АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2014 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Камянець-Подільськ Хмельницької області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік із покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винною у тому, що вона 17 березня 2014 року, приблизно о 09 годині 17 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем Toyota LandCruiser д.н.з. НОМЕР_1 , розпочала рух по території ДП «Національний палац мистецтв «Україна», що по вул. Червоноармійській, 103 в м. Києві.
В цей час по території ДП «Національний палац мистецтв «Україна», що по вул. Червоноармійській, 103 в м. Києві, справа наліво відносно руху автомобіля йшла пішохід ОСОБА_9 .

Під час руху ОСОБА_6 допустила порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б» та 10.1 Правил дорожнього руху України:

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі;

- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_6 виявились в тім, що вона, керуючи технічно справним автомобілем Toyota LandCruiser д.н.з. НОМЕР_1 , та заїхавши на територію ДП «Національний палац мистецтв «Україна» зупинилася, а потім розпочавши рух, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не переконалася, що це буде безпечним та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_9 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_9 спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: закритого вивиху голівки правого плечового суглобу, рани на внутрішній поверхні лівої гомілки в середній треті до 1x0.5 см з рівними краями, перелому середньої третини діафізу лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків - відкритого перелому лівої великогомілкової кістки, які в своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Порушення вимог п.п. п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б» та 10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченої, просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 2 ст.286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, звільнивши ОСОБА_6 від призначеного основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної, а також обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, даних про особу винної, яка раніше не судима, працює заступником генерального директора художнім керівником з творчих питань НПМ «Україна», позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, наявності обставин, які пом`якшують покарання, а саме щирого каяття у вчиненому злочині, добровільного відшкодування завданого збитку, відсутності обставин, які обтяжують покарання, враховуючи позицію потерпілої, яка заявила про примирення з обвинуваченою і просила її суворо не карати, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 основного покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, та про можливість її виправлення та перевиховання без відбування основного покарання із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженої та ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженою, так і іншими особами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для скасування вироку відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2014 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________