Радомишльський районний суд Житомирської області
Справа № 1-29/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2012 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Коваленко В. П. .

при секретарі Білошицька І. Ю.,

за участю прокурора Козачук В.Б. .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радомишль кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, на утриманні троє малолітніх дітей, не працюючої

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190, ч.2ст.190 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

Підсудна ОСОБА_1 в липні 2011 року в смт. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно при наступних обставинах

На початку липня 2011 року в телефонній розмові вона довідалась, що ОСОБА_2 має намір продати корову і у неї виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння даною коровою шляхом обману і вона по телефону домовилась про купівлю даної корови. 04 липня 2011 біля 17 години, ОСОБА_1, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, приїхала на вантажному автомобілі «Газель» до господарства ОСОБА_2 , що розташоване на вул. Дачній в смт. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області , де навмисно оцінила корову по завищеній ціні на суму 4500 гривень, спонукаючи таким чином власника до продажу корови . Насправді виконувати своє зобовязання підсудна наміру не мала, назвалась іншим прізвищем, повідомила невірну адресу свого проживання та надала копію квитанції з відтиском печатки товариства , до якого не мала ніякого відношення. В результаті обману ОСОБА_1 завантажила на автомобіль належну ОСОБА_2 корову живою вагою 420 кг по ціні 10 гривень за кілограм, яку вивезла з господарства та в подальшому використала на власний розсуд, а гроші ОСОБА_2М не надала, спричинивши таким чином потерпілій матеріальну шкоду на суму 4200 гривень.

В момент вивозу корови до ОСОБА_1 звернувся місцевий житель ОСОБА_3 та виявив намір продати корову . В цей час у підсудної виник намір направлений на заволодіння майном потерпілого шляхом обману. ОСОБА_1 запевнила ОСОБА_3 , що може продати його корову та надати йому кошти після реалізації товару, хоча в дійсності наміру сплачувати кошти не мала, назвалась іншим прізвищем та повідомила невірну адресу свого проживання. З цією метою ОСОБА_1 приїхала до господарства ОСОБА_3 на вул. Дачна 42 в смт. Біла Криниця Радомишльського району і завантажила на автомобіль належну ОСОБА_3 корову живою вагою 500 кг по ціні 10 гривень за кілограм, яку вивезла з господарства та в подальшому обернула на власну користь , а гроші ОСОБА_3 не надала, чим заподіяла матеріальної шкоди на суму 5000 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 5 липня 2011 року ОСОБА_1 в телефонній розмові довідалась , що житель ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 має намір продати бичка і у неї виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману. 06 липня 2011 року біля 18 години ОСОБА_1, реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном , приїхала вантажним автомобілем «Газель» в смт. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області до господарства ОСОБА_4, запевнила останнього про можливість продати бичка по ціні 14 гривень за кілограм, а гроші повернути після реалізації. При цьому вона назвалась іншим прізвищем і повідомила невірну адресу свого проживання . Таким чином , підсудна обернула на власну користь живого бичка вагою 450 кілограм на суму 6300 гривень.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 винною себе у вчиненні злочину визнала повністю , ствердила, що вилучену худобу здала в м. Києві на стихійному ринку невідомій особі, яка з нею не розрахувалася за здане м»ясо. В найближчий час обіцяє розрахуватись із потерпілими.

Крім таких показів підсудної її вина в скоєнні даного злочину стверджується показами потерпілих, свідків та матеріалами кримінальної справи.

Так, потерпілі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ствердили в судовому засіданні, що у сільській раді вона дізналась номер телефону жінки на ім»я ОСОБА_1 із м. Житомира, котра ніби-то займається скупкою худоби у населення. 06 липня 2011 року жінка ОСОБА_1 приїхала на автомобілі «Газель», оглянула корову і оцінила її в 4500 гривень. Після того як корова була погружена в автомобіль, ОСОБА_1 пояснила, що поверне гроші після реалізації корови, надала копію якось квитанції з печаткою неіснуючої організації . Через декілька днів на телефонні дзвінки ОСОБА_1 обіцяла повернути гроші, розповідала, що корова ще не зарізана, дає багато молока. Згодом на телефонні дзвінки ОСОБА_1 перестала відповідати. Побачивши, що сусідка ОСОБА_2 продає свою корову, потерпілий ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_1 прийняти і його. Олена погрузила корову на автомобіль, а потім пояснила, що не може визначити вагу корови, а тому й не може сказати ціну. На м»ясо комбінаті вона зважить корову, а потім поверне гроші. Він неодноразово телефонував до ОСОБА_1, але на дзвінки вона не відповідала. Аналогічні покази дав суду і потерпілий ОСОБА_4, з яких видно, що в сільській раді дізнався номер телефону ОСОБА_1. Вона 06 липня 2011 року приїхала і забрала бичка вагою біля 450 гривень, обіцяючи повернути гроші після зважування бичка. Однак, по даний час вказані кошти не повернула.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ствердили в судовому засіданні, що вони проживають у ІНФОРМАЦІЯ_5 . 06 липня 2011 біля 18 години гнали корів із пасовища і бачили, що біля ОСОБА_4 стоїть автомобіль «Газель», на який грузили бичка. Зі слів потерпілого стало відомо, що з ним не розрахувалися за зданого бичка.

Згідно довідки ККП «Ринок» станом на липень 2011 року вартість 1 кілограма живої ваги корови становить 10 гривень; вартість 1 кілограма живої ваги бичка становить 14 гривень.

З копії квитанції залишеної підсудною (а.с.28) видно, що ОСОБА_1 надала потерпілій ОСОБА_2 даний документ від імені ТОВ «Екопродукт» (с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області ).

Протоколами предявлення для впізнання (а.с.100,101) підтверджується факт впізнання потерпілими серед предявлених фотознімків ОСОБА_1 як особу, яка їх обманула, забравши худобу і не сплатила грошей.

При дослідженні в судовому засіданні протоколу відтворення обстановки і обставин події суд ще раз переконався як саме потерпіла обманним шляхом забирала худобу у потерпілих, обіцяючи найближчим часом повернути гроші.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про повну доведеність вини підсудної ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого їй злочину і такі її дії кваліфікує за ???? ч.2ст.190 КК України як заволодіння чужим майном (шахрайство), вчинене повторно.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного суд вважає чистосердечне визнання підсудною своєї вини, щире розкаяння у вчиненому , першу судимість, утримання трьох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної не встановлено.

При обранні покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину та його тяжкість, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, особу підсудного, а тому обирає таке у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обовязків.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд задовольняє частково. В результаті злочинних дій підсудної потерпілих спричинені значні фізичні та психічні страждання. Вони втратили спокій, виявились ошуканими в очах односельчан. Для вирішення питання вимушені неодноразово приїздити, відволікаючись від свого особистого життя. Суд стягує матеріальну шкоду з підсудної на користь потерпілого ОСОБА_3В в сумі 5000 гривень матеріальної шкоди та 1000 гривень моральної, а всього 6000 гривень. На користь потерпілого ОСОБА_4 суд стягує 6300 гривень заподіяної йому матеріальної шкоди та 1000 гривень моральної шкоди, а всього 7300 гривень.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити їй покарання у вигляді 100 годин громадських робіт; визнати винною в скоєнні злочину пердбаченого ч.2 ст. 190 КК України і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На півдставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим вважати засудженим на 2 роки позбавлення волі.

У відповідності до вимог ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом одного року вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки:

Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

Повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити попередню підписку про невиїзд.

Цивільні позови задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 5000 гривень спричиненої злочином матеріальної шкоди та 1000 гривень моральної шкоди , а всього 6000 гривень( шість тисяч).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_4 6300 гривень заподіяної йому матеріальної шкоди та 1000 гривень моральної шкоди, а всього 7300 гривень (сім тисяч триста).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом 15 діб після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_7