Кодимський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________________
Справа №503/1461/14-к
Провадження №1-кп/503/8/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2015 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Іванківці, Знам`янського району, Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, із середньою освітою, перебуваючої в шлюбі, не працюючої, раніше не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор прокуратури Кодимського району ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_3 , представник потерпілої ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_3 , 19 червня 2014 року, близько 14 години 50 хвилин, знаходячись на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , під час сварки з потерпілою ОСОБА_3 , яка сталася на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір спричинення тілесних ушкоджень, схопивши металевий тазик - завдала удар по лівій кисті руки потерпілої, спричинивши тим самим тілесні ушкодження останній середнього ступеня тяжкості, у вигляді рани лівої кисті, перелому 1-ої п`ястної кістки лівої кисті.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину в скоєному визнала частково і дала такі показання. 19 червня 2014 року вона возила воду від криниці. В цей час між її дітьми і дітьми потерпілої виник конфлікт. Саме це стало причиною того, що між нею і потерпілої виникла суперечка, яка переросла у сварку. Це відбувалося у неї на порозі будинку. Під час цього конфлікту вона вилила воду на потерпілу з тазика, що був у неї, а потім вийшло так, що вдарила цим тазиком по руці останньої.

Не зважаючи на те, що обвинувачена визнала свою вину у заподіянні потерпілій ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесних ушкоджень частково, винуватість ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України була доведена під час судового розгляду справи.

Так, потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні показав таке. Проживає вона по суті на одному подвір`ї з обвинуваченою по АДРЕСА_1 . 19 червня 2014 року в денний час була у своєму будинку. На подвір`ї гралися її діти та племінник з дітьми обвинуваченої. Дочка ОСОБА_3 кинула камінцем в бік її дитини. Вона пішла до обвинуваченої щоб дізнатися чому так трапилося. ОСОБА_3 почала кричати, що це її дитина це робить. Потім вилила з тазика, який тримала в руках воду на неї, а вже порожнім тазиком ударила по руці і заподіяла тілесних ушкоджень. Просить стягнути з обвинуваченої у відшкодування матеріальних збитків 826,24 грн. моральну шкоду, яку вона оцінює в 10000 грн., а також 2000 грн. витрат, понесених нею на правову допомогу.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала таке. Потерпіла ОСОБА_3 доводиться їй сестрою. 19 червня 2014 року вона була у сестри в будинку. Діти гралися на вулиці. Прийшов син ОСОБА_8 плачучи. Сказав, що дочка обвинуваченої кинула камінцем. Потерпіла вийшла поговорити з обвинуваченою. Вона вийшла слідом щоб попередити конфлікт. Побачила як обвинувачена вилила воду з тазика на сестру, а потім розмахувала тазиком стоячи на ганку на висоті. При цьому вдарила сестру тазиком по руці, заподіявши тілесних ушкоджень перелом кістки.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №47/63 від 01 липня 2014 року, потерпілій ОСОБА_3 заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді рани лівої кисті, перелому головки 1-ої п`ястної кістки.

З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, які є належними і допустимими, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України доведено, оскільки вона, заподіяла потерпілій ОСОБА_3 умисне, середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривали розлад здоров`я.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу винної, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судима.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить першу судимість, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

Суд, з урахуванням перелічених пом`якшуючих покарання обставин, позиції потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні, прийшов до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, а тому вважає за можливе засудивши ОСОБА_3 до покарання у виді обмеження волі, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, застосувавши дію ст.ст. 75,76 КК України.

Заявлений у справі потерпілою ОСОБА_3 цивільний позов про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди з обвинуваченої підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Потерпіла заявила позов про стягнення з обвинуваченої коштів витрачених на придбання ліків та лікування в сумі 826,24 грн., моральної шкоди в розмірі 10000 грн. та витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги в сумі 2000 грн..

Згідно ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому витрати на придбання ліків, санаторно-курортне лікування тощо.

Судом установлено, що потерпіла дійсно понесла витрати на лікування у сумі 826,24 грн., а тому позовні вимоги в цій частині повинні бути задоволеними.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Діями обвинуваченого потерпілій завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження, через які потерпіла знаходилась на лікуванні та зазнала фізичного болю. В той же час, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, обставини справи, те, що потерпіла на лікуванні знаходилась на протязі незначного проміжку часу, суд вважає за необхідне для відшкодування моральної шкоди стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 1000 грн..

Статтею 84 (ч.1,2) ЦПК України передбачено, що витрати , пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Потерпілою не надано розрахунку витрат на правову допомогу відповідно до зазначених приписів Законів, а тому суд, в цій частині, в задоволенні цивільного позову відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369,373,374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, призначивши їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст. 75 ч.2 КК України, звільнити засуджену від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає у відповідності із ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 826 (вісімсот двадцять шість) грн. 24 коп. матеріальних збитків та 1000 (одну тисячу) грн.. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1