Справа № 303/7830/14-к
№ 1-кс/303/355/15
У Х В А Л А
09 квітня 2015 року м. Мукачево
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,
за участю: представника скаржника - адвоката ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
розглянув скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Мукачівського міського відділу (з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 щодо неповернення володільцю вилученого майна у зв`язку з не накладення ним арешту у встановлений законом термін та зобов`язання слідчого повернути вилучене в рамках кримінального провадження майно володільцю ОСОБА_5 ..
Скарга надійшла до суду 06 квітня 2015 року.
Суд перевірив надані матеріали скарги, -

в с т а н о в и в:
До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Мукачівського міського відділу (з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 щодо неповернення володільцю вилученого майна у зв`язку з не накладення ним арешту у встановлений законом термін та зобов`язання слідчого повернути вилучене в рамках кримінального провадження майно володільцю ОСОБА_5 ..
В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що слідчим ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження № 12-3746 внесеного до ЄРДР 12.12.2014 року, на підставі Ухвал Мукачівського суду було проведено обшуки за наступними адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 . Приміщення за вказаними адреса, знаходяться в оренді ФОП ОСОБА_5 і використовується для надання послуг доступу до мережі Інтернет. Комп`ютерна техніка, розміщена в зазначених приміщеннях (системні блоки ПК, монітори, клавіатури, миші, інша ПК периферія, тощо) окрім платіжних терміналів, перебуває на балансі ФОП ОСОБА_6 , тобто він є єдиним володільцем зазначеного майна. Під час обшуків, вказані вище предмети були вилучені слідчим СВ Мукачівського міського відділу (з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 , як такі що можуть бути частиною апаратно-програмного комплексу, який може використовуватися для зайняття гральним бізнесом. При цьому Зазначає, що станом на 26.03.2015 року в матеріалах кримінального провадження наявні висновки НДЕКЦ УМВС України в Івано-Франківській області щодо вилученого майна, згідно яких апаратно-програмний комплекс, наданий на дослідження, для зайняття гральним бізнесом не придатний, а отже не містить слідів кримінального правопорушення, а тому відповідно до п.1 ч. 6 ст. 100 КПК України підлягають поверненню власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження. Крім того, посилається, що слідчим ОСОБА_3 всупереч вимог п.5 ст.171 КПК України на вилучене майно не накладено арешт, отже майно повинно бити негайно повернуто ОСОБА_5 . Вказує на те, що 27.03.2015 року ОСОБА_7 на адресу слідчого ОСОБА_3 , було подано клопотання про повернення майна володільцю, яке відповідно до ч.1 ст.220 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше 3-х днів з моменту подання і задовольнити за наявності підстав та згідно ч.2 ст.220 КПК України повідомити про результати розгляду . Строк розгляду клопотання ОСОБА_5 сплив 30.03.2015 року, однак відомості про результати його розгляду не надійшли (не було повідомлено ОСОБА_8 ). Скаржник ОСОБА_5 посилаючись на ч.1 ст. 304 КПК України вважає, що строк оскарження дій слідчого слід рахувати з 30.03.2015 року, а тому просить скаргу на бездіяльність слідчого задоволити повністю.
07 квітня 2015 року слідчим суддею за даною скаргою відкрито провадження.
Представник скаржника в судовому засіданні посилаючись на обставини викладені у скарзі ОСОБА_5 , просив скаргу задоволити, визнати протиправною бездіяльність слідчого ОСОБА_3 щодо неповернення володільцю вилученого майна у зв`язку з не накладення ним арешту у встановлений законом термін, незадоволення поданого ОСОБА_5 клопотання, не повідомлення особи-скаржника про результат його розгляду та зобов`язання слідчого повернути вилучене в рамках кримінального провадження майно володільцю ОСОБА_5 .. При цьому, подав копії договорів оренди ОСОБА_5 приміщень де були проведені обшуки.
Слідчий ОСОБА_3 вважає, що здійснені ним дії в рамках даного кримінального провадження щодо речових доказів (вилучених речей) щодо яких було надано дозвіл на відшукання в Ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, не містять ознак бездіяльності та порушення норм КПК України, а тому у задоволенні скарги просив відмовити. При цьому подав постанови про визнання предмета речовим доказом і приєднання його до матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Згідно ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 304 КПК України скарги на дії чи бездіяльність слідчого, передбачені частиною 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом 10-ти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_5 оскаржує бездіяльність слідчого СВ Мукачівського міського відділу (з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 щодо неповернення володільцю вилученого майна у зв`язку з не накладення ним арешту у встановлений законом термін, незадоволення поданого ОСОБА_5 клопотання, не повідомлення особи-скаржника про результат його розгляду та зобов`язання слідчого повернути вилучене в рамках кримінального провадження майно володільцю ОСОБА_5 ..
Як вбачається з пояснень учасників судового розгляду, матеріалів скарги та наданих сторонами документів:
Слідчим СВ Мукачівського міського відділу (з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 під час санкціонованого обшуку на підставі Ухвал слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку у приміщеннях, які орендує скаржник ОСОБА_5 , вилучено речі (системні блоки ПК, монітори, клавіатури, миші, інша ПК периферія) щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в Ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, володільцем яких є ОСОБА_5 .
Частиною 7 ст. 236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, має право в т. ч. «вилучати речі», які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно до їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в Ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Таким чином, вилучені під час санкціонованого обшуку речі (системні блоки ПК, монітори, клавіатури, миші, інша ПК периферія) щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в Ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, володільцем яких є ОСОБА_5 , у відповідності до положень ч.7 ст. 236 КПК України не вважаються тимчасово вилученим майном, а від так до них, не може застосовуватися ст. 169 КПК України.
Скарга ОСОБА_5 подана в порядку п.1) ч.1 ст.303 КПК України, - на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а саме: «неповернення володільцю вилученого майна у зв`язку з не накладення ним арешту у встановлений законом термін», а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк, а саме: «незадоволення поданого ОСОБА_5 клопотання, не повідомлення особи-скаржника про результат його розгляду».
Посилання скаржником ОСОБА_5 на порушення слідчим ОСОБА_3 вимог ч.5 ст. 171 КПК України щодо «клопотання про арешту «тимчасово вилученого майна», не ґрунтується на законі, оскільки, як встановлено судом - вилучені під час санкціонованого обшуку речі (системні блоки ПК, монітори, клавіатури, миші, інша ПК периферія) щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в Ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, не вважаються тимчасово вилученим майном у відповідності до положень ч.7 ст. 236 КПК України.
Посилання скаржником ОСОБА_5 на порушення слідчим ОСОБА_3 вимог в ч.1, ч.2 ст. 220 КПК України «щодо строків розгляду слідчим «клопотання про повернення майна володільцю» та «повідомлення про результати розгляду клопотання особу, яка його заявила», не знаходять свого підтвердження у нормах закону, оскільки ч. 1 ст. 220 КПК України, визначено виключний перелік осіб, які можуть звернутися до слідчого чи прокурора з клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій, а саме: сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
В судовому засіданні з пояснень слідчого та представника скаржника встановлено, що скаржник ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні допитувався в статусі «свідка», а тому у «виключний перелік осіб, які можуть звернутися до слідчого чи прокурора з клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій», відповідно до ч.1, ч.2 ст.220 КПК України не входить.
В зв`язку з цим приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ОСОБА_3 , подана в порядку п.1) ч.1 ст.303 КПК України, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, а тому не підлягає до задоволення.
Разом з цим, судом встановлено, що комп`ютерне обладнання, вилучене на підставі та в порядку обшуків проведених на підставі Ухвал слідчого судді за адресою: АДРЕСА_3 ; м. Мукачево, вул. Ужгородська, 2 А, м. Мукачево, вул. Ак. Павлова, 14/16, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 12-3746, про що винесено відповідні Постанови про визнання предмета речовим доказом і приєднання його до матеріалів кримінального провадження.
Пункт 1) частини 6 ст. 100 КПК України визначає, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження. Однак, зазначена норма КПК України не містить чітких вказівок щодо порядку та строків повернення чи передачі на відповідальне зберігання таких речових доказів законному володільцю. При цьому, пункт 12 ст.100 КПК України імперативно вказує, що спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства.
На підставі наведеного, керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України , -

у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Мукачівського міського відділу (з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 щодо неповернення володільцю вилученого майна у зв`язку з не накладення ним арешту у встановлений законом термін та зобов`язання слідчого повернути вилучене в рамках кримінального провадження майно володільцю ОСОБА_5 ..
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1