Дата документу Справа № 328/171/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єд. унікальний № 328/171/15к
№ пров. 11-сс/ 778/100/15 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 183 КПК Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001621 за апеляційною скаргою процесуального прокурора на ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Токмацької міжрайонної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 2 місяці, до 21.03.2015 року, без застосування електронних засобів контролю, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 ч.5 п.п. 1, 2, 3 КПК України, відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_8 в період часу з 11.11.2014 р. по 22.12.2014 р. з метою повторного незаконного заволодіння легковим автомобілем Lada ВАЗ 211440 Lada samara з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 та держномером К НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , шляхом відкриття ключем одного накладного замку та взлому другого накладного замку, встановлених на воротях гаражу № НОМЕР_3 , розташованого на території гаражного кооперативу «Ковальський» по вул. Куйбишева в м. Токмак, проник в приміщення цього гаражу, звідки таємно повторно незаконно заволодів легковим автомобілем Lada ВАЗ 211440 Lada samara з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 та держномером К НОМЕР_2 , виданим РЕВ ДІБДР УМВС Російської Федерації по місту Сургуту вартістю 95 000 грн., який належить ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 відбуксирували з місця скоєння злочину викрадений ними автомобіль Lada ВАЗ 211440 Lada samara з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 та держномером К НОМЕР_2 за допомогою автомобіля ВАЗ 2106 держномер НОМЕР_4 , який знаходився в користуванні ОСОБА_8 , до місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , де залишили його.

22.12.2014 р. слідчим внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001621 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

20.01.2015 р. слідчим повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

19.01.2015 р. ОСОБА_7 був затриманий органом досудового розслідування в 17-30 год. у порядку ст.208 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на тяжкість скоєного правопорушення, на наявність обтяжуючих обставин і особу підозрюваного, просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 тримання під вартою, Так як всі обставини вказують на наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який підтримав апеляцію та вважає, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована і підлягає скасуванню, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Згідно змісту ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які, свідчать про: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання слідчого суд дійшов до висновків, які колегія судів вважає обґрунтованими. Так, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупністю всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши, що зазначений в клопотанні слідчого ризик переховування від органів досудового слідства і суду не підтверджений матеріалами справи, а також прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу процесуального прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_7 , строком на два місяці, до 21.03.2015 р., залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді: