У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних
справах у складі:

Головуючої

Філатова В.М.,

суддів

Таран Т.С., Глоса Л.Ф.,

за участю прокурора

Саленка І.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 22 квітня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь при розгляді справи судом
першої інстанції, на постанову
Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2007 р. та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 20.07.2007 р..

Постановою старшого слідчого СВ ПМ ДПА
у м. Києві від 31.05.2007 р. порушено кримінальну справу щодо генерального
директора ТОВ “Офір ЛТД” ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ст. 212 ч.3
КК України.

Постановою Шевченківського районного суду
м. Києва від 27.06.2007 р. постанова старшого слідчого СВ ПМ ДПА у м. Києві від
31.05.2007 р. про порушення кримінальної
справи щодо генерального директора ТОВ “Офір ЛТД” ОСОБА_2 за ознаками злочину,
передбаченого ст. 212 ч.3 КК України, скасована і в порушенні кримінальної
справи за цим злочином відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20.07.2007 р. постанова суду
залишена без змін.

У касаційному поданні прокурор, який брав участь при розгляді справи судом
першої інстанції, порушує питання про скасування постановлених по справі
судових рішень, оскільки вважає, що висновки суду про те, що не було приводів
та підстав для порушення кримінальної справи, не відповідають фактичним
обставинам. Вважає, що ухвала апеляційної інстанції не відповідає вимогам
закону, оскільки у ній не дано відповіді на доводи, які були викладені в
апеляції прокурора. Вказує також на те, що розгляд справи в суді відбувся за
скаргою неуповноваженої на це особи - адвоката ОСОБА_1, який не був допущений
до участі в справі у якості захисника ОСОБА_2.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подання, розглянувши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що воно підлягає до задоволення
частково.

За змістом ст. 2368 КПК України, суд, розглядаючи скаргу на
постанову про порушення кримінальної справи, повинен перевіряти наявність
приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел
отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення
справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які
вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Зокрема, суд повинен перевіряти чи були наявними на час порушення справи
передбачені ч. 1 ст. 94 КПК України приводи; чи мала особа, яка порушила
справу, достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину (ч. 2 ст. 94
КПК України); чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної
справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок (ст. 98 КПК
України).

Проте, як видно із постанови, суд, розглядаючи скаргу адвоката ОСОБА_1
всупереч вищенаведеним нормам кримінально-процесуального закону вдався до
оцінки доказів, які були зібрані уповноваженими особами.

За таких обставин постанова суду підлягає скасуванню. Оскільки апеляційний
суд не виправив помилку допущену місцевим судом, то підлягає скасуванню і
ухвала апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 394-396 КПК України,
колегія суддів,

У х в а л и л а:

Касаційне подання прокурора, який брав
участь при розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 27 червня 2007 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20
липня 2007 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а дані матеріали справи направити в суд
першої інстанції для розгляду скарги в іншому складі суду.

С У Д Д І:

Таран Т.С. Філатов
В.М. Глос Л.Ф.