Справа № 1-198 /2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2008 року
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді
Чередникова С.М., при секретарі
Ануфрієвій Н.М., з участю прокурора Савицького І.В., адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
гр-н України, освіта середня, одруженого, має неповномітню дитину, не працюючого,
в порядку ст. 89 не судимий.

у скоєнні злочину , передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

26.04.2008
року близько 11 години на вул. Лісній м. Лубни Полтавської області
ОСОБА_2, перебувачи в автомобілі - таксі
служби “71-4-71” марки „Опель” НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 на підлозі в
даному автомобілі побачив мобільний
телефон “Соні Еріксон К 8001”
належний ОСОБА_3, який вирішив
викрасти. Піднявши його з підлоги, поклав до своєї кишені та розрахувавшись з
ОСОБА_3 за перевезення вийшов з автомобіля та пішов по вул. Лісній м. Лубни,
Полтавської області, заволодівши чужим майном.

В цей час ОСОБА_3 вийшла з автомобіля і почала шукати свій мобільний
телефон і не знайшовши його попросила ОСОБА_2 зупинитися., але останній з метою
заволодіння чужим майном з місця злочину
зник, заволодівши мобільним телефоном “Соні Еріксон К 8001” вартістю 1331 грн, з сім
картою “МТС” вартістю 25,00 грн., на рахунку якої було 06 грн.00 коп.
завдавши потерпілій ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 1362 грн.00
коп.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе в скоєнні злочину, при
вищевикладених обставинах визнав повністю, про обставини скоєння
злочину дав покази, як указано в
описовій частині вироку.

Згідно ст. 299 КПК
України, судом, за згодою всіх учасників процесу, не досліджувались докази
вини підсуднього стосовно фактичних обставин справи.

Зважаючи на послідовність
показів ОСОБА_2 про обставини скоєння
злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, суд вважає ці покази достовірними,
а його вину у скоєнні злочину встановлено та доведено.

Дії підсудного ОСОБА_2 слід кваліфікувати за 186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення
чужого майна (грабіж), оскільки він таємно викравши чуже майно, продовжував
його утримувати після виявлення злочину, не дивлячись на вимоги потерпілої, з
місця злочину зник.

При призначенні покарання
суд враховує тяжкість скоєного злочину, особу підсудного, скрутний матеріальний
стан, що підштовхнув до скоєння злочину, характеризується позитивно, не має судимості,
шкоду відшкодував, має молодий вік, сім”ю, малолітню дитину, в скоєному
кається, допомагав слідству та суду у встановленні істини по справі, потерпіла
до його претензій не має, має вади психічного характеру, що визнається судом
пом”якшуючими обставинами, які в своїй сукупності , дають право застосувати до
нього ст. 69 КК України, призначивши мінімальне
покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ
:

ОСОБА_2 визнати винним у
скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України і з застосуванням ст. 69
КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 510 (п”ятсот десять) гривень .

Міру запобіжного заходу
ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд.

Речові докази, які
перебувають у потерпілої, (с.а.17) залишити їй за належністю.

На вирок може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом 15 діб з моменту його проголошення .

Суддя Лубенського міськрайонного суду С.М.Чередников