Справа № 1-60 2007 року
ВИРОК

Ім'ям України

13 квітня 2007 року

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Марченко М.М.

при секретарі Кравцовій О.В., Філоненко О.В.

з участю прокурора Костирко П.М.

адвоката ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2. та підсудного ОСОБА_3.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині
справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
села Вересоч Куликівського району Чернігівської
області, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, маючого на своєму утриманні сина ОСОБА_4, 1999 року народження, не працюючого, раніше судимого 01 серпня 1989 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ст. ст. 17 ч.2,117 ч.З , 117 ч.З , 118 ч.2 , 140 ч.2 , 85 ч.З , 215-3 ч.2 , 42 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією
всього належного йому майна , 06 березня 2000 року Новозаводським районним судом міста
Чернігова за ст. ст. 142 ч.2 ,215-3 ч.З , 42 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного
йому майна , звільнений з місць позбавлення волі 14 листопада 2005 по відбутті покарання , проживаючого без реєстрації за адресою Чернігівська область місто Прилуки
АДРЕСА_1, а зареєстрованого Чернігівська область Куликівський район АДРЕСА_2 , за ст. ст. 152 ч.2 ,153
ч.2 ,187 ч.2 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2006 року біля 04 годин ЗО хвилин ОСОБА_3. будучи у стані алкогольного сп'яніння перебував в якості пасажира в автомобілі марки
"Опель-Вектра" номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5. Окрім ОСОБА_3. в автомобілі в якості пасажира
перебувала ОСОБА_2, 1987 року народження . Рухаючись в автомобілі на
автодорозі Ніжин-Чернігів , ОСОБА_3. маючи злочинний умисел на
зґвалтування ОСОБА_2. та задоволення з нею статевої пристрасті неприродним
способом , став імітувати погіршення стану здоров'я , у зв'язку з чим водій ОСОБА_5.
зупинив автомобіль біля кемпінгу за селом Титівки Ніжинського району. Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3.
попрохав ОСОБА_2. вийти з автомобіля , після чого
застосовуючи насильство , що виразилось в утриманні руками потерпілої та подолані її опору, потягнув її в напрямку бесідки .
При цьому , для подолання опору потерпілої ОСОБА_3. приставив ніж до її шиї та пригрозив
його застосування . Виходячи з обстановки на місці
вчинення злочину та насильницьких дій ОСОБА_3. потерпіла погрози сприйняла як дійсні , тобто як реальну небезпеку для свого
життя та здоров'я . Коли ОСОБА_2. намагалась зателефонувати з власного мобільного телефону та
попрохати про допомогу ОСОБА_3. будучи раніше
судимий за розбій , скоїв напад на потерпілу з метою заволодіння її майном , поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для її життя та здоров'я . В результаті цих злочинних дій ОСОБА_3. заволодів
мобільним телефоном потерпілої марки "Самсунг-Х 620" , заводський номер НОМЕР_2, вартістю 567 грн. 20 коп., трьома картками оператора "Джинс" , вартістю 8 грн. кожна , карткою мобільного оператора "Лайф"
вартістю 8 грн. 00 коп.

Подолавши опір потерпілої та заволодівши її майном , ОСОБА_3. усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння ,
передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки , прагнучи задовольнити свою статеву пристрасть , використовуючи
подавленість волі потерпілої, у бесідці на території кемпінгу ,
повторно , задовільнив з ОСОБА_2. статеву пристрасть неприродним
орогенітальним способом.

Після цього, скоївши злочин передбачений ст. 153 ч.2 КК України , ОСОБА_3.
маючи злочинний
намір на зґвалтування
ОСОБА_2, усвідомлюючи суспільно-небезпечний

характер
свого діяння , передбачаючи
його суспільно-небезпечні наслідки ,
бажаючи їх настання ,
повторно, вступив
з потерпілою в насильницькі природні статеві зносини.

Допитаний в
судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав частково в пред'явленому йому
обвинуваченні по ст. ст. 152
ч.1,153 ч.2 ,187
ч.2 КК України і показав ,
що 01 грудня 2006 року він вживав
спиртні напої і вирішив поїхати з міста Прилуки в село Вересоч Куликівського
району до своїх батьків .
Біля 01 години
ночі 02 грудня 2006 року він на
залізничному вокзалі станції Прилуки випив ще спиртного та попрохав таксиста
відвезти його до якогось кафе. По дорозі він попрохав таксиста знайти йому
дівчину легкої поведінки для статевих зносин,
на що таксист пообіцяв це зробити та став комусь телефонувати . Потім таксист зупинився біля кафе , поговорив з
барменшою і вони поїхали на залізничний вокзал . Коли повернулись до залізничного вокзалу станції Прилуки , то до них з
іншого таксі пересіла дівчина в білій шубі,
яка повідомила , що ій
потрібно їхати в місто Чернігів. Він випив ще пива і в автомобілі заснув . В місті Ніжині
перед залізничним вокзалом таксист розбудив його і запитав , куди їхати , на що він
відповів, що до міста Чернігова. Коли проїхали село Титівки Ніжинського району,
то біля кемпінгу він попросив таксиста зупинити автомобіль, сказавши що йому
погано і попросив дівчину вийти з автомобіля, для того , щоб вести
дівчину до бесідки він лівою рукою обняв її , однак дівчина вискользнула від нього і стала звати на
допомогу. Тоді він лівою рукою обійняв потерпілу за плечі, вийняв з кишені
ніж та показав його дівчині.
Дівчина попрохала сховати ножа та сказала, що все буде добре. При цьому
вона хотіла із свого мобільного телефона
комусь зателефонувати, але він відкрито відібрав в неї мобільний телефон , який поклав до
своєї кишені. Після
того, як показав дівчині ніж, вона опір вже не чинила і сама йшла до бесідки,
розташованої на території кемпінгу .
В бесідці він роздягнув потерпілу і задовольнив з нею статеву пристрасть
неприродним орогенітальним способом, а потім зґвалтував п. В цей час до
кемпінгу під"їхав автомобіль,
з якого вийшло декілька чоловік та стали з ліхтариками ходити по лісу. Він
злякався , так як
подумав, що
таксист привіз своїх знайомих,
щоб побити його. Тому він відійшов в глибину лісу, а коли автомобіль
поїхав, то він повернувся до бесідки ,
однак дівчини на місці не було. Він став йти по дорозі в село Вересоч
,Куликівського району і по дорозі його затримали працівники міліції . Після затримання
в нього працівники міліції вилучили мобільний телефон потерпшої та ніж, котрим
він погрожував потерпілій. Після затримання він дізнався, що потерпілою була
ОСОБА_2, 1987 року
народження. Золотих сережок в потерпілої ОСОБА_2. він не відбирав. Свою вину у
вчинених злочинах , передбачених
ст.ст. 152 ч.2 , 153 ч.2 КК України
повністю визнає , а вину у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 187
ч.2 КК України не визнає. Просить суд суворо його не карати .

Незважаючи на
часткове визнання своєї вини підсудним ОСОБА_3. його вина підтверджується
повністю сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, допитана в
судовому засіданні потерпша ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженка села Мохначі Ріпкинського району Чернігівської області, громадянка
України, не заміжня, студентка 3-го
курсу Прилуцького медичного училища, проживаюча місто Прилуки, АДРЕСА_3 показала, що 01 грудня 2006 року після
занять в медичному училищі вона вирішила поїхати додому в село Мохначі. Додому
вона хотіла їхати на поїзді ,
який відправлявся від станції Прилуки до міста Ніжина в 03 години 50 хвилин ночі. У
вечірній час вона прийшла до ігрових автоматів "Молібу", де своїй
знайомій оператору ігрових автоматів ОСОБА_6 повідомила, що поїздом поїде
додому. Біля 2 годин
ночі 02 грудня 2006 року вона
замовила таксі і поїхала на залізничний вокзал станції Прилуки. По дорозі
таксисту телефонували і питали про неї. На залізничному вокзалі станції Прилуки
до них на автомобілі під'їхав інший
таксист, який віз пасажира до міста Чернігова і повідомив, що її знайома
ОСОБА_6 прохала його щоб він попутно відвіз її також до міста Чернігова.
В автомобілі перебував незнайомий їй чоловік у стані алкогольного сп'яніння,
який заснув. Коли вони приїхали в місто Ніжин, то таксист розбудив пасажира і
запитав, куди ікати: на вокзал станцію Ніжин чи в місто Чернігів, на що пасажир відповів, що потрібно їхати в місто Чернігів.
Коли проїхали село Титівки, то пасажир став імітувати, що йому погано і
попросив таксиста зупинити автомобіль. Імітуючи рвоту пасажир виштовхнув її із зупинившогося автомобіля і
вийшов сам. Як вона дізналася пізніше, це
був ОСОБА_3, який став тягнути її до лісу. При цьому ОСОБА_3. вийняв з
кишені ніж і приставив його біля її шиї. Коли вона побачила ніж, то її всю парализовало, так як подумала,
що ОСОБА_3. вб'є її. Тоді вона намагалась зателефонувати з мобільного телефону
марки "Самсунг-Х 620",
який ОСОБА_3. в неї відібрав. Вона попрохала ОСОБА_3. не вбивати її, на що
він сказав їй, що як
вона буде у всьому слухати його, то він її не вб'є. Таксист

в цей час
розвирнувся і поїхав у зворотньому напрямку. ОСОБА_3. довів її до бесідки , де з погрозою застосувати насильство і
із застосуванням фізичного насильства задовольнив з нею статеву пристрасть неприродним орогенітальним способом, після чого ОСОБА_3.
з погрозою застосувати насильство і із
застосуванням фізичного насильства зґвалтував її , вчинив з нею статеві зносини. Через декілька
хвилин вона бачила, що на дорозі зупинився автомобіль, з якого вийшло декілька
осіб, які з ліхтариками ходили по лісу. Вона зрозуміла, що це були працівники
міліції і ОСОБА_3. втік, а вона побігла до працівників міліції. Потім вона
виявила, що в неї не стало сережок, які були в неї в ушах. Вона говорила працівникам міліції, що ОСОБА_3. погрожуючи їй розправою відібрав в неї мобільний телефон
і дві золоті сережки, а також говорила про це
слідчому. Але в дійсності , де ділись її дві золоті сережки вона
не знає, так як вона не бачила, щоб ОСОБА_3. знімав в неї з
ушей золоті сережки. При цьому стверджує, що погрожуючи ножем ОСОБА_3. відібрав в неї мобільний телефон і вона сприйняла
цю угрозу небезпечною для свого життя і
здоров'я. По справі під час досудового слідства вона заявила цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_3. в
рахунок відшкодування завданою матеріальної шкоди 1040 грн. 00 коп.
і в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. 00 коп. Але в суді від своїх позовних вимог про стягнення із ОСОБА_3. в
рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди в розмірі 10000 грн. 00 коп.
і в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1040 грн. 00 коп.
відмовляється, просить суд прийняти відмову і провадження по позовній заяві просить закрити. Просить покарати
підсудного ОСОБА_3. за вчиненні відносно неї злочини згідно закону .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що він таксує на власному автомобілі марки " Опель-Вектра". 02 грудня 2006 року біля 3-х годин ночі він перебував біля залізничного вокзалу станції Прилуки. До нього звернувся
незнайомий чоловік, як він пізніше дізнався, це був
ОСОБА_3, який попросив відвезти його до дискоклубу
"Європа". Потім ОСОБА_3. повідомив, що його потрібно відвезти до
міста Ніжина. Після цього він запитав, де можна
знайти дівчину для статевих зносин, на що він йому відповів, що підшуканням дівчат він не займається. В цей час він
під'їхав до приміщення ігрових автоматів, де зустрів знайому ОСОБА_6 Коли вона дізналась, що він везе пасажира до
міста Ніжина, то попросила попутно забрати її
знайому дівчину на ім'я ОСОБА_2, котра поїхала на таксі до
залізничного вокзалу. Він по рації зв'язався із
таксистом, який повідомив, що дійсно до залізничного вокзалу везе дівчину на ім'я ОСОБА_2. На залізничному вокзалі станції Прилуки він забрав дівчину на ім'я ОСОБА_2 , яку разом із ОСОБА_3. повіз до міста Ніжина. По дорозі
ОСОБА_3. заснув. В місті Ніжині він розбудив ОСОБА_3. і
запитав, куди потрібно їхати, на що ОСОБА_3. відповів, що потрібно їхати в місто Чернігів. Коли проїхали село Титівки, то ОСОБА_3.
сказав, що йому погано і попросив зупинити
автомобіль. Коли автомобіль зупинився , то ОСОБА_3. попросив вийти разом з ним ОСОБА_2. Було темно і він почув , як кричала ОСОБА_2 і звала на допомогу. Він побачив, як ОСОБА_3. потягнув ОСОБА_2 до лісу. Він вийшов із автомобіля і кричав в сторону ОСОБА_3., який вилаявся в його адресу.
Злякавшись, що сам він не зможе допомогти, то поїхав за допомогою в місто Ніжин і на місце пригоди привіз працівників міліції, з
якими став з ліхтарями ходити по лісу. Через
деякий час до них вийшла дівчина і повідомила, що ОСОБА_3. її зґвалтував. Після чого він дізнався, що це була
ОСОБА_2.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що в ніч з 1 на 2 грудня 2006 року вона перебувала на робочому місці в ігровому залі
"Малібу", де перебувала ОСОБА_2., яка розпитувала, як доїхати до
М.Чернігова . На що вона їй сказала , що можна доїхати поїздом до міста Ніжин, а
звідти до міста Чернігова. Через деякий час вона вийшла з приміщення ігрового
залу покурити , де до неї під'їхав знайомий таксист
ОСОБА_5. та повідомив , що до міста Ніжина везе пасажира.
Вона попросила таксиста ОСОБА_5. попутно забрати до міста Ніжина її
знайому ОСОБА_2., на що він погодився.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що в ніч з 01 на 02 грудня 2006 року він перебував у добовому
чергуванні у складі слідчо-оперативної групи
Ніжинського МРВ УМВС України в Чернігівській області . Біля 05 годин 00 хвилин 02 грудня за вказівкою чергового
Ніжинського МРВ УМВС він разом з іншими працівниками міліції виїхали за село
Титівки Ніжинського району , так як до чергової частини звернувся
таксист з міста Прилуки ОСОБА_5. та повідомив про
скоєння злочину відносно незнайомої дівчини . По дорозі ОСОБА_5. розповів , що 02.12.2006 року біля 03 години 00 хвилин він з м.Прилуки віз двох пасажирів - чоловіка та дівчину . Коли вони проїхали село Титівки, то чоловік сказав , що йому погано та попросив зупинити
автомобіль. Коли автомобіль зупинився , то чоловік виштовхнув

дівчину і почав тягнути її до лісу.
Дівчина кричала і звала на допомогу. Тоді він приїхав до Ніжинського МРВ УМВС
України і повідомив про це. Коли вони приїхали на місце і прочісували ліс, то
знайшли дівчину, яка назвалась ОСОБА_2. ОСОБА_2. пояснила , що незнайомий
чоловік пригрозив їй ножем ,
зґвалтував її та забрав мобільний телефон марки "Самсунг" та дві
золотих сережки. Вони відвезли ОСОБА_2. до Ніжинського МРВ УМВС України , а самі
повернулись назад шукати злочинця по прикметах, названих ОСОБА_2. Проїжджаючи село Дрімайлівка
Куликівського району вони побачили на узбіччі незнайомого, який зупиняв
попутні автомобілі і по прикметах був схожий на ґвалтівника. Вони його затримали і доставили до Ніжинського МРВ
УМВС України, який назвався ОСОБА_3.

Допитана в
судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала , що з вересня 2006
року вона співмешкала з ОСОБА_3. 01
грудня 2006 року
біля 23-24 годин
ОСОБА_3. повернувся додому в стані алкогольного сп'яніння. Злякавшись, що він
знову буде бити її , вона
втекла із дому і всю ніч просиділа в кафе. Наступного ранку вона прийшла
додому, але ОСОБА_3. дома не було. ОСОБА_3. завжди носив із собою ніж.

Крім
вищезазначеного вина підсудного ОСОБА_3. підтверджується матеріалами справи,
які були дослідженні в судовому засіданні, а саме: протоколом прийняття усної
заяви про злочин від 02 грудня 2006 року , в якій вона
просить притягнути до кримінальної відповідальності незнайомого їй чоловіка, який поблизу села Титівка Ніжинського району
зґвалтував її та заволодів її майном (а.с.12 ); рапортом ст.
слідчого прокуратури , що
ОСОБА_2. звернулась 02 грудня 2006 року із заявою
до Ніжинського МРВ УМВС України, що її на території кемпінгу за селом Титівки Ніжинського району зґвалтував незнайомий
чоловік (а.с. 13 ) ; протокол
огляду місця події від 02
грудня 2006 року , яким зафіксовано
місце розташування бесідки на території кемпінгу за селом Титівки Ніжинського
району ( а.с. 14 ) ; довідкою
спеціаліста Ніжинської судово-медичної експертизи
, в якій зазначено , що при освідуванні 02 грудня 2006 року ОСОБА_2. виявлено крововилив на
внутрішній поверхні середньої третини лівого стегна , котрий міг
утворитися під час розведення стегон (
а.с. 26 ); висновком судово-медичного експерта № 784 від 02.12.2006 -19.01.2007 року
відповідно до якого: а)ушкодження на лівому стегні потерпшої ОСОБА_2.
відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень; б) при
судово-імунологічному дослідженні вмісту піхви потерпілої виявлена сперма , в ротовій
порожнині сперма не знайдена (
а.с. 30-34); висновком судово-медичного експерта № 785 від 02.12.2006 p.- 19.01.2007р.
відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні в мазках - відбитках зі
статевого органу ОСОБА_3. виявлені клітини багатошарового плоского епітелію та
епітелійні клітини , котрі
можуть походити з ротової порожнини ( а.с. 43-46); Протоколом виявлення , огляду та вилучення від 02 грудня 2006 року , відповідно до
якого : а) у
ОСОБА_3. вилучено ніж, котрим за поясненнями ОСОБА_3. він погрожував незнайомій дівчині під час зґвалтування 2 грудня 2006 року. б)вилучено мобільний телефон
марки "Самсунг Х-620" та 4
картки операторів мобільного зв'язку ,
котрим за поясненнями ОСОБА_3. він
заволодів у дівчини (а.с 48 ) ; протоколом
огляду ножа від 03 грудня 2006 року, вилученого
у ОСОБА_3. ( а.с. 49); висновком
судово-товарознавчої експертизи №
С-265 від
15.01.2007року, де зазначено, що вартість мобільного телефону та карток
операторів мобільного зв'язку станом на 02 грудня 2006 року становить 599 грн. 20 коп. ( а.с. 65); протоколом виїмки плавок потерпілої ОСОБА_2. від 02 грудня 2006 року ( а.с. 71 ) ; висновком експерта №
274 від 14.12.-27.12.2006
року , в якому
зазначено , що в
слідах на плавках потерпілої ОСОБА_2. виявлено сперму, яка могла походити від
ОСОБА_3. ( а.с. 85-89) ;
протоколом відтворення обставноки та обставин події від 03 грудня 2006 року, в якому
зазначено , що
ОСОБА_3. вказав на бесідку на території кемпінгу за селом Титівки Ніжинського
району, до якої він погрожуючи ножем, повів ОСОБА_2. та насильно вступив з нею
у статеві зносини та фото таблицею до протоколу відтворення обстановки та
обставин події ( а.с.
232-235, 237-238) .

Аналізуючи
зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає , що дії ОСОБА_3.
слід кваліфікувати за ч.2 ст. 187
КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном потерпілої ОСОБА_2.
мобільним телефоном "Самсунг-Х 620"
, трьома картками оператора "Джине" і однією картки мобільного
оператора "Лайф", поєднаною з погрозою застосування насильства , небезпечного для
життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою , яка раніше
вчинила розбій.

Що стосується
епізоду від 02.12.2006 року
нападу з метою заволодіння чужим майном потерпілої ОСОБА_2. двома золотими
сережками вартістю 300 гривень,
поєднаною з погрозою застосування ,
небезпечного для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу , вчинений

особою , яка раніше вчинила розбій, вмінений
підсудному ОСОБА_3. досудовим слідством, то зазначений епізод не найшов свого
підтвердження в судовому засіданні. Підсудний ОСОБА_3. категорично заперечує,
що заволодів двома золотими сережками потерпілої 02.12.2006 року , заявляючи про це , як під час досудового слідства , так і під час судового засіданні . Сама потерпіла ОСОБА_2 в судовому
засіданні показала, що не знає , де ділись її сережки, пояснила , що не бачила, щоб підсудний знімав в
неї сережки. Але не заперечувала , що працівниками міліції та слідчому говорила, що в неї ОСОБА_3. відібрав
сережки. Проте в суді не підтверджує, підсудний відібрав у неї дві золоті
сережки, тим більше здійснив напад з метою заволодіння двох золотих сережок, з погрозою застосування насильства
небезпечного для її життя чи здоров'я. В досліджених в
судовому засіданні матеріалах справи про це відсутні. В зв'язку з тим , що в судовому засіданні даний епізод не найшов
свого підтвердження , докази про це відсутні, тому
суд вважає можливим виправдати підсудного ОСОБА_3. по епізоду від 02.12.2006 року нападу з метою заволодіння чужим майном потерпілої
ОСОБА_2. двома золотими сережками вартістю 300 гривень 00 коп., поєднаного з погрозою
застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров'я особи, яка зазнала
нападу , вчинений особою, яка раніше вчинила
розбій.

Дії ОСОБА_3. слід кваліфікувати за ч.2 ст. 153 КК України, як задоволення статевої пристрасті
неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування відносно потерпілої ОСОБА_2., вчиненими
повторно .

Дії ОСОБА_3. слід кваліфікувати за ч.2 ст. 152 КК України, як зґвалтування потерпілої ОСОБА_2. тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства,
погрози його застосування , вчинене особою , яка раніше вчинила злочин , передбачений ст. 153 ч.2 КК України та вчинене
повторно.

При призначенні міри та виду покарання підсудному ОСОБА_3. суд враховує
характер та ступінь тяжкості вчинених
злочинів , особу винного , який раніше судимий по місцю проживання характеризується задовільно, а по місцю відбування покарання
незадовільно. Обставин справи , що пом'якшують покарання не встановлено, обставин справи , що обтяжують покарання
рецидив злочинів , скоєння злочину особою , яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння . Вмінена досудовим слідством
обтяжуюча обставина вчинення злочину повторно, слід виключити на підставі ч.4 ст. 67 КК України, так як ця обтяжуюча
обставина передбачена в статтях особливої частини КК
України як ознака злочину , що виливає на його кваліфікацію , суд не може ще раз врахувати її при
призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Так як ОСОБА_3. вчинив три злочини, передбачені різними статтями
кримінального закону і ні за один з них раніше не
був засуджений , то відповідно до ст. 70 КК України , суд вважає за необхідне призначити
йому покарання за сукупністю покарань шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим.

З урахуванням викладеного, суд вважає, необхідним призначити підсудному
ОСОБА_3. покарання у вигляді позбавлення волі
із конфіскацією всього належного йому майна , так як виправлення та перевиховання його
можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Під час досудового слідства потерпіла ОСОБА_2. заявила цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_3. в рахунок відшкодування
завданої їй матеріальної шкоди в розмірі 1040 грн. 00 коп. і в рахунок відшкодування
завданої їй моральної шкоди в розмірі 10000 грн. 00 коп, в загальній сумі 11040 грн. 00 коп. . Але в судовому засіданні потерпша
ОСОБА_2. від позову відмовилась і просила
суд прийняти відмову від позову про стягнення з підсудного ОСОБА_3. в рахунок відшкодування завданої їй матеріальної і моральної
шкоди в розмірі 11040
грн. 00 коп. та
провадження по справі закрити.

Прокурор, підсудний та його захисник не заперечували проти задоволення
клопотань потерпілої ОСОБА_2. суд вважає, що відмова від позову позивачки
ОСОБА_2. не протирічить закону , відмову від позову приймає та вважає можливим провадження
по позовній заяві ОСОБА_2. закрити .

Речові докази по справі: ніж, що був вилучений в підсудного ОСОБА_3. 02 грудня 2006 року і зберігається в камері речових
доказів Ніжинської міжрайонної прокуратури - знищити ( а.с. 58). Мобільний телефон марки
"Самсунг Х-620" , чотири сім картки операторів
мобільного зв'язку, плавки потерпілої, які
знаходяться в камері речових доказів Ніжинської міжрайонної прокуратури - повернути потерпілій ОСОБА_2. ( а.с. 59 , 67 ,
68 , 91 ) .

Судових витрат по справі не має .

В строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_3. зарахувати знаходження під
вартою з 02 грудня 2006 року з дня затримання в порядку ст. 115 КПК України, так як після затримання він на волю
більше не відпускався.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним за ст. ст. 187 ч.2 , 153 ч.2 , 152 ч.2 КК України і
призначити йому покарання :

за ст. 187 ч.2 КК України призначити покарання 7 ( сім) років позбавлення волі із конфіскацією
всього належного йому майна.

за ст. 153 ч.2 КК України призначити покарання 4 ( чотири) роки позбавлення волі. за ст. 152 ч.2 КК України
призначити покарання 7 (
сім ) років 1 ( один ) місяць
позбавлення волі.

По епізоду від 02.12.2006 року нападу з метою заволодіння чужим майном потерпілої

ОСОБА_2. двома золотими сережками вартістю 300 гривень 00 коп., поєднаного з погрозою застосування насильства , небезпечного для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу , вчинений особою , яка раніше вчинила розбій, засудженого ОСОБА_3
виправдати.

Згідно ст. 70 КК України за сукупністю покарань
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням , до відбуття засудженому ОСОБА_3 призначити 7 ( сім) років 1 ( один ) місяць позбавлення волі із конфіскацією
всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з 02 грудня 2006 року з дня його затримання , так як після затримання він на волю більше не відпускався.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 залишити попередню-тримання під вартою в СІЗО № 32 міста Новгород-Сіверський
Чернігівської області , до вступу вироку в закону силу .

Провадження по позовній заяві, в зв'язку з відмовою позивача ОСОБА_2 від
позову- закрити.

Речові докази по справі: ніж, що був вилучений в засудженого ОСОБА_3, 02 грудня 2006 року і зберігається в камері речових
доказів Ніжинської міжрайонної прокуратури - знищити ( а.с. 58) мобільний телефон
"Самсунг-Х-620", чотири сім карти
операторів мобільного зв'язку , плавки потерпілої, які знаходяться
в камері речових доказів Ніжинської міжрайонної прокуратури - повернути потерпілій ОСОБА_2.

Апеляція на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської
області на протязі 15 (п'ятнадцяти ) діб з моменту проголошення вироку, а
засудженим ОСОБА_3., який перебуває під вартою на протязі 15 (п'ятнадцяти ) діб з моменту отримання копії
вироку.