_11 заробляє гроші.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх вина у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, підтверджується показами потерпілого, свідків і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 в суді пояснив, що 17 лютого 2013 року близько о 4 годині ранку знаходився на роботі в "таксі" в районі клубу "Плазма", коли вийшли з цієї установи чотири чоловіка в нетверезому стані та звернулися з пропозицією їх довезти на вул. Авіаційну №1 за 60 грн., на що дав свою згоду. Проїхавши по вул. Сумській, де велися будівельні роботи, у зв`язку з чим повернув на вул. Динамівську, на що ОСОБА_8 на його адресу виражався нецензурною лайкою, та став кулаками бити по автомобілю, після чого робив неодноразові зауваження та зупинив авто. Після заспокоєння останнього, довіз пасажирів до АДРЕСА_3 , де вийшли двоє, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 наполягали на поїздку за місцем їх мешкання, на що згоду не дав, після чого останній наніс удар йому в область лівого ока. Вийшовши з транспортного засобу одразу отримав від ОСОБА_8 удар в область губи, після чого кров попала на одяг ОСОБА_12 . ОСОБА_8 обурений провокував бійку, та ударив ногою по водійській двері. Після виклику міліції, ОСОБА_8 звернувся до охоронця з проханням підтвердити те, про що він його повідомив. Після повторного звернення в телефонному режимі до міліції, повідомив останніх про те, що правопорушники покинули місце пригоди, на що отримав пропозицію звернутися до райвідділу безпосередньо, чим він і скористався. Наполягав також на задоволенні цивільного позову, вважав що своїми діями обвинувачені зобов`язані нести також матеріальну та моральну відповідальність в загальній сумі 26000 грн.

Свідок ОСОБА_13 , яка є жінкою потерпілого, підтвердила в судовому засіданні наявність у ОСОБА_6 взимку 2013 року після роботи в нічний час тілесних ушкоджень на обличчі та пошкодження автомобілю. На її питання чоловік розповів про сварку, яка відбулася на роботі.

Свідок ОСОБА_14 , дочка потерпілого, підтвердила показання свідка ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив про робочі стосунки з ОСОБА_6 та знаходженням разом 17 лютого 2013 року біля клубу "Плазма", коли в нічний час до останнього звернулися 4 чоловіка в стані алкогольного сп`яніння з проханням відвезти їх за місцем призначення. Через деякий час від ОСОБА_6 дізнався про конфлікт, в результаті якого останньому нанесені тілесні ушкодження та пошкодження автомобіля.

Свідок ОСОБА_16 підтвердив про знаходження з товаришами - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 у лютому 2013 року в клубі "Плазма". Близько о 4 годині вийшли з установи та домовилися з водієм таксі за 60 грн. доїхати на АДРЕСА_3 . По путі слідування водій декілька разів зупиняв свій автомобіль та відмовлявся їхати без пояснення причин, при цьому вимагав додаткової оплати, на що товариши заперечували проти таких дій. На вул. Авіаційній він з ОСОБА_17 вийшли. Через деякий час від охоронця дізнався про конфлікт та звернувся до райвідділу міліції, де стало відомо про кримінальне правопорушення. Також повідомив про намагання примирення та зустрічі з потерпілим та ОСОБА_17 , якого просили пробачити за скоєне, пропонували відшкодування моральної шкоди, однак не домовилися в сумі.

Свідок ОСОБА_18 підтвердив находження на робочому місці у лютому 2013 року на посаді охоронця стоянки, коли в нічний час на вул. Авіаційну під`їхав автомобіль таксі, з якого вийшло 4 чоловіка, один з яких був йому відомий. Незнайомці в стані сп`яніння висловлювались погрозами та нецензурною лайкою на адресу водія, на зауваження не реагували. Зі слів незнайомців довідався про те, що водій вимагав провести доплату за поїздку. Через деякий час один з присутніх чоловіків звертався з пропозицією за яку запропонував 100 грн., щоб не давав свідчення, на що відмовився. Також вказав на конфлікт, який спостережений відеозйомкою на стоянці, де відображені не чіткі силуети чоловіків, сварку, на що звернув увагу. Підтвердив про нанесення удару по автомобілю таксиста та висловлювання одного з чоловіків про відмову оплати.

Свідок ОСОБА_19 підтвердив про знаходження з обвинуваченими в дружних стосунках та знаходженні з друзями у лютому 2013 року в нічному клубі «Плазма». Після відпочинку домовилися з таксистом доїхати на вул. Авіаційну №1. Весь час спав в авто. Зі слів ОСОБА_20 відомо про конфлікт. Були ініціаторами врегулювання та примирення, однак потерпілий на їх умови не погодився.

Свідок ОСОБА_21 вказав на дружні стосунки з ОСОБА_6 , з яким таксували та знаходились взимку 2013 року в нічний час у клуба «Плазма», коли підійшли 4 чоловіків до останнього, провели оплату обумовленої суми та поїхали за вказаною адресою. В той же день стало відомо про побиття його товариша. Поспілкувавшись з ОСОБА_6 дізнався про конфлікт, бачив розбиту губу, деформацію водійської двері в верхній частині. Наполягав про відсутність пошкоджень автомобіля потерпілого до існування цього правопорушення.

Висновком експерта №489-ая/13 від 20.02.13 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 мало місце глибока садіна на фоні синця на нижній губі справа. Ці ушкодження утворились в результаті дії тупими твердими предметами, що не відображують в даних пошкодженнях своїх індивідуальних особливостей по механізму удару здавлення і враховуючи їх морфологічні ознаки могли бути отримані в строк що не перевищує 1-2 доби з моменту огляду. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Локалізація пошкоджень доступна для спричинення їх власною рукою (а.с.100).

Висновком судової авто товарознавчої експертизи №10297 від 20.11.2013 року, згідно якої матеріальна шкода, спричинена володільцю авто ВАЗ 21093 р/н НОМЕР_1 , пошкодженого 17.02.2013 року становить 1801,58 грн. (а.с.10).

Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.03.2013 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , де останній визнав осіб, яких підвозив на своєму автомобілі та біля будинку АДРЕСА_3 нанесли удари; та довідками від тієї ж дати, згідно до яких при пред`явленні для впізнання потерпілому: під №1 пред`являлася фото ОСОБА_7 1985 року народження, на інших фото були інші особи; під №3 пред`явлено фото ОСОБА_8 1986 року народження, на інших фото інші особи (а.с.147-154).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2013 року за участю ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_4 , де потерпілий вказав та пояснив за яких обставинах відносно нього скоєно кримінальне правопорушення (а.с.155-158).

Суд не приймає як належний доказ висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи №126-2013 від 21 лютого 2013 року, оскільки він не містить інформації щодо обставин, які підлягають встановленню в судовому засіданні (а.с.117).

Доводи захисника ОСОБА_5 щодо тривалого розслідування та прийняття ухвал про повернення прокурору обвинувального акту відносно його підзахисного ОСОБА_7 , не можуть свідчити про неможливість подальшого кримінального переслідування, оскільки ухвалою суду від 3.06.13 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001142 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України повернуто прокурору Дзержинського району м. Харкова. 09.12.13 ОСОБА_7 повідомлений про зміну раніше повідомленої підозри на ч.2 ст.296 КК України. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області від 2.06.14 року скасована ухвала суду першої інстанції від 23.04.14 року про повернення прокурору обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Дані ухвали не набули характеру остаточного вирішення кримінальної справи. Вказане узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який в своєму рішенні «Техедор Гарсія проти Іспанії» №25420/94 від 16.12.97 року зазначив, що в такому випадку скасування такої постанови та подальше кримінальне переслідування не є порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини з основоположних свобод.

Крім того, до доводів захисника ОСОБА_5 щодо відсутності доказів про попередню згоду та порушення громадського порядку обвинуваченими, суд відноситься критично, вважаючи їх обраним способом захисту, оскільки вказані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Хуліганські дії поєднані з очевидним для ОСОБА_7 та ОСОБА_8 грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю. За ознакою особливої зухвалості хуліганством визнано грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось із завданням потерпілому тілесних ушкоджень, пошкодженням його автомобіля. Хуліганство визнають учиненим групою осіб і кваліфікують за ч.2 ст.296 КК України у разі участі в злочинних діях декількох (двох і більше) виконавців незалежно від того, яка форма співучасті (ст.28 КК) мала місце.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, та дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кваліфікує за ч.2 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю (хуліганство), що виразилося у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому та пошкодженні його майна, вчиненні групою осіб.

Вивченням особистостей обвинувачених встановлено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають вищу освіту, останній за фахом юрист, мають постійне місце проживання та роботи, до кримінальної відповідальності не притягувалися, на обліку у нарколога та психіатра не перебувають, не розкаялися в злочині та добровільно не відшкодували цивільні вимоги.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, ставлення обвинувачених до наслідків вчинення ними дій, приймаючи до уваги загальні засади призначення покарання, з урахуванням особистостей ОСОБА_7 та ОСОБА_22 , суд призначає покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції закону.

Запобіжний захід обвинуваченим суд обирає - тримання під вартою, взявши ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під варту в залі суду.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації буде необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

По справі заявлений цивільний позов потерпілого про стягнення з обвинувачених матеріальної та моральної шкоди в розмірі 26000 грн., який підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст.1166 ЦК України та приймаючи до уваги, що матеріальна шкода підтверджена висновком судової авто товарознавчої експертизи в розмірі 1801,58 грн., суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених зазначену суму на користь ОСОБА_6 ..

Разом з тим, згідно до вимог ст. 1168 ЦК України в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь потерпілого 5000 грн., приймаючи до уваги моральні страждання і перенесення фізичного болю потерпілим під час отримання ним тілесних ушкоджень і витрат особистого часу в органах міліції та суду.

Речових доказів по справі немає.

Процесуальні витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи №10297 від 20.11.13 року в сумі 1225 грн. відповідно до ч.2 ст.122 та ч.1 ст.124 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_23 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання в вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання в вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вступу вироку в закону силу обрати - тримання під вартою в СІЗО-27 м. Харкова, взявши обвинувачених під варту в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріального збитку 1801,58 грн., та моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за проведення судової автотоварознавчої експертизи 1225 грв. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова, обвинуваченими в той же строк з моменту вручення їм копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий