А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.10.2014 місто Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підсудних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участи у розгляді справи судом першої інстанції на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 червня 2014 року , якою кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та
мешканця
раніше не судимого, громадянина України,-
у вчиненні злочинів, передбачених за ч.3 ст.153,ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 153, ч.2 ст.15 ч.3 ст.153, ч.2 ст. 156 КК України;
ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця
АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
громадянина України,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.153, ч.2 ст.156 КК України,-
направлено прокурору Мукачівського районну для організації провадження додаткового розслідування.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у тому, що, зокрема, ОСОБА_6 05 квітня 2012 року, близько 17-ої години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою подальшого задоволення статевої пристрасті, прийшов додому до потерпілої ОСОБА_8 , яка проживає в будинку АДРЕСА_3 та сказав їй завідомо неправдиву інформацію про те, що її колишній чоловік ОСОБА_9 чекає її із сином в себе дома для того щоб привітати його з днем народженням.
Будучи введеною в оману ОСОБА_8 , не усвідомлюючи злочинного наміру ОСОБА_6 , разом з ним та своїм малолітніми дітьми потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , прослідували до Доктора додому і зайшли в приміщення будинку АДРЕСА_1 . Через деякий час в дане приміщення зайшов і ОСОБА_7 , який до того, близько 19-ої години 30-ої хвилини, попередньо зустрівшись на вулиці з ОСОБА_6 , домовились задовольнити статеву пристрасть з ОСОБА_8 .
З метою унеможливлення втечі потерпілої ОСОБА_8 та забезпечення подолання можливого її опору, ОСОБА_6 зачинив на замок вхідні двері, після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на насильницький статевий акт, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, а також те, що поруч з ними в одній кімнаті знаходяться діти потерпілої малолітній потерпілий ОСОБА_9 та малолітня ОСОБА_10 , застосував до потерпілої ОСОБА_8 фізичне та психічне насильство, а саме наніс їй один удар затиснутим кулаком правої руки в область обличчя, після чого схопив її руками за волосся та наніс п`ять ударів в потиличну та тім`яну частину голови і близько двох ударів в область тулуба. Тим часом ОСОБА_7 , з метою подолання опору потерпілою ОСОБА_8 , під час насильницького статевого акту ОСОБА_6 , силоміць тримав її за обидві руки, в результаті чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді травматичних набряків тканин на волосистій частині голови, множинних синців обох плечей по передньо-внутрішньо-боковій поверхнях, в ділянці тулуба, обох нижніх кінцівок.
В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на задоволення статевої пристрасті, залякуючи потерпілу ОСОБА_8 та погрожуючи їй фізичною розправою, яку остання в тій ситуації сприйняла як реальну та дійсну, долаючи її опір та всупереч її волі, примусив потерпілу ОСОБА_8 до вступу з ним у статеві зносини природним способом, тобто зґвалтував останню в присутності малолітніх дітей та вчинив розпусті дії щодо малолітніх осіб.
В свою чергу ОСОБА_7 , після задоволення статевої пристрасті ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочині дії, спрямовані на задоволення статевої пристрасті, залякуючи потерпілу ОСОБА_8 та погрожуючи їй фізичною розправою, яку остання в тій ситуації сприйняла як реальну та дійсну, долаючи її опір та всупереч її волі, усвідомлюючи, що поруч з ними в одній кімнаті знаходяться діти потерпілої малолітній ОСОБА_9 , та малолітня ОСОБА_10 , примусив потерпілу ОСОБА_8 до вступу з ним у статеві зносини природнім способом, тобто зґвалтував останню та вчинив розпусті дії щодо малолітніх осіб.
Після того ОСОБА_6 , залишившись в кімнаті з потерпілою ОСОБА_8 та її малолітніми дітьми ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_7 вийшов з кімнати, користуючись перевагою у фізичній силі над потерпілою, залякуючи її фізичною розправою у разі непокори, яку ОСОБА_8 сприйняла як реальну та дійсну, всупереч її волі та із застосуванням фізичного насильства, яке виразилося в тому, що ОСОБА_6 схопив потерпілу за руку, а правою рукою, затиснутою в кулак, наніс їй декілька ударів в область тулуба, після чого схопив її за волосся і став притуляти її голову до свого статевого органу, таким чином намагався задовольнити свою статеву пристрасть неприроднім способом шляхом орогенітального контакту. Однак довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_6 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки в цей час дочка потерпілої малолітня ОСОБА_10 , стала проситися в туалет, в зв`язку з чим ОСОБА_6 припинив свої злочинні дії.
Після цього, близько 20-ої години ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у вищевказаному будинку, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, застосував фізичне і психічне насильство до сина потерпілої ОСОБА_9 , яке виразилося у нанесенні одного удару зажатим кулаком в область голови та нанесенні двох ударів ногою в область нижніх кінцівок, спричинивши малолітньому потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних синців в ділянці обох нижніх кінцівок, які виникли внаслідок дії твердих тупих предметів по механізму удару та здавлення, якими можуть бути затиснуті в кулак руки та пальці рук сторонньої людини, і які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень.
Застосовуючи вказане насильство та скориставшись малолітнім віком потерпілого ОСОБА_9 , підсудний ОСОБА_6 схопив його рукою за потиличну ділянку голови, силою став притуляти її до свого оголеного статевого органу, таким чином намагався задовольнити свою статеву пристрасть неприродним способом, шляхом орогенітального контакту із малолітнім потерпілим.
Направляючи кримінальну справу прокурору на додаткове розслідування, суд у постанові зазначив, що органом досудового слідства допущені у справі істотні порушення кримінально-процесуального закону, зокрема, огляди місця події житлового будинку АДРЕСА_1 проведено без згоди власника, за відсутності постанови судді.
Аналогічні порушення кримінально-процесуального закону допущені і при проведенні відтворення обстановки та обставин події злочину за участі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .
Захисника ОСОБА_12 залучена для захисту прав і інтересів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 без їх згоди.
Враховуючи наведені обставини, а також те, що доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні наведених злочинів не здобуто, суд першої інстанції вважав за необхідне направити кримінальну справу на додаткове розслідування.
У апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вказаної постанови і направлення справи на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що висновки суду, викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам справи, вимогам закону.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора про задоволення апеляції, пояснення захисника ОСОБА_5 , підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про залишення постанови без змін, дослідивши матеріали кримінальної справи доводи, викладені у апеляції, апеляційний суд вважає, що апеляція підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 281 КПК України (1960 року), роз`яснення, даного в п.п. 8,9 Постановив №2 Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду можливе лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства, коли неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
З матеріалів кримінальної справи, зокрема, оскарженої постанови суду першої інстанції убачається, що, як на підставу направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, суд у постанові зазначив, що органом досудового слідства допущені істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, зокрема, огляди місця події проведено без згоди власника житлового будинку. Без його згоди проведено і відтворення обстановки та обставини події злочину.
Прокурором не надано суду матеріалів перевірки, в порядку ст. 97 КПК України (1960 року), заяв підсудних про застосування щодо них недозволених методів слідства; захисника до участі у кримінальній справі залучено без згоди підсудних, а тому доказів вини ОСОБА_6 на даний час не здобуто.
Згідно ст. 281 КПК України (1960 року), роз`яснення, даного в п. 10 наведеної постанови Пленуму Верховного Суду України повернення справи на додаткове розслідування може мати місце лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.
Неприпустимим є повернення справи на додаткове розслідування у випадку, коли немає доказів, як це зазначив суд у оскарженій постанові, які б підтверджували пред`явлене обвинувачення, і вичерпні всі можливості одержання додаткових доказів.
У рішенні має бути обґрунтовано висновок про наявність підстав для повернення справи на додаткове розслідування. При цьому суддя не вправі наперед вирішувати питання, зокрема, про доведеність обвинувачення.
З урахуванням наведеного, оскаржена постанова суду першої інстанції підлягає до скасування, а справа направленню на новий судовий розгляд при якому суду необхідно усунути наведені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, для чого належним чином допитати підсудних, потерпілих, свідків, зазначених у списку, долученому до обвинувального висновку, у тому числі і понятих, які приймали участь у слідчих діях, перевірити заяви підсудних про застосування щодо них недозволених методів слідства, дати належну оцінку зібраним і дослідженим доказам у їх сукупності та ухвалити належне рішення.
При цьому суду необхідно звернути увагу і на ту обставину, що окрема постанова Мукачівського міськрайонного суду від 06 червня 2013 року апеляційним судом не скасована (а.с.,а.с. 226-228,Т.5).
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України (1960 року), апеляційний суд, -
У Х В А Л И В :

Апеляцію прокурора задовольнити частково.
Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 червня 2014 року про направлення кримінальної справи щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст. 152, ч.2 ст.15 ч.2 ст.153, ч.2 ст.15 ч.3 ст.153, ч.2 ст.156 КК України та ОСОБА_7 за ч.3 ст. 152, ч.2 ст.156 КК України прокурору Мукачівського району для організації проведення додаткового розслідування скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд зі стадії судового розгляду до того ж суду в іншому складі.
Запобіжні заходи щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити попередні .

Судді: