Справа № 1-171/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2010 року. Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням судді Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С.

за участю прокурора Кругліцької В.М.

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не військовозоб"язаного, не працює, не судимого;

за ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в :

05 вересня 2010 року , біля 16 год.00 хв., в межах населеного пункту смт. Володимирець Рівненської області, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки " Volkswagen Jetta", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проїздній частині, що проходить по вулиці Чкалова, звідки здійснив виїзд на ділянку майдану, що розташований в межах вулиці Поштова в смт. Володимирець Рівненської області, навпроти фасадної сторони приміщення торгового центру « Рікос», де, не впоравшись із керуванням транспортного засобу, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, із подальшим наїздом на автомобіль марки ВАЗ моделі 21070, реєстраційний номер НОМЕР_2, який знаходився в нерухомому стані і позаду якого до і в момент наїзду проходив пішохід ОСОБА_3 В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди вказані автомобілі отримали механічні пошкодження, а пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток правої гомілки в нижній третині із зміщенням, рваної рани правої гомілки, з приводу чого він перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Володимирецької ЦРЛ з 05.09. 2010 року по 27.09.2010 року.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 14/Е-454 від 03.11.2010 року, вказані тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток правої гомілки в нижній третині із зміщенням, рваної рани правої гомілки виникли від дії тупих предметів, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Дані тілесні ушкодження могли бути отримані потерпілим як пішоходом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В прямому безпосередньому , причинному зв"язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди із наступившими шкідливими наслідками , перебуває грубе порушення ОСОБА_2 наступних пунктів правил дорожнього руху України , що вимагають:

п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку , а також особливості вантажу, що перевозиться , і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно конролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об»їзду перешкоди.

п.12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Підсудний ОСОБА_2 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і суду пояснив, що 05.09.2010 року , біля 16.00 год. вдома взяв автомобіль, яким він керував по довіреності. Посвідчення водія отримав тільки в травні 2010 року. Він разом із братами поїхали в напрямку центру смт. Володимирець. В той день було похмуро, падав дощ, покриття дороги було мокрим. При гальмуванні не врахував погодні умови, не розрахував швидкості руху. В результаті чого заподіяв механічні ушкодження автомобілю ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_2, який стояв біля магазину « Рікос» та пішоходу ОСОБА_3 Цивільний позов в частині стягнення матеріальних збитків визнає повністю, моральної шкоди частково. Просить врахувати матеріальне становище, ніде не працює.

Представник потерпілого суду пояснила, що брат на даний час перебуває в лікарні, не ходить, потребує догляду. Цивільний позов просить задоволити, підсудного суворо не карати. Останній давав кошти на лікування.

Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з"ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз"яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вважає вину підсудного ОСОБА_2, доведеною, і кваліфікує його дії за ч.2 ст.296 КК України, оскільки останній керуючи автомобілем , порушив правила безпеки дорожнього руху і експлуатації транспортного засобу, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження як небезпечні для життя.

Що стосується позовних вимог представника потерпілого ОСОБА_3 про стягнення маральної шкоди, то в цій частині позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із слідуючого:

Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов»язковому з»ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з»ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Зокрема, враховується стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вище викладене, істотність змін у потерпілого, його стан здоров»я, матеріальне становище підсудного і потерпілого, виходячи із засад розумності і справедливості, суд рахує за правильне стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 10000 гривень моральної шкоди.

В частині стягнення матеріальних збитків, позов підлягає до повного задоволення.

При призначенні покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, що вчинив тяжкий злочин. ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав, розкаюється у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, представник потерпілого просить суворо не карати, позитивно характеризується, злочин вчинив з необережності.

Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України.

Керуючись ст..ст. 323,324 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання: три роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки;

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з двохрічним іспитовим строком.

Покласти на засудженого такі обов"язки, згідно ст.76 КК України: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; періодично з"являтися для реєстрації .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 1000 ( олна тисяча) грн. матеріальних збитків та 10000 ( десять тисяч) грн. моральної шкоди.

Запобіжний захід засудженому залишити - підписку про невиїзд

Речові докази: автомобіль марки " Volkswagen Jetta", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_2.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту проголошення до апеляційного суду Рівненської області через районний суд.

СУДДЯ: Котик Л.О.