АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-176/07 Головуючий
ст. 165-2, 347 МЕЛЬНИК
ч. 2 п. 3, 382 ч. 1 КПК Доповідач
в апеляційній інстанції
України ЛІТВІНЦЕВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня
2007 р. Колегія
судців судової палати
в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого ЛІТВІНЦЕВА В.М.

суддів СУХОДОЛЬСЬКОГО
М. І.,

НЕДІЛЬКА М. І.

за
участю прокурора ІВАНЧЕНКА Д.В.

захисника-адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку апеляції матеріали за
апеляцією захисника-адвоката ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду
м. Черкаси від 14 червня 2007 року, про обрання міри запобіжного заходу -
тримання під вартою, в порядку ст.
ст. 165-1, 165-2 КПК
України, відносно

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

встановила:

ОСОБА_2. органом досудового слідства обвинувачується в
тому, що він 11 травня 2007 року близько
3 год. ночі, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1, умисно наніс тяжке тілесне ушкодження гр..
ОСОБА_3., що виразилося у відкритій
черепно-мозковій травмі, від якого
останній помер у лікарні. Дії ОСОБА_2.
кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України.

Кримінальна
справа № була порушена 18.05.2007 року по факту нанесення умисного
тяжкого тілесного ушкодження, за ч.
1 ст.
121 КК України, а 25.05.2007 року
даний склад злочину був перекваліфікований на ч. 2 ст. 121
КК України.

4.06.2007 року
ОСОБА_2 було затримано в порядку ст.
115 КПК України.

6.06.2007 року
строк затримання ОСОБА_2 продовжено
судом до 10-и діб.

Всі ці
рішення щодо ОСОБА_2 ним та представником його захисту не оскаржуються.

14.06.2007
року місцевий суд в задоволення подання слідчого по справі, узгодженого з прокурором Соснівського району
м. Черкаси, за участі обвинуваченого, його захисника,

2

прокурора і
слідчого(о/п, прот. с/з - а. с. 6-7) обрав відносно ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання його під
вартою. Прокурор підтримав подання, а
обвинувачений із захисником заперечували проти його задоволення. При цьому
ОСОБА_2 заявляв, що винним себе він не визнає
і не баче ніякого злочину в своїх діях,
так як без всякого умислу лише штовхнув потерпілого(о/п. прот. с/з - а. с бзв.).

В
апеляції захисника-адвоката ОСОБА_1, яка
надійшла безпосередньо до апеляційного суду області(вх. № 10-4816 від 15.06.07 p.), вказується на помилковість висновків
суду, відсутність достатньої кількості доказів, які б давали підстави стверджувати, що не спрямований на заподіяння тяжких
тілесних ушкоджень поштовх, який вчинив
ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3, має причинний
зв'язок з отриманням потерпілим смертельного травмування. Адвокат вважає, що ОСОБА_2.
є позитивною, соціально безпечною
особою, має постійне місце
проживання, сім'ю, в тому числі вагітну наречену, а тому заслуговує на інший, більш полегкий запобіжний захід - підписку
про невиїзд з постійного місця проживання. Про що він і просить апеляційний суд
постановити власне рішення через скасування постанови місцевого суду.

Сам
обвинувачений ОСОБА_2. постанову суду не
оскаржує, на виклику до апеляційного
суду області - не наполягав.

В судове
засідання апеляційного суду на 27 червня 2007 року, призначене з урахуванням дати надходження
витребуваних матеріалів, а також
поточної завантаженості судді-головуючого,
за межами передбачених ч. 1
ст. 382 КПК термінів з'явилися
прокурор та захисник-адвокат ОСОБА_1.,
що дає змогу за безпосередньої участі сторін провести апеляційний
розгляд даних матеріалів. Матеріали окремого судового провадження на вимогу
суду надійшли 21.06.07 року.

При
перевірці рішень суду першої інстанції зазначеної категорії передбачені стислі
строки; судове слідство не провадиться,
протокол судового засідання - не ведеться.

Заслухавши
суддю-доповідача, захисника-адвоката
ОСОБА_1, який підтримав власну апеляцію
і наполягав на зміні міри запобіжного заходу з тримання під вартою ОСОБА_2 на підписку про невиїзд; прокурора про залишення
без будь-яких змін правильно обраного судом ОСОБА_2. запобіжного заходу; вивчивши і перевіривши
відповідно до вимог ст. 365 КПК України матеріали окремого судового
провадження № 4-418/07 з даного питання,
перевіривши доводи апеляції представника захисту, колегія суддів не знаходить законних підстав
для її задоволення через наступне.

ОСОБА_2. обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину(ч.
4 ст.
12 КК України), покарання за яке
передбачено законодавцем тільки у вигляді позбавлення волі і на строк
більший, а ніж три роки: від 7-й - до 10
років позбавлення волі.

На
момент прийняття судом першої інстанції рішення щодо міри запобіжного заходу
відносно ОСОБА_2 , незважаючи на
заперечення останнім наявності в нього умислу на тяжке травмування потерпшого, в розпорядженні слідства(суду) була достатня
кількість даних, що вказували на
протилежне. Те, що саме він штовхнув
потерпілого, внаслідок чого останній
отримав смертельне травмування, не
заперечував і обвинувачений. Процесуальних порушень порядку збору і закріплення
доказів по справі - встановлено не було.

Порушень ст.
106 КПК України також не виявлено; на своє затримання, а також продовження строків затримання судом
ні ОСОБА_2. , а ні його захисник не
скаржаться.

Доводи
апеляції представника захисту про відсутність достатньої кількості доказів
спростовуються наявними матеріалами, є
однобічними і передчасними. Оскільки базуються тільки на показах ОСОБА_2, згідно обраної ним позиції захисту, і, з
урахуванням обсягу розкритих для захисту даних досудового слідства на даному
етапі провадження у кримінальній справі,
- не можуть бути повними і достовірними.

Тому, не виходячи зараз в оцінку доказів винності
ОСОБА_2 з точки зору їхньої
достовірності чи достатності і не вирішуючи у інший спосіб наперед питання про
доведеність його вини в інкримінуємому злочині,
як робить це апелянт, можна з
достатньою вірогідністю прогнозувати, що
перебуваючи на волі
під тягарем такого
тяжкого

з

обвинувачення
і можливості засудження навіть уперше до реального позбавлення волі і на
тривалий строк з необхідністю нести ще й майнову відповідальність перед
родичами загиблого обвинувачений ОСОБА_2.
може залишити місце свого постійного проживання та наречену(на чому
акцентується увага у скарзі захисника),
ухилитися від слідства і суду,
намагатися вплинути на потерпілих-родичів загиблого, перешкоджаючи встановленню істини по справі з
метою зменшити або уникнути взагалі відповідальності за скоєне(що вже
прослідковується в показах ОСОБА_2 щодо
його ставлення до вчиненого на досудовому слідстві). Останній був і залишається
не працевлаштованим.

Дослідження
інших обставин, які відповідно до ст.
150 КПК України мають враховуватися при обранні міри запобіжного заходу, приводить суд до аналогічних висновків. Про
заставу, як можливий запобіжний захід(
ст. 154-1 КПК України), у зверненнях представника захисту не йдеться.

Тому, не переоцінюючи позитивних даних з місця
проживання ОСОБА_2 , наявності у нього
нареченої, яка перебуває в стані
вагітності, притягнення до кримінальної
відповідальності вперше, колегія
суддів, як і суд першої інстанції, приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_2 більш м'яких,
ніж тримання під вартою,
запобіжних заходів в даному випадку(і в даний момент досудового
слідства) не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки цієї особи і
було б неправомірним.

Сам
обвинувачений, на відміну від
захисника, дії слідчого і рішення суду
не оскаржує.

На
підставі наведеного і керуючись ст. ст.
365, 366 ч. 2, 382,
377 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Постанову
Соснівського райсуду
м. Черкаси від 14
червня 2007 року про обрання міри запобіжного заходу - тримання під вартою
відносно обвинуваченого ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляцію його захисника - адвоката ОСОБА_1
- без задоволення.

Головуючий - підпис

Судді - підписи

З
оригіналом згідно:

Суддя
апеляційного суду B.M. Літвінцев