АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/1678/13-к
Номер провадження 11-кп/786/343/2013
Категорія: ч.1 ст.176 КК України н.т.
Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н.
Доповідач ап. інст. Лісіченко Л. М.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2013 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого-судді Лісіченко
Л.М.

суддів: Куліша В.М., Нізельковської
Л.В.

з участю секретаря - Жури Н.Л.

прокурора - Гомлі О.В.

обвинуваченого - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтава провадження за
апеляцією із внесеними доповненнями
прокурора у кримінальному провадженні
на вирок Хорольського районного суду
Полтавської області від 01 жовтня 2013
року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець с. Харківці Гадяцького
району, мешканця АДРЕСА_1, з середньою
спеціальною освітою, приватний
підприємець, громадянин України,
раніше несудимий,-

засуджений ч. 1 ст. 176 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до
штрафу на прибуток держави в сумі 1700
гривень.

В часткове задоволення цивільного
позову постановлено стягнути з ОСОБА_2
на користь ТОВ "Галеон Кіно" 33321 гривень
майнової шкоди.

Розстрочено виконання вироку суду в
частині стягнення з ОСОБА_2 майнової
шкоди строком на 6 місяців, тобто до 01
квітня 2014 року.

Вирішено долю речових доказів.

За вироком суду, ОСОБА_2, будучи
суб'єктом підприємницької діяльності,
здійснюючи такий вид господарської
діяльності, як демонстрування
(публічний показ) фільмів, не маючи
дозволу від власників авторських та
суміжних прав, а саме від Товариства з
обмеженою відповідальністю «Галеон
Кіно», здійснював демонстрацію
кінофільму «Джунглі» (виробництво
компанії «СТБ», РФ), у порушення вимог
Закону України «Про авторське право і
суміжні права», умисно, керуючись
корисливими мотивами, з метою
отримання матеріального прибутку від
демонстрації вище вказаних фільмів у
своїй господарській діяльності, не
обмежуючи свій злочинний умисел
тимчасовими рамками, ОСОБА_2, порушив
авторське право вищевказаної
юридичної особи.

Так, 08.12.2012 року в м. Кременчук
Полтавської області, з метою відкриття
в м. Хорол Полтавської області 3D
кінотеатру, ОСОБА_2 придбав у
приватного підприємця ОСОБА_4
спеціальну апаратуру для публічної
демонстрації 3D фільмів, а саме
системний блок, проектор, DVD- програвач,
3D окуляри та інше необхідне обладнання.

На вищевказаному обладнанні в період
часу з 14.01.2013 року по 16 квітня 2013 року
він зберігав на жорсткому магнітному
диску системного блоку персонального
комп'ютера та демонстрував 3D фільми в
приміщенні кінотеатру за адресою: м.
Хорол, вул. Карла Маркса,53, серед яких
фільм «Джунглі» (виробництво компанії
«СТБ», РФ), право на розповсюдження і
демонстрування якого в Україні, згідно
прокатного посвідчення (№ 14.8742.2012К від
26.11.2012 р.) належить TOB «Галеон Кіно» і
дане товариство не надавало права
ОСОБА_2 на публічне демонстрування
вище вказаного аудіовізуального твору.

Незаконне публічне демонстрування
кінофільму «Джунглі» є порушення прав
TOB «Галеон Кіно» внаслідок якого
товариству було завдано матеріальну
шкоду на суму 33 321 грн.

В апеляції із внесеними доповненнями
прокурор у кримінальному провадженні
просить вирок скасувати у зв'язку з
неправильним застосуванням закону
України про кримінальну
відповідальність, а саме
незастосуванням судом закону, який
підлягає застосуванню та
безпідставним застосуванням ст.69 КК
України, невідповідністю призначеного
покарання тяжкості кримінального
правопорушення та особі
обвинуваченого, внаслідок мякості та
ухвалити новий вирок, яким засудити
ОСОБА_2 за ст.176 ч.1 КК України до
покарання у виді штрафу на прибуток
держави в сумі 3400 грн. з конфіскацією та
знищенням усіх примірників творів,
матеріальних носіїв комп'ютерних
програм, баз даних, виконань, фонограм,
відеограм, програм мовлення та знарядь
і матеріалів, які спеціально
використовувалися для їх виготовлення.
Змінити вирок суду, зазначивши у
мотивувальній частині при юридичній
кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1
ст.176 КК України як вчинення
незаконного відтворення та
розповсбдження відеограм, що завдало
матеріальної шкоди у значному розмірі.

Інші учасники процесу вирок не
оскаржили.

Захисник обвинуваченого - адвокат
ОСОБА_3 подав заперечення на апеляційну
скаргу прокурора у яких просить
залишити вирок суду щодо ОСОБА_2 без
зміни як законний та обґрунтований,
оскільки судом правильно прийнято до
уваги пом'якшуючі покарання обставини
і обґрунтовано ухвалено про
застосування ст.69 КК України при
визначенні розміру покарання, яке, на
його думку, є цілком достатнім для
виправлення та попередження нових
злочинів.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора, який подану апеляцію із
внесеними доповненнями підтримав та
просив вирок суду скасувати,
постановити новий вирок з підстав, і
ній наведених, заперечення
обвинуваченого ОСОБА_2 і його захисника
ОСОБА_3 про залишення вироку суду без
зміни як законного та обґрунтованого,
перевіривши доводи апеляції та
матеріали провадження колегія суддів
вважає, що апеляція прокурора із
внесеними доповненнями підлягає до
задоволення у зв'язку з наступним.

Висновки суду щодо доведеності
винуватості ОСОБА_2 у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст.176 КК України,
фактичні обставини справи та
кваліфікація його дій встановлені
правильно і відповідно до ч.3 ст.349 КПК
України в апеляції не оскаржувались.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 суд
першої інстанції у вироку вказав, що
враховує тяжкість вчиненого злочину,
дані про особу обвинуваченого,
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

При цьому обставинами, що пом'якшують
покарання суд визнав щире каяття,
сприяння розкриттю злочину, виключно
позитивну характеристику з місця
роботи, наявність на утриманні
малолітньої дитини та непрацюючої
вагітної дружини і двох пристарілих
батьків, збіг тяжких сімейних обставин.

В той же час, колегія суддів вважає, що
при цьому суд не в повній мірі врахував
вимоги ст.69 КК України, не обґрунтував
належним чином, які обставини вважає
такими, що істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого ОСОБА_2злочину,
безпідставно визнав обставинами, що
пом'якшують покарання - збіг тяжких
сімейних обставин, що жодними доказами
у кримінальному провадженні не
підтверджено, а також виключно
позитивну характеристику з місця
роботи та наявність на утриманні
малолітньої дитини та непрацюючої
вагітної дружини і двох пристарілих
батьків, тому у цій частині прийняв
явно несправедливе в силу м'якості
рішення.

За таких обставин, застосування судом
ст.69 КК України та призначення
покарання ОСОБА_2 нижчим від найнижчої
межі колегія суддів вважає вочевидь
неправильним, у зв'язку з чим
постановлений по справі вирок в
частині призначення покарання
підлягає скасуванню з постановленням
нового вироку на підставі п. 2 ч. 1 ст.420
КПК України, а апеляція прокурора -
задоволенню.

Разом з тим, вирішуючи питання про
визначення розміру покарання ОСОБА_2 у
відповідності з вимогами ст.65 КК
України колегія суддів вважає за
можливе урахувати обставини, які
правильно вказані у вироку суду першої
інстанції як пом'якшуючі: щире каяття
та сприяння розкриттю злочину,а також
дані про його особу- виключно позитивну
характеристику з місця роботи,
наявність на утриманні малолітньої
дитини і непрацюючої вагітної дружини,
двох пристарілих батьків, у зв'язку з
чим обрати за ч.1 ст.176 КК України
мінімальне покарання, яке на думку
колегії, буде необхідним і достатнім
для його виправлення і перевиховання.

Також, колегія суддів вважає слушними
доводи апеляції прокурора про
необхідність застосування додаткового
покарання - конфіскації і знищення
примірників творів, матеріальних
носіїв комп'ютерних програм, баз даних,
виконань, фонограм, відеограм, програм
мовлення та знарядь і матеріалів, що
спеціально використовувались для їх
виготовлення, які знаходяться на
жорсткому диску вилученого у ОСОБА_2
комп'ютера.

Крім цього, обгрунтованими колегія
суддів вважає і доводи прокурора про
необхідність уточнення вироку суду в
частині кваліфікації дій ОСОБА_2

Так, правильно визначивши у вироку
розмір збитків, які є значними та
кваліфікувавши дії за ч.1 ст.176 КК
України суд помилково вказав, що своїми
умисними діями він скоїв незаконне
відтворення, розповсюдження відеограм,
що завдало матеріальної шкоди у
великому розмірі.

Диспозиція ч.1 ст.176 КК України
передбачає завдання неправомірними
діями значної шкоди, в той час як
відповідальність за заподіяння
матеріальної шкоди у великому розмірі
може настати за ч.2 ст.176 КК України.

Оскільки обвинувачення за ч.2 ст.176 КК
України ОСОБА_2 не інкримінувалось
кваліфікуючу ознаку у вироку слід
вказати як спричинення матеріальної
шкоди у значному розмірі.

Також, колегія суддів вважає за
необхідне на підставі ст.404 КПК України
виключити з мотивувальної частини
вироку суду посилання на докази вини
обвинуваченого, а саме на допити
мешканців міста, які безпосередньо
відвідували кінотеатр та висновок
експерта №3/04 від 23.04.2013 року, оскільки
такі докази в ході судового розгляду у
відповідності з вимогами ч.3 ст.349 КПК
України судом не перевірялись.

В іншій частині вирок суду слід
залишити без зміни.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 420 КПК України,
колегія суддів,-

з а с у д и л а:

Апеляцію із внесеними доповненнями
прокурора у кримінальному провадженні
задовольнити.

Вирок Хорольського районного суду
Полтавської області від 01 жовтня 2013
року щодо ОСОБА_2 в частині призначення
покарання скасувати.

Постановити новий вирок, яким
призначити покарання ОСОБА_2 за ч.1 ст.176
КК України у виді штрафу в сумі 3 400грн. з
конфіскацією і знищенням примірників
творів, матеріальних носіїв
комп'ютерних програм, баз даних,
виконань, фонограм, відеограм, програм
мовлення та знарядь і матеріалів, що
спеціально використовувались для їх
виготовлення.

Вважати, що дії ОСОБА_2 кваліфіковані за
ч.1 ст.176 КК України як незаконне
відтворення, розповсюдження відеограм,
що завдало матеріальної шкоди у
значному розмірі.

На підставі ст.404 КПК України виключити
з мотивувальної частини вироку
посилання як на докази вини
обвинуваченого на допити мешканців
міста, які безпосередньо відвідували
кінотеатр та на висновок експерта №3/04
від 23.04.2013 року.

В іншій частині вирок суду залишити без
зміни.

Вирок набирає чинності негайно і може
бути оскаржений до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом трьох місяців з дня
проголошення вироку Апеляційним судом.

с у д д і:

Куліш В.М. Лісіченко Л.М.
Нізельковська Л.В.