Справа № 487/812/15-к
Провадження № 1-кп/487/200/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілої - ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Себино Новоодеського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, не працює, незаміжня, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

01.11.2014 року в період часу з 23-00 год. по 23-30 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину Леваневський, який розташований по вул. Генерала Карпенка, 20 в м. Миколаєві, на ґрунті неприязних стосунків, які загострились в словесному конфлікті з ОСОБА_6 , умисно нанесла останній тілесні ушкодження, а саме: один удар скляною пляшкою в область голови з пораненням обличчя уламками розбитої пляшки з-під пива. Після інциденту, ігноруючи стан потерпілої, ОСОБА_5 покинула місце скоєння правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та суду показала, що 01.11.2014 року приблизно о 22-50 год. вона приїхала за запрошенням своєї знайомої ОСОБА_9 в бар по вул. Леваневців біля 1-КП. Біля бару побачила, як ОСОБА_10 штовхається з якимось чоловіком. В барі ОСОБА_11 сиділа за столом зі своїми знайомими розпивали спиртні напої, в тому числі і з ОСОБА_6 , з якою вона не була раніше знайома та познайомилась лише у барі. Через деякий час їм повідомили, що бар зачиняється, бармен віддав їй речі та закриту пляшку пива, яку вони купили, але не відкривали, після чого вони вийшли на вулицю, де побачили бійку між ОСОБА_12 та чоловіком на ім`я ОСОБА_13 , знайомого ОСОБА_14 . ОСОБА_15 почала втручатися у бійку та заступатися за свого чоловіка та вони разом почали бити ОСОБА_13 . Під час бійки ОСОБА_6 стояла біля неї ззаду та вона зробила їй зауваження та запропонувала їй заспокоїти ОСОБА_13 , щоб він припинив бити ОСОБА_11 , але вона на це не відреагувала, але потім рукою вдарила її по лобу. Після чого вона пляшкою з-під пива, яка у неї була у руці, вдарила ОСОБА_6 , як їй здалося по потилиці. У ОСОБА_6 почала текти кров, вона дуже злякалась, до неї підбігла ОСОБА_11 почала погрожувати. В цей час ОСОБА_16 викликала швидку, але вона довго не їхала та ОСОБА_14 разом з ОСОБА_11 поїхали на таксі до ЛШМД. А вона разом з ОСОБА_16 поїхали до Заводського РВ ММУ, щоб написати заяву, що спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Потім з ЛШМД до райвідділку приїхали і ОСОБА_14 з ОСОБА_11 .

Цивільний позов ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди визнає в повному обсязі, в частині моральної шкоди частково, на розсуд суду.

У вчиненному ОСОБА_5 щиро розкаюється.

В судовому засіданні ОСОБА_6 суду показала, що 01.11.2014 року вона разом зі своїми знайомими ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 і ОСОБА_16 знаходились в барі по вул. Леваневців, ОСОБА_13 і ОСОБА_19 почали сваритися, після чого вийшли з бару. Потім в бар під`їхала ОСОБА_5 , з якою вона познайомилась. Через деякий час їм повідомили, що бар зачиняється та вони усі зібралися та вийшли на вулицю, де побачили бійку між ОСОБА_12 і ОСОБА_17 , після чого ОСОБА_15 почала втручатися у бійку та заступатися за свого чоловіка, наносити удари ОСОБА_13 . ОСОБА_5 їй казала, що це ненормально, що ОСОБА_13 б`є жінку ОСОБА_11 , на що вона відповіла, що як інакше ОСОБА_13 повинен реагувати на те, що його б`ють. Ніяких ударів по голові вона ОСОБА_20 не наносила. Після чого ОСОБА_5 . Пляшкою нанесла їй удар по голові, все обличчя було залита кров`ю. Від її крику до них підійшла ОСОБА_15 та вони на таксі поїхали до лікарні, звідки потім прийшли до Заводського РВ. Через деякий час до райвідділку прийшли і ОСОБА_20 разом з ОСОБА_16 .

Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1318 грн. та моральної шкоди у розмірі 50000 грн. підтримала та просила про його задоволення.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1856 від 18.12.2014 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушклодження у вигляді рани щічної області зліва з переходом на верхню губу зліва, струс головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_5 доведеною, а кваліфікацію її дій вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненного злочину, який віднесно законом до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченої, суд також враховує особу обвинуваченої то, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку МОПЛ та ОНД не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про її особу, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_5 є покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1318 грн., суд вважає обґрунтованим, підтвердженим належними доказами і таким, що підлягає задоволенню, відповідно до ст. 1166 ЦК України.

Що стосується вимоги ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 грн. суд приходить до наступного:

Так, неправомірними діями ОСОБА_5 щодо спричинення потерпілої ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, останньої спричинені моральні страждання, яки полягають у фізичному болю, душевних стражданнях, порушення нормальних життєвих зв`язків, оскільки позивач була змушена докладати додаткові зусилля для захисту свої прав, звертатися до лікарів для лікування у закладах охорони здоров`я, окрім того, отримала знівечення обличчя у вигляді явно помітного післяопераційного рубця в області щоки, носо-губного трикутника верхньої губи зліва, що вимагає додаткового платного лікування у вигляді хірургічної корекції рубця та наступного лазерного шліфування, чим завдано позивачу моральну шкоду, відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України з врахуванням роз`яснення Пленуму Верховного Суду України викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду №4 від 31 березня 1995 року N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", моральна шкода у розмірі 25000 грн. відповідає характеру та обсягу душевних страждань яких зазнала потерпіла, з урахуванням вимог розумності та справедливості.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати виною у вчиненні кримінального правонарушения, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень (50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшшкодування матеральної шкоди 1318 грн. та 25000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1