Справа № 429/1510/13-к
провадження 1-кп/429/89/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2013 Слов`яносербський
районний суд Луганської області в
складі: головуючого судді
Мицик С.А.,

при секретарі судового засідання
Макушенко А.І.,

з участю прокурора
Бусова Д.М.,

обвинувачених
ОСОБА_1,

ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в сел.
Слов`яносербськ кримінальне
провадження стосовно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в сел.
Зарево Шовгенівського району
Краснодорського краю, Росія, росіянина,
громадянина України, має середню
технічну освіту, одруженого, не
працюючого, раніше не судимого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та
фактично мешкаючого за адресою:
АДРЕСА_2 по обвинуваченню у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився в с.
Кримське Слов'яносербського району
Луганської області, українця,
громадянина України, має середню
освіту, одруженого, не працюючого,
раніше не судимого, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_3 та фактично
мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 по
обвинуваченню у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно у другій половині
січня 2013 року, точної дати в ході
проведення досудового розслідування
не встановлено, о 22.00 год. ОСОБА_1 за
попередньою змовою з ОСОБА_2, виходячи
із корисливих спонукань, маючи намір на
здійснення крадіжки чужого майна з
метою незаконного збагачення, прийшли
до будинку АДРЕСА_5, де реалізуючи свій
злочинний намір, через відкриту
калитку дерев'яного забору, який
слугував огорожею вищевказаного
будинку проникли на територію двору
будинку, звідки таємно викрали
металеві вироби у вигляді листів
металу, які слугували бортами для
підтримки грунту, у кількості 30 штук,
вагою кожен по 12 кг, загальна вартість
яких згідно довідки про вартість
металу складає 720 грн., та з місця
скоєння злочину зникли, розпорядившись
викраденим майном як своїм власним,
заподіявши потерпілому ОСОБА_3
матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Своїми умисними діями, які виразилися
у таємному викраденні чужого майна, за
попередньою змовою групою осіб,
поєднаному з проникненням у сховище,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скоїли кримінальне
правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185
КК України.

Обвинувачений ОСОБА_1 винним у
скоєнні кримінального правопорушення
визнав себе повністю, свою вину за ч. 3
ст. 185 КК України, при обставинах,
викладених в обвинувальному акті,
визнав повністю та пояснив, що
обставини, зокрема: час, місце та спосіб
вчинення кримінального
правопорушення, викладені в
обвинувальному акті, зазначені вірно,
він їх підтверджує. У скоєному щиро
розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_2 винним у
скоєнні кримінального правопорушення
визнав себе повністю, свою вину за ч. 3
ст. 185 КК України, при обставинах,
викладених в обвинувальному акті,
визнав повністю та пояснив, що
обставини, зокрема: час, місце та спосіб
вчинення кримінального
правопорушення, викладені в
обвинувальному акті, зазначені вірно,
він їх підтверджує. У скоєному щиро
розкаявся.

Крім повного визнання своєї вини
обвинуваченими, їх винуватість в
скоєнні кримінального правопорушення
підтверджується доказами, які ніким із
учасників судового розгляду не
оспорюються, і відповідно до ч.3 ст. 349
КПК України в судовому засіданні не
досліджувалися.

За таких обставин суд вважає
винуватість обвинувачених ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в скоєнні кримінального
правопорушення повністю доведеною, та
їх дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка), вчинене за
попередньою змовою групою осіб,
поєднане з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання обвинуваченим
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відповідності зі ст.
65 КК України, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого правопорушення,
особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не
судимі, за місцем мешкання
характеризуються позитивно, на обліку
у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога
не перебувають, ніде не працюють.

Пом'якшуючою обставиною, згідно ст. 66
КК України, суд визнає те, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 щиро розкалися та добровільно
відшкодували завданий збиток.

Обставини, що обтяжують покарання
судом не встановлені.

Враховуючи зазначені обставини в їх
сукупності, беручи до увагу думку
потерпілого, який претензій
матеріального характеру до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 не має, те, що обвинувачені не
судимі, у скоєному щиро розкаялися, суд
приходить до висновку, що їх
виправлення можливе без відбування
покарання, і до них доцільно
застосувати ст. 75 КК України,
звільнивши їх від відбування
покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити в
порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, і
призначити йому покарання у виді
3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання з
випробуванням, встановивши йому
іспитовий строк на 1(один) рік.

Згідно п.2, 3, 4 ст.76 КК України
зобов'язати ОСОБА_1 протягом іспитового
строку - не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання, періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, і
призначити йому покарання у виді
3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування
призначеного покарання з
випробуванням, встановивши йому
іспитовий строк на 1(один) рік.

Згідно п.2, 3, 4 ст.76 КК України
зобов'язати ОСОБА_2 протягом іспитового
строку - не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання, періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по справі: металевий
предмет, розміром 156 см х20 см, товщиною 3
мм,

передані на зберігання ОСОБА_3 -
залишити власнику.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 у вигляді особистого
зобов'язання - залишити до набрання
вироком суду законної сили.

На вирок може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Луганської області через
Слов`яносербський районний суд
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення, а засудженим - в той же
строк з моменту вручення йому копії
вироку.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок суду, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Суддя
С.А. Мицик