Справа №1-48/2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2008
року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді
- Куца В.І., при секретарі - Макошенець
С.І., з участю прокурора - Ярош Я.Ю., представника потерпілої - ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
залі суду в
м.Суми справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ,ОСОБА_1
народження, уродженки с.Радянське ,Сумського району ,Сумської області ,
громадянки України, з середньою освітою, вдови, працездатної , не працюючої
,мешканки АДРЕСА_1, раніше не судимої ,-в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1
ст. 164 КК України,

встановив:

Згідно
рішення Сумського районного суду від 19.04.1999 року ОСОБА_1 зобов'язана
сплачувати аліменти на утримання дітей : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження , в розмірі
1/2 частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 1А
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з
19.08.1998 року і до повноліття дітей.

Окрім того, згідно рішення Сумського районного суду від
13.04.2006 року ОСОБА_1 зобов'язана сплачувати аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження , в розмірі 30%
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з
04.04.2006 року і до її повноліття, перераховуючи їх на особистий рахунок
дитини.

Але ОСОБА_1, із-за відсутності батьківських почуттів до
своїх неповнолітніх дітей, з метою ухилення від сплати встановлених рішеннями
суду коштів на утримання дітей (аліментів), умисно аліменти не виплачувала, на
обліку в Сумському районному центрі зайнятості населення не перебувала, на
підприємстві за місцем мешкання та в сільраду з питання працевлаштування не
зверталася.

На неодноразові письмові попередження державного
виконавця ВДВС Сумського району про зростання його заборгованості по сплаті
аліментів, а також про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від
сплати аліментів ОСОБА_1 не реагувала.

Таким чином, ОСОБА_1 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій
і бажаючи настання шкідливих наслідків, на протязі тривалого часу з 19 серпня
1998 року по 23.11.2007 року, злісно ухилялася від сплати встановлених рішенням
суду коштів на утримання дітей (аліментів), не сплачувала їх без поважних
причин, ні по рішенню суду, ні в добровільному порядку, ніякої іншої
матеріальної допомоги на утримання дітей не надавала, внаслідок чого станом на
23.11.2007 року у неї виникла заборгованість в сумі 14.832 гривні 95 копійок.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину
визнала повністю і пояснила , що згідно рішень суду з неї стягуються аліменти
на утримання неповнолітніх дітей. Але аліменти вона не сплачувала. Після
винесення рішень суду про стягнення аліментів вона офіційно ніде не працювала ,
виконувала одноразові роботи у населення за усними домовленостями , за що
отримувала грошові кошти , які витрачала на свої потреби . Не сплачувала
аліменти без поважних причин . Була попереджена державним виконавцем про
необхідність сплачувати аліменти і можливість притягнення до кримінальної
відповідальності за ухилення від їх сплати . З розміром заборгованості по
сплаті аліментів в розмірі 14.832 гривні 95 копійок згодна.

Крім повного особистого визнання вина підсудної підтверджується
іншими доказами.

Свідченнями представника потерпілої, пояснившої суду , що після винесення
рішення суду про стягнення з підсудної аліментів на утримання ОСОБА_4, яка
проживає разом з нею, підсудна до цього часу їх не сплачувала ні по рішенню
суду , ні в добровільному порядку без поважних причин , оскільки ніде не
працювала .

Свідченнями потерпілого ОСОБА_2 , даними ним на досудовому слідстві , що
його мати - ОСОБА_1 з часу , як його помістили в школу-інтернат два рази до
нього приїздила і привозила продукти харчування , більше йому ніякої
матеріальної допомоги не надавала і аліменти не сплачувала.

Свідченнями потерпілої ОСОБА_4 , даними нею на досудовому слідстві, що з
29.08.2003 року по серпень 2003 року вона перебувала в Штепівській
школі-інтернат . За цей час мати -ОСОБА_1 ніколи не приїздила , матеріальної
допомоги не надавала , одягом та продуктами харчування не забезпечувала.

Свідченнями потерпілої ОСОБА_3, даними нею на досудовому слідстві, що з
29.08.2003 року по теперішній час вона мешкає та навчається в Ульяновській
школі-інтернат. Мати -ОСОБА_1 ніколи до неї не приїздила , матеріальної
допомоги не надавала , одягом та продуктами харчування не забезпечувала .

Копіями виконавчих листів , згідно яких за рішенням Сумського районного
суду від 19.04.1999 року вона зобов'язана сплачувати аліменти на утримання
дітей : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження , в розмірі 1/2 частини з усіх видів її
доходів, щомісячно, але не менше 1А неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян на кожну дитину, починаючи з 19.08.1998 року і до повноліття дітей та
за рішенням Сумського районного суду від 13.04.2006 року ОСОБА_1 зобов'язана
сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5
народження , в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 04.04.2006 року і до її повноліття, перераховуючи їх на
особистий рахунок дитини /а.с.13-16/.

Довідками-розрахунками ВДВС Сумського РУЮ , згідно яких заборгованість
підсудної по сплаті аліментів за рішеннями суду становить 14.832 гривні 95
копійок /а.с. 17-29/ та іншими доказами .

Таким чином вина
підсудної в судовому засіданні була встановлена повністю.

Дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст.164 КК України, оскільки
вона злісно ухилялась від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
дітей (аліментів) - на протязі тривалого часу з 19 серпня 1998року по
23.11.2007 року не сплачувала їх без поважних причин , внаслідок чого за нею утворилась
заборгованість по ним в сумі 14.832 гривні 95 копійок.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину ;
особу винної , яка характеризується з негативної сторони ; обставини , які
пом'якшують покарання: вона свою вину визнала повністю і розкаюється в скоєному
, раніше не судима.

З урахуванням даних обставин їй необхідно призначити покарання у вигляді
громадських робіт.

Керуючись ст.ст.
323 , 324 КПК України,

приговорив:

Визнати винну ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КК України і призначити їй по даному
закону покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 у вигляді підписки про
невиїзд до вступу вироку в законну силу залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської
області через районний суд протягом п'ятнадцяти діб після його проголошення .