Справа № 1-34/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2010 року Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.

секретаря Ніколайчук О.В.

з участю прокурора Вишиванюк О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки м.Коломия, вул. Родини Крушельницьких, 30/3 Івано-Франківської області, українки, не заміжньої, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючої, громадянки України, судимої Коломийським міськрайонним судом 03.08.2006 року за ст.166 КК України на 2 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, постановою Коломийського міськрайонного суду від 15.08.2008 року звільнена від призначеного покарання у звязку із закінченням іспитового строку, у вчинені злочину передбаченого ст.166 КК України,-

ВСТАНОВИ В:

Підсудня ОСОБА_1 з серпня місяця 2000 року злісно не виконувала встановлених законом обовязків як матір по догляду за малолітньою дитиною сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: в серпні місяці 2000 року підсудня ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходились у подвірї будинку по місцю проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, звідки неповнолітній ОСОБА_2 пішов у невідомому напрямку і в даний час його місце знаходження невідоме про що підсудня ОСОБА_1 із-за байдужого ставлення до виконання своїх батьківських обовязків нікого не повідомила, в органи внутрішніх справ із заявою не зверталась у звязку з чим по даний час не вживались заходи щодо розшуку дитини, відсутні будь-які відомості про стан здоровя, місце перебування, умови проживання неповнолітньої дитини, що спричинило тяжкі наслідки.

В судовому засіданні підсудня ОСОБА_1 винною себе- визнала в повному обсязі предявленого їй обвинувачення та пояснила суду, що в серпні місяці 2000 року з малолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходилась у подвірї будинку по місцю проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 і вона не бачила як і, куди її син ОСОБА_3 пішов з подвіря, з заявою про розшук дитини в органи міліції не зверталась так як вважала, що можливо син повернеться і по сьогоднішній день їй не відомо місце його знаходження, проживання.Просить суд суворо її не карати.

Згідно ст.299 КПК України за письмовою заявою підсудньої та згодою прокурора, суд визнавши недоцільним проведення дослідження доказів, що не оспорюються учасниками процесу приходить до висновку,що вина ОСОБА_1 у скоєному злочині знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ст.166 КК України, як злісне невиконання матірю встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Призначаючи покарання підсудній суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної, обставин, що помякшують і обтяжують їй покарання.

Обставинами, які помякшують покарання судом визнаються зізнання та щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Приймаючи до уваги ту обставину, що підсудня ОСОБА_1 щиро розкаюється у вчиненому злочині, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та перестарілу матір ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, то суд вважає за доцільне примінити ст.69 КК України і обрати більш мяке покарання ніж передбачено санкцією ст. 166 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323,324,327 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ст.166 КК України та призначити покарання примінивши ст.69 КК України у вигляді 4 (чотири) місяців арешту.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_1 підписку про невиїзд змінити на тримання під вартою із зали суду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано- Франківської області через Коломийський міськрайонний суд засудженою на протязі пятнадцяти діб з моменту вручення їй копії вироку та остальними учасниками процесу протягом цього ж часу з моменту проголошення.

Суддя Беркещук Б. Б.