АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-127/2007 рік Головуючий по 1-й інстанції
запобіжний захід суддя: Локтіонова О.В.
Доповідач апеляційного суду
суддя Губа О.О.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
травня 2007 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого: Ржепецького О.П.

суддів: Пісного І.М., Губи О.О.

з участю прокурора: Осипенко
О.М.

захисника: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві матеріали за апеляцією
захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 на постанову Жовтневого
районного суду Миколаївської області від 21 травня 2007 року, якою
відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця
м. Миколаєва, громадянина України, студента 5
курсу Миколаївського політехнічного
технікуму, неодруженого, має на утриманні
малолітню дитину, проживаючого АДРЕСА_1, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч. 2, 189 ч. 2
КК України,

- обрано міра
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 органами досудового слідства
обвинувачується в тому, що 17 травня 2007 року близько 20 години з неповнолітнім
ОСОБА_3 на таксі в автомобілі "Митсубиси-Галант" під керуванням
ОСОБА_4 виїхали в с. Водник Жовтневого району Миколаївської області, де з метою
заволодіння майном за попередньою змовою напали на ОСОБА_4 з застосуванням
насильства небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, здавлюючи шию
металевим дротом та погрожуючи пістолетом, заволоділи майном потерпілого на
суму 2000
грн.

Крім того, ОСОБА_1 обвинувачується, що 17
травня 2007 року близько 20 години 15
хвилин за попередньою змовою у групі з неповнолітнім

ОСОБА_3, рухаючись в зазначеному
автомобілі під керуванням ОСОБА_4 по дорозі з с Водник Жовтневого району Миколаївської області до Баштанської траси, з
погрозою застосування насильства щодо ОСОБА_4, вимагали у останнього передачі
їм грошей в сумі 1000
доларів США.

18-19 травня 2007
року по наведеним фактам відносно потерпілого ОСОБА_5
порушено кримінальну справу за ознаками ст. 187 ч. 2, 189 ч. 2
КК України.

19 травня 2007
року ОСОБА_1 в порядку ст.115 КПК України був затриманий за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених
зазначеними статтями.

В поданні старший слідчий СВ Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській
області, яке погоджено з в.о. прокурором Жовтневого району Миколаївської
області, просив обрати ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді взяття під варту,
мотивуючи тим, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні тяжкого
злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення
волі понад 3
років, за місцем проживання характеризується посередньо,
не працює, не має постійного джерела доходів, вчинив корисний злочин в групі, при затриманні намагався
скритися, а тому слідчий вважає, що ОСОБА_1, знаходячись на волі, може ухилятися від органів слідства та суду,
перешкодити встановленню істини по справі.

Суд, задовольняючи подання слідчого про обрання відносно
ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, послався в постанові на
те, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні 2 тяжких корисних
злочинів за попередньою змовою групою осіб, не працює, не має постійного
джерела доходів, за місцем проживання
характеризується негативно, тому знаходячись на волі ОСОБА_1 може продовжити злочинну діяльність, ухилитися від слідства та суду,
перешкоджати встановленню істини по справі. На підставі зазначеного суд вважає,
що є достатні підстави для обрання ОСОБА_1 міри запобіжного заходу у виді
взяття під варту.

В апеляції захисник ОСОБА_2 просить постанову суду змінити, замість
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обрати запобіжний захід у вигляді
підписки про невиїзд. Посилається на те, що судом при обранні запобіжного
заходу не враховано, що ОСОБА_1 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем
проживання та останнім місцем роботи характеризується позитивно, має на
утриманні малолітню дитину, захворювання, активно допомагав у розкритті справи
по суті та визнав свою вину і це, на думку апелянта, свідчить про його каяття,
а

також про те, що він не має наміру ухилятися від слідства та суду. Крім
того, на думку апелянта, органами
досудового розгляду не встановлено жодних доказів того, що обвинувачений буде ухилитися від слідства та перешкоджати
установленню істини по справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_2 на
підтримку своєї апеляції, думку прокурора Осипенко О.М. про обґрунтованість та законність
постанови суду, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення
апеляції.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ст.ст. 187
ч. 2, 189 ч. 2 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі
на строк понад З років.

Вирішуючи питання про обрання відносно ОСОБА_1 міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суд обґрунтовано врахував
тяжкість вчинених злочинів, в яких
обвинувачується ОСОБА_1,
а також те, що ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується негативно,
не працює, в зв'язку з чим не має постійного джерела доходів, а тому він знаходячись на свободі, може продовжити злочинну
діяльність, ухилитися від слідства
та суду та перешкодити встановленню об'єктивної істини по справі.

Таким чином, висновок суду про те, що з метою
попередження вчинення нових
злочинів та забезпечення виконання процесуальних дій, слід обрати обвинуваченому міру запобіжного заходу у вигляді
взяття під варту, є вірним.

Викладене свідчить про те, що при розгляді подання
слідчого судом виконано вимоги ст.ст. 148,
150, 155 КПК України, а тому підстав для
зміни постанови суду не має.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_2 залишити
без задоволення, а постанову
Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21
травня 2007
року відносно ОСОБА_1 про обрання
йому міри запобіжного заходу - взяття підварту, без зміни.