Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/75/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 187 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.01.2015 . Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0006009 стосовно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.10.2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровограда, українець, громадянин України, не одружений, освіта середня, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 30.04.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України на строк 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитом строком на 2 роки;

- 17.06.2011 року тим же судом за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України на строк 3 роки 1 день позбавлення волі, звільнений 21.02.2014 року по відбуттю строку покарання,

засуджений за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду обвинувачений ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за таких обставин.

02.08.2014 року близько 19:30 год. ОСОБА_9 прийшов до будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає його брат ОСОБА_10 . Зайшовши до будинку, на зустріч ОСОБА_9 вийшла ОСОБА_8 , яка повідомила, що ОСОБА_11 вдома відсутній. ОСОБА_9 зрозумів, що вдома крім ОСОБА_8 нікого немає, побачив у останньої на руці золоті вироби.

Маючи умисел на скоєння розбійного нападу, з метою заволодіння чужим майном ОСОБА_9 підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та вказав останній, щоб віддала золоті вироби, які в цей момент були на ній.

Почувши відмову, ОСОБА_9 дістав із-за спини ніж, та направив його на ОСОБА_8 , тим самим вчинив погрозу застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої в момент скоєння нападу, почав вимагати Дві золоті каблучки, на що ОСОБА_8 злякалась за своє життя та здоров`я, зняла каблучки, загальна вартість яких складає 2 620,80 гривень і віддала їх ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_9 з місня скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій

ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2 620, 80 грн.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого та встановлених районним судом фактичних обставин вчиненого злочину, просить змінити вирок районного суду в частині призначеного покарання, пом`якшити ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі, призначити покарання у мінімальному розмірі, що передбачений санкцією ч. 1 ст. 187 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку. Свої доводи захисник підозрюваного мотивує тим, що на протязі досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_9 надав щирі та правдиві показання, просив вибачення у потерпілої, якій завдані збитки відшкодовані в повному обсязі, це свідчить про те, що ОСОБА_9 все ж таки став на шлях виправлення та зробив для себе відповідні висновки, а тому не можливо погодитись з висновком суду, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

В своїй апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 , не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого та встановлених районним судом фактичних обставин вчиненого злочину ОСОБА_9 просить вирок районного суду змінити та призначити ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст. 75 КК України не пов`язане з позбавленням волі. Свої доводи апелянт мотивує тим, що вона не має жодних претензій до ОСОБА_9 , матеріальна шкода їй відшкодована в повному обсязі і вона з обвинуваченим примирилася.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_8 , що підтримала свою апеляційну скаргу, вислухавши думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_9 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), що підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, зокрема показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_8 , та ніким з учасників судового розгляду справи не оспорюється в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, районний суд в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст. 65 КК України, та належним чином врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, в тому числі обставини, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах захисник та потерпіла.
Так, кримінальне правопорушення, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_9 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. Характеризуючи особу останнього, суд врахував позитивну характеристику за місцем його проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий за скоєння злочину проти власності, має не зняту та непогашену судимість. Обставинами, що пом`якшують покарання судом обґрунтовано визнано щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, суспільну небезпеку вчиненого, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_9 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання виключно в умовах ізоляції його від суспільства в призначений районним судом майже мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 187 КК України.
Підстав, які б давали можливість пом`якшити призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, колегія суддів не вбачає, а тому апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 залишає без задоволення, а вирок районного суду стосовно обвинуваченого залишає без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.10.2014 року, яким ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 187 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області вступає в законну силу з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_9 в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4