Справа
№ 11-86 2008 року Головуючий у 1 -й інстанції Міхно В.П.
Категорія ч.2 ст15 ч.1 ст.115 КК України Доповідач:
УХВАЛА

Іменем України

2008 року лютого місяця 01 дня
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого - судді
Батрака В.В.

суддів Давиденка
Е.В., Хрипченко Л.Г.

з участю прокурора
Кашициної О.Є.

потерпілої ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

підсудного ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві
кримінальну справу за апеляцією помічника прокурора м. Кременчука на постанову
Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23
листопада 2007 року.

Цією постановою
справа стосовно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ардатов Мордовської
АР Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з вищою освітою,
непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, -обвинуваченого за ст. 187 ч.
4; ст. 15 ч. 2 ст. 115 ч. 1 КК України, повернута прокурору м. Кременчука для
проведення додаткового розслідування.

Органами
досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 02 травня 2007 року
близько 23 години в приміщенні залу гральних автоматів «Копійка», розташованого
в буд. №21 по пр. 50 років Жовтня м. Кременчука, скориставшись відсутністю
відвідувачів, вчинив розбійний напад на ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим
майном, під час якого ОСОБА_3, погрожував ОСОБА_1 ножем, якій приніс с собою,
та приставивши ножа до шиї, здавивши її шию мотузкою, заволодів мобільним
телефоном потерпілої та ключами від сейфу, з якого забрав гроші в сумі 1138
грн.

В той час, коли
ОСОБА_3 витягував із сейфу гроші, ОСОБА_1 нажала кнопку виклику охорони.
Побачивши це, ОСОБА_3 розлютився з приводу поведінки ОСОБА_1, та на грунті
раптово виниклих особистих неприязних
відносин, діючи з прямим умислом, направленим на позбавлення життя, та
наніс потерпілій в область тулубу один удар ножем, який взяв з-під барної
стойки, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в
момент заподіяння, у вигляді проникаючого поранення лівої половини грудної
клітини з пошкодженням верхньої долі лівої легені, але не довів свій злочинний
умисел до кінця з причин, незалежних від його волі.

Повертаючи
справу на додаткове розслідування, суд першої інстанції вказав, що органом
досудового слідства всупереч
вимогам ст. 64
КПК України, не

2

встановлено подію
злочину та розмір майнової шкоди, оскільки

обвинувачуючи у заволодінні
мобільним телефоном взагаллі не встановлена його вартість і розмір майнової
шкоди а крім того, органами досудового слідства дії ОСОБА_3, пов'язані з
нанесенням проникаючого поранення легені ОСОБА_1, одночасно було кваліфіковано
за ст. 187 ч. 4 КК України та за ст. 15 ч. 2 ст. 115 ч. 1 КК України, тобто
вчинення одних і тих же дій за різних мотивів, що є не конкретним
обвинуваченням.

В апеляції
помічника прокурора ставиться питання про скасування постанови суду та
направлення справи на новий судовий розгляд, оскільки, на його думку, справа
повернена на додаткове розслідування без достатніх підстав з суттєвими
порушеннями вимог ст. ст. 281, 315-1 КПК України, а недоліки слідства можуть
бути усунені в судовому засіданні.

Заслухавши
доповідача, прокурора ОСОБА_5 на підтримку поданої апеляції, яка вважала
можливим розгляд справи в суді 1 інстанції, т.я судом не вповній мірі
використані можливості, передбачені ст.ст.277, 315-1 КПК України, потерпілу
ОСОБА_4 , яка підтримала думку прокурора про розгляд справи по суті, підсудного
ОСОБА_3 та в його інтересах захисника ОСОБА_2 про залишення постанови районного
суду без змін, перевіривши доводи апеляції та матеріали кримінальної справи,
колегія суддів апеляційного суду не знаходить підстав для її задоволення,
виходячи з наступного.

Відповідно до
ст. 281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів
неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце тоді, коли ця
неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Як вбачається з
матеріалів справи, всупереч вимогам ст. 64 КПК України, при направленні справи
до суду органами досудового слідства повинно бути встановлено подію злочину,
характер та розмір, завданої шкоди.

За
обвинуваченням ОСОБА_3 при вчиненні розбійного нападу заволодів мобільним
телефоном, проте при проведенні досудового слідства вартість мобільного
телефону потерпілої, не було визначено, а також не встановлено розмір
матеріальної шкоди.

Відповідно
Закону давання судових доручень в порядку, передбаченому ст. 315-1 КПК, на
підтвердження чи спростування позицій сторін допускається тільки за клопотанням
сторін. Тому вказану неповноту досудового слідства, суд не мав можливості
усунути в судовому засіданні.

Крім цього,
органами досудового слідства одні і ті ж дії ОСОБА_3, пов'язані із заподіянням
потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент
заподіяння, у вигляді проникаючого поранення лівої половини грудної клітини з
пошкодженням легені, одночасно кваліфіковані за ст. 187 ч.4 КК України, розбій,
поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та за ст. 15 ч. 2, ст. 115
ч. 1 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_1

Районний суд
вірно вказав на те, що це є неконкретним обвинуваченням, чим порушується право
на захист ОСОБА_3, який має знати в чому його обвинувачують в тих чи інших
діях.

3

З матеріалів
справи вбачається, що для надання можливості прокурору змінити обвинувачення за
його клопотанням, суд оголошував перерву в судовому засіданні, але прокурор так
і не надав постанову про зміну обвинувачення.

Відповідно до
ст. 264 КПК України, обов'язок підтримувати державне обвинувачення перед судом
покладений на прокурора. Суд же повинен забезпечити рівність прав сторін у
судовому розгляді і не може брати на себе функції обвинувачення.

Тому судом також
правильно зазначено, що цю неправильність досудового слідства неможливо усунути
в судовому засіданні.

Не заслуговують
на увагу твердження прокурора про те, що суд не з'ясував думки учасників
процесу про направлення справи на додаткове розслідування.

Як вбачається з
протоколу судового розгляду (а. с. 305), суд запитував думки учасників процесу
про можливість закінчувати судове слідство. Сторона обвинувачення, прокурор та
потерпіла, висловили думку про можливість закінчувати слухання справи, а
сторона захисту, підсудний, захисник та адвокат, поклались на розсуд суду. А тому суд правомірно, керуючись вимогами
закону та за своїм внутрішнім переконанням, прийняв рішення про
неможливість закінчення судового слідства та направлення справи прокурору на
додаткове розслідування.

Враховуючи наведене,
колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції помічника прокурора.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів
апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцією
помічника прокурора м. Кременчука на постанову Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 23 листопада 2007 року стосовно ОСОБА_3
залишити без зміни, а апеляцію старшого помічника прокурора м. Кременчука - без
задоволення.