Справа № 1-кп/679/75/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2013 року Нетішинський міський суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Стасюка P.M.,

при секретарі - Федорчук Л.О.,

за участю прокурора - Косіка О.В.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішині кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Нетішин Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, що не має на утриманні малолітніх дітей, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1, раніше неодноразово судимого, востаннє 29.05.2013 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до чотирьох років позбавлення волі,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2012 року о 18.15 год. в м.Нетішин, обвинувачений ОСОБА_1, перебуваючи неподалік буд. №10, що по вул. Шевченка, з корисливих мотивів, вирішив відкрито заволодіти майном гр-ки ОСОБА_3, яку він побачив неподалік вище вказаного будинку.

Реалізовуючи свій злочинний намір, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_1, підбіг ззаду до потерпілої ОСОБА_3, і із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для її життя та здоров'я, а саме штовхнувши її обличчям в сніг та притримуючи її ногою, щоб та не змогла роздивитися нападника, умисно, відкрито, повторно, заволодів її жіночою сумкою, в якій знаходились її особисті речі, документи, та гроші в сумі 200 грн. та 11 доларів США.

Викраденим майном обвинувачений ОСОБА_1 розпорядився на власний розсуд, а саме сумку з її вмістом повернув власниці, підкинувши під двері її квартири, що за адресою: АДРЕСА_2, а гроші розміняв та потратив на власні потреби в результаті чого заподіяв гр-ці ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 287, 89 грн.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні передбаченому ч.2 ст.186 КК України визнав повністю. Суду показав, що 21.12.2012 року, він разом з ОСОБА_5, близько 18:00 годин прогулювався по вул. Шевченка, неподалік будинку в якому знаходиться ломбард. Проходячи по алеї він побачив спереду невідому йому жінку, яка несла в руках сумку. Сказавши ОСОБА_5, щоб він чекав його біля входу до ломбарду пішов за жінкою. Коли жінка дійшла до кінця будинку, він догнавши її штовхнув в сніг. Потім вхопивши сумку почав тягнути її на себе, жінка намагалась кричати, але він пихнув її лицем в сніг і сказавши, що сумку поверне, вирвав сумку з її рук та побіг в сторону річки Горинь, де пробігши біля річки, оббіг будинок, що будується і через двір будинку № 2, вул. Шевченка, підбіг до ломбарду.

Підбігши до ломбарду він сказав ОСОБА_5 щоб той ішов до дому. Коли вони розійшлись він пройшовши по алеї до дитячого майданчика, що по вул. Курчатова, оглянув сумку. Діставши гаманець, в якому було 11 доларів США, двома купюрами по 10 та 1 долару США, а також грошові кошти близько 200 гривень, він забрав дані гроші собі. В сумці він побачив там паспорт і прочитавши адресу, АДРЕСА_2, дістав з сумки поліетиленовий пакет в який поклав сумку і пішов шукати будинок з вказаною адресою. Знайшовши квартиру він поклав сумку біля дверей і пішов на вулицю. Більше крім грошей з сумки він ні чого не брав.

Викрадені грошові кошти він потратив на власні потреби. Шкодує, що так вчинив просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що 21.12.2012 року вирішила піти до подруги, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3. Коли вона пройшла буд. №10, що по вул. Шевченка, до неї ззаду підбіг невідомий чоловік і почав шарпати за сумку. З першого разу йому не вдалося вирвати сумку, так як вона тримала її досить міцно. Тоді даний чоловік штовхнув її обличчям в сніг. Вона спробувала перевернутися на спину і роздивитися даного його обличчя, при цьому вона чинила йому опір та кричала, злякавшись цього, чоловік, почав закривати їй рота, наступаючи ногою на обличчя, погрожував фізичною розправою. Злякавшись вона відпустила сумку. Даний чоловік побіг в напрямку обвідного каналу, куди саме вона не бачила. На даний час шкода їй відшкодована, претензій до обвинуваченого вона не має. Просить суворо його не карати.

Свідок ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився з об'єктивних причин.

Обвинувачений та інші учасники процесу не наполягали на його повторному виклику та допиту, дали згоду на закінчення судового слідства по добутим доказам.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, вона об'єктивно підтверджується:

Протоколом огляду місця події з фото таблицями (а.с.19-22), з якого вбачається, що ОСОБА_4 вказала на місце де було скоєно злочин, де видно сліди боротьби; протоколом пред'явлення особи для впізнання за фотознімками, (а.с .66-67), з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 . впізнала в нападнику ОСОБА_1; протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицями (а.с .77-87), згідно якого ОСОБА_1 відтворив механізм вчинення, та вказав на місце його вчинення злочину.

Проаналізувавши показання обвинуваченого ОСОБА_1, потерпілої, матеріали справи, суд вважає, що його дії кваліфіковано правильно за ч.2 ст.186 КК України як грабіж поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого вчиненого повторно.

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, відповідно до ст.12 КК України, а саме: те, що скоєний злочин є тяжким, особу підсудного, а саме: те, що він на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, знову вчинив злочин.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом'якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування шкоди, думку потерпілого стосовно міри покарання.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі, так як приходить до висновку, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування до підсудного ст. ст. 69, 75 КК України.

Судових витрат по справі немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України до даного покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Острозького районного суду від 29.05.2013 року, остаточно призначити покарання у виді 4(чотири) років 6(шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 28.02.2013 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Речові докази які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 залишити останній як законній власниці.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Стасюк Р.