Справа №
11 а-394 2007 року. Головуючий
у 1 -й інстанції - Черниш В.А.
Категорія - ст.365 ч.2 КК України. Доповідач- Новіцький
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2007 року.

Судова палата у
кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого - Бевза Ю.Л.

Суддів - Новіцького Е.Й., Коротченка В.В.

За участю прокурора - Замороз О.Р.

Розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1, його захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3,
потерпілого ОСОБА_4 та прокурора Варакіна О.В., на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 листопада 2006 року,

Встановила:

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кіровограда, українця,
гр. України, з неповною вищою
освітою, не одруженого, працюючого юрисконсультом ВАТ
"Таксопарк", раніше не
судимого, проживаючого уАДРЕСА_1,

- засуджено
за ст.365 ч.2 КК України до 3-х років
позбавлення волі. Стягнуто з засудженого на користь потерпілого ОСОБА_4 5000
грн. моральної шкоди.

Вироком суду
ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те,
що він будучи оперуповноваженим відділення карного розшуку
Кіровоградського РВ УМВС України в області,
на виконання вказівки оперативного чергового 04.03.2001 року, близько 18.30 години завів ОСОБА_4 до свого
службового кабінету, де погрожуючи
фізичною розправою, почав вимагати від
нього зізнання у скоєнні крадіжки худоби в СВК "Володимирівський".
ОСОБА_4 пояснив, що він не скоював
протиправних дій і не здійснював крадіжку коней.

ОСОБА_1 маючи
умисел на отримання від ОСОБА_4 зізнання у скоєнні злочину, шляхом застосування заборонених законом
засобів впливу, взяв зі столу кабінету
книжку "Кримінальний Кодекс" та

2

декілька разів
вдарив нею ОСОБА_4 в область голови, а
потім наніс йому ще декілька ударів кулаками в область грудної клітки, удар лівою ногою в область підборіддя та 2
удари коліном ноги в область грудної клітки,
завдавши потерпілому фізичного болю.

ОСОБА_4
продовжував стверджувати, що він не
скоював крадіжку.

Після
цього, ОСОБА_1, продовжуючи реалізувати свій злочинний
умисел, грубо порушуючи вимоги ст. ст.12,
14 Закону України "Про міліцію", що до застосування спецзасобів -
наручників, при відсутності будь-яких
протиправних дій з боку потерпілого та інших обставин, які передбачені законодавством як підстави
для застосування спецзасобів "наручники", застосував до ОСОБА_4 спецзасіб "наручники".
Упевнившись, що незважаючи на побої та
погрози, ОСОБА_4 заперечує свою
причетність до скоєння крадіжки ОСОБА_1,
застібнув наручники за нижні третини передпліч потерпілого під колінними
суглобами ніг, вставив спеціально
заготовлену дерев'яну палку між ліктьовими суглобами та грудною клітиною
спереду останнього, розташував вказану
палку одним кінцем - на край столу,
другий кінець палки поклав на спинку стільця, а потім узяв ОСОБА_4 за ноги та підняв їх
угору, в результаті чого потерпілий
повис на палці і перебував у такому стані декілька хвилин. При цьому ОСОБА_1
вимагав від ОСОБА_4 зізнання в причетності до скоєння крадіжки.

Від застосованих
ОСОБА_1 тортур, потерпілому ОСОБА_4 на
протязі тривалого часу було завдано сильного фізичного болю, принижено його людську гідність.

В апеляціях:
потерпілий ОСОБА_4 і прокурор,
приймавший участь у розгляді справи судом першої інстанції вважають
, що засудженому призначено м'яке
покарання, просять вирок суду
скасувати, постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_1 більш сувору міру
покарання.

В апеляціях
засуджений ОСОБА_1 та його захисники вказують на те, що кримінальна справа сфальсифікована, у ній відсутні 372 аркуші, суд не взяв цього до уваги і виніс не
обгрунтоване і незаконне рішення стосовно засудженого. Просять вирок суду
скасувати, справу закрити за ст.6 п.2 КПК України.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_1, та його захисників підтримавши подані ними
апеляції, думку прокурора, заперечуючого проти задоволення апеляцій
засудженого та захисників і підтримавшого апеляцію потерпілого та
прокурора, приймавшого участь у розгляді
справи судом першої інстанції, вивчивши
матеріали кримінальної справи, та
обговоривши доводи апеляцій, судова
колегія доходить до наступних висновків.

Відповідно
до ст.22 КПК України, слідчі органи та суд зобов'язані вжити всіх
передбачених законом заходів для всебічного,
повного і об'єктивного дослідження обставин справи.

При цьому згідно
з чинним законодавством, обвинувальний
висновок і обвинувальний вирок не може грунтуватись на припущеннях і
протирічних

3

показах, а повинен постановлятися на достовірних
доказах, коли по справі досліджені всі
можливі версії протиріччя, що мали
місце по справі з'ясовані і отримали належну оцінку, і при цьому дотримані вимоги закону про
тлумачення всіх сумнівів і протиріч на користь підсудного.

В матеріалах
справи є цілий ряд документів (ксерокопій) в тому числі протокол допиту
потерпілого ОСОБА_4 (т.1, а.с. 20-33) від квітня 2001 року де він давав
покази, що його підвішували на палиці
вдвох і вимагали зізнання втрьох, в
скоєному злочині. Ці ксерокопії документів завірені слідчим Брайченком М. А.,
не зрозуміло звідки робилися дані ксерокопії, коли кримінальна справа втрачена, ким вона і при яких обставинах
втрачена, чи викрадена ?, хто притягнутий до відповідальності і якої?
Де ж інші первинні документи які відсутні в даній кримінальній справі?.

Як вбачається з
матеріалів справи в підтвердження винності ОСОБА_1 суд поклався на покази
потерпілого ОСОБА_4, ряда свідків та
висновок судово-медичної експертизи №232 від 06.07.2001 року.

В той же
час, ні органи досудового
слідства, ні суд не звернули уваги і не
дали належної оцінки як висновку самої медичної експертизи, так і всім наявним в справі медичним
доказам, а також пояснення потерпілого
ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5 і
ОСОБА_6, які є зацікавленими по
справі, і не усунуті протиріччя в їх
показах попередніх і останніх, які
неодноразово змінювались.

За таких
обставин, як органи досудового
слідства, так і суд не виконали вимог
Закону про всебічне, повне і об'єктивне
дослідження всіх обставин по справі,
висновок суду зроблений на підставі недостатньо перевірених
доказів, а тому вирок в законній силі
залишитись не може.

Виходячи з
викладеного, судова колегія
вважає, що вказана неповнота та
протиріччя не можуть бути ліквідовані судом,
а тому справа підлягає поверненню на додаткове розслідування, в ході якого необхідно усунути всі
вищевказані недоліки.

Керуючись
ст. ст. 362, 366,
367 УПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляції
засудженого ОСОБА_1, його
захисників, прокурора та потерпілого
ОСОБА_4 задовольнити частково.

Вирок
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 22.11.2006 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а справу направити прокурору
Кіровоградського району Кіровоградської області на додаткове розслідування.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1 залишити - утримання під вартою.