АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/2590/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/220/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.125 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Кременецького району ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Жолоби Кременецького району Тернопільської області, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

визнано винним за ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно вироку суду, 13.10.2014 року біля 19 години між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в с.Жалоби Кременецького району неподалік господарства ОСОБА_8 , на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 13.10.2014 року біля 19 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в с. Жолоби Кременецького району неподалік свого господарства, підійшов до автомобіля марки «Рено Кенго», у якому знаходився ОСОБА_9 разом із своєю дружиною ОСОБА_10 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , тримаючи в руці викрутку, наніс нею по одному удару в праву кисть і ліву щоку останньому, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді рани на лівій щоці та на четвертому пальці правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

13.10.2014 року біля 19 год. між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , в с. Жолоби Кременецького району неподалік господарства ОСОБА_8 , виник словесний конфлікт з приводу минулих подій. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 13.10.2014 року біля 19 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в с. Жолоби Кременецького району неподалік свого господарства, підійшов до ОСОБА_11 та, переслідуючи мету заподіяння тілесних ушкоджень останньому, наніс один удар у праву підщелепну ділянку, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді рани на правій підщелепній ділянці та садна, що відходять від її краю, які належать до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок Кременецького районного суду відносно нього скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Вважає, що вирок суду є незаконним та необгрунтованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, однобічністю.

Стверджує, що під час судового розгляду деякі свідки та потерпілі давали суперечливі покази які полягали в наступному.

По епізоду побиття ОСОБА_9 : його покази та покази свідка ОСОБА_10 про те, що з ним перебувала маленька дитина, суперечать показам потерпілого ОСОБА_9 , який вказав, що ніякої дитини, коли зупинився біля забору, не бачив; покази свідка ОСОБА_12 , яка вказала, що було темно і вона не бачила, щоб хтось комусь наносив удари, суперечать показам потерпілого ОСОБА_11 який повідомив, що він бачив, як ОСОБА_8 наносив удари ОСОБА_9 ; свідок ОСОБА_13 , який пояснив, що бачив у ОСОБА_9 лише пошкоджену руку, однак ушкоджень щоки він не бачив та сам потерпілий про це йому нічого не говорив.

По епізоду побиття ОСОБА_11 : не усунуті суперечності в показах ОСОБА_11 , який на досудовому розслідуванні говорив, що я його вдарив рукою, від чого в нього почалася кровотеча, а в судовому засіданні сказав, що не бачив, чим я йому наніс удар в шию, від чого в нього почалася кровотеча; суперечності між показами свідків ОСОБА_14 , яка показала, що я підбіг до ОСОБА_11 та наніс йому удар в область підборіддя та покази свідка ОСОБА_15 , який повідомив, що бачив, як ОСОБА_11 підійшов до нього, і ОСОБА_16 вдарив його правою рукою в область обличчя; покази ОСОБА_17 , дані працівникам міліції суперечать показам потерпілого і свідків;

Крім того у вироку зазначено, що ним удари двом потерпіли по двом епізодам наносились в один час та одну хвилину, тобто о 19 год. 00хв. В ході слідства не встановлювалось яке було освітлення на місці події та чи вказані свідки могли щось бачити, оскільки о 19 год. уже було темно. Свідок ОСОБА_18 повідомила, що усі події відбувалися біля 18 год. Отже судом не встановлено достовірного часу події.

Ніким не встановлено, якого виду у нього була викрутка, оскільки вони бувають різні. З цього приводу не допитано свідків.

У висновку експертизи відсутній опис травмуючого предмета, яким наносились удари, не ставилось питання, чи удари двом потерпіли наносились одним і тим же предметом.

Судом не прийнято до уваги той факт, що він ввечері 14 жовтня 2014 року отримав тілесні ушкодження.

Суд беручи до уваги покази потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 перебувають у близьких сімейних відносинах.

Покази потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , вказані у вироку не відповідають дійсним.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив вирок Кременецького районного суду від 01 квітня 2015 року залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, провівши судові дебати, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, вказаних у вироку, відповідають матеріалам кримінального провадження і грунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікуючи його дії за ч.2 ст.125 КК України.

Що стосується тверджень обвинуваченого ОСОБА_16 , в апеляційній скарзі, про те що кримінального правопорушення він не вчиняв, то колегія суддів відноситься до них критично оскільки його вина повністю доводиться сукупністю доказів, що були зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду, які були проаналізовані та оцінені судом першої інстанції у судовому засіданні та повністю їх спростовують.

Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його вина у скоєному злочині доведена наступними показами потерпілих та свідків, дослідженими в судовому засіданні як судом першої так і апеляційної інстанції.

Показами потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив, що 13 жовтня 2014 року біля 19 години він разом з дружиною на автомобілі повертались додому з городу. Проїжджаючи біля господарства ОСОБА_8 він зупинив автомобіль, оскільки перед ним ОСОБА_8 з дружиною гнали худобу. ОСОБА_8 , побачивши, що він зупинив автомобіль біля його господарства, почав висловлюватись образливими словами на його адресу, а потім підбіг до машини і через приспущене вікно автомобіля почав наносити потерпілому удари викруткою, кинув в салон автомобіля камінь та погрожував взяти сокиру.

Показами потерпілого ОСОБА_11 , з яких вбачається, що в нього існують неприязні стосунки з обвинуваченим ОСОБА_8 13 жовтня 2014 року ввечері він разом з дружиною гнав худобу. Бачив як ОСОБА_8 наносив удари через вікно автомобіля ОСОБА_9 , який сидів у ньому Чим саме наносив він не бачив, оскільки був через 50 м. від них. Коли він біг на зустріч до машини, почув, як ОСОБА_8 сказав, що йде за сокирою. В той час коли обвинувачений кудись пішов, вони на машині від`їхали від господарства ОСОБА_8 .

Пізніше, після конфлікту ОСОБА_8 з ОСОБА_17 у нього з обвинуваченим виникла суперечка про підпалене сіно, під ча якої ОСОБА_8 схопив його за светр та наніс удар в область голови, в результаті чого у нього почала текти кров з шиї. Чим саме ОСОБА_8 наносив йому удар, сказати не може, оскільки все відбувалося дуже швидко.

Показами свідка ОСОБА_10 , з яких вбачаться, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_9 . З обвинуваченим ОСОБА_8 у неї існують неприязні стосунки. ОСОБА_8 конфліктує з усіма, хто проходить повз його господарство. 13 жовтня 2014 року біля 17 години вона разом з чоловіком автомобілем поверталася з городу та бачили як ОСОБА_8 , знаходився біля свого господарства з онуком та робив щось викруткою. Вони змушені були зупинитись біля нього, оскільки попереду йшли корови. ОСОБА_8 , побачивши їх, почав через відкрите вікно автомобіля, кидати каміння в машину ОСОБА_9 . Потім по пояс заліз через вікно та почав викруткою колоти її чоловіка в руку, обличчя та в бік. Вона почала кричати за допомогою до ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_8 кудись відійшов, сказавши що йде за сокирою. Скориставшись цим, вони від`їхали.

Показами свідка ОСОБА_12 , з яких вбачаться, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_11 13 жовтня 2014 року біля 19 години вона разом з чоловіком гнала худобу з пасовища. За ними їхав машиною ОСОБА_9 та зупинився біля господарства ОСОБА_8 , щоб пропустити корів. Через деякий час вона почула що хтось кликав її чоловіка. Коли вони повернулися, то побачила, що ОСОБА_8 стояв біля машини ОСОБА_9 , потім крикнув, що йде по сокиру та пішов на своє подвір`я. В цей час ОСОБА_9 від`їхав від нього. Що саме там відбувалося вона не бачила, оскільки було темно. Коли її чоловік повернувся додому у нього на шиї була кров. Він сказав, що це зробив ОСОБА_8 . Як саме та що там відбувалося вона не запитувала.

Показами свідка ОСОБА_19 показала, що вона проживає по-сусідству з ОСОБА_8 , який постійно конфліктує з сусідами, називає образливими словами. 13 жовтня 2014 року в вечірню вона пішла назустріч зятю та почула крики як ОСОБА_10 кликала на допомогу ОСОБА_11 . Бачила, що машина ОСОБА_9 стояла біля господарства ОСОБА_8 , який був біля машини. Що саме відбувалося вона не бачила.

Показами свідка ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які показали, що ввечері 13 жовтня 2014 року бачили як ОСОБА_8 наніс удар ОСОБА_11 в область обличчя.

Показами свідка ОСОБА_20 , з яких вбачаться, що 13 жовтня 2014 року до нього подзвонив син ОСОБА_9 та попросив про допомогу, сказавши, що його тата б`є ОСОБА_8 . Коли він підійшов, автомобіль ОСОБА_9 уже стояв біля його господарства. Він бачив, що в ОСОБА_9 була поранена рука. Останній повідомив, що його ніби викруткою побив ОСОБА_8 . Самої бійки він не бачив. Крім того, він бачив, як ОСОБА_8 накинувся на ОСОБА_11 , після чого в останнього пішла кров на шиї. Як саме та чим обвинувачений наносив удар він не бачив.

Вказані покази є послідовними, взаємодоповнювальними та такими, що відповідають матеріалам даного кримінального провадження в тому числі і висновками судово-медичних експертиз, а тому суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про те, що вони є достовірними оскільки протягом досудового та судового слідства потерпілі та дані свідки не змінювали свої покази, давали послідовні та змістовні пояснення.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не спростовані та не усунуті суперечності між показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки розбіжності у показах даних свідків, на які вказує обвинувачений є не суттєвими та не впливають на фактичні обставини справи.

Суд вірно критично оцінив покази свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , оскільки вони суперечать показам потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Поряд з тим, факт вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину стверджується іншими доказами дослідженими в судовому засіданні судом першої інстанції:

- висновком експерта № 1572 судово - медичної експертизи від 12.11.2014 року (а.с. 19 21), з якого слідує, що у ОСОБА_9 при судово - медичній експертизі 14.10.2014 року виявлено по одній рані на лівій щоці та на четвертому пальці правої кисті. Вид та морфологічні властивості вказаних вище ушкоджень дозволяють стверджувати, що вони утворились близько доби до експертизи внаслідок дії гострокінцевого виступу тупого предмета (предметів) з обмеженою травматичною поверхнею. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження належать до легких з короткочасним розладом здоров`я. Вказані вище ушкодження не властиві для утворення при падінні з висоти власного зросту (на площині). Утворення виявлених у ОСОБА_9 ушкоджень за вказаних у постанові обставин (при нанесені удару викруткою) не виключається.

- висновком експерта № 1573 судово - медичної експертизи від 12.11.2014 року ( а.с. 33 35), з якого вбачаться, що у ОСОБА_11 при судово - медичній експертизі 14.10.2014 року виявлено рану на правій підщелепній ділянці та садна, що відходять від її краю. Вид, морфологічні властивості та взаєморозташування вказаних вище ушкоджень дозволяють стверджувати, що вони утворились близько доби до експертизи, внаслідок дії гострокінцевого виступу тупого предмета з обмеженою травматичною поверхнею. Виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження належать до легких з короткочасним розладом здоров`я. Вказані вище ушкодження не властиві для утворення при падінні з висоти власного зросту (на площині). Утворення виявлених у ОСОБА_11 ушкоджень за вказаних у постанові обставин (при нанесені удару викруткою) не виключається.

Дані висновки спростовують доводи апелянта про те, що у них відсутній опис травмуючого предмета, оскільки як зазначено вище ушкодження утворилися внаслідок дії гострокінцевого виступу тупого предмета з обмеженою травматичною поверхнею.

Цей висновок компетентної кваліфікованої комісії сумніву в колегії суддів не викликає.

Доводи апелянта про те, що ніким не встановлено, якого виду була викрутка, з цього приводу не допитано свідків, у висновку експертизи не ставилось питання, чи удари двом потерпіли наносились одним і тим же предметом, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не мають суттєвого значення для встановлення фактичних обставин по справі, оскільки ніяким чином не спростувають сам факт нанесення легких тілесних ушкоджень.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги довідку ФАП с. Жолоби, надану в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_8 , згідно якої у нього діагностовано відкриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій грудної клітини, оскільки дана довідка без реєстраційного номера.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 не надав суду жодних доказів про те, що він звертався з даними тілесними ушкодженнями у лікувальні заклади та в правоохоронні органи.

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до вірного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.125 КК України умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Міра покарання обвинуваченому ОСОБА_16 призначена відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в апеляції не оскаржується.

Жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального чи кримінального законів, які тягнуть за собою безумовне скасування судових рішень та призначення нового судового розгляду відповідно до ст.415 КПК України, колегією суддів не встановлено.

Крім того, знайшли своє підтвердження доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про часткову невідповідність тексту у вироку показів свідків, однак, ці факти не є суттєвими та жодним чином не впливають на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.125 КК України.

Відповідно до ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Так, колегія суддів вважає підставними доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не вірно встановлено час вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , а саме 13 жовтня 2014 року о 19 годині.

Як встановлено досудовим розслідуванням, що вбачається з обвинувального акту та судом апеляційної інстанції при перевірці вироку суду, про що підтвердили допитані в судовому засіданні судом першої інстанції потерпілі та свідки, усі події, а саме умисне нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_11 - ОСОБА_8 , відбувалися біля 19 години 13 жовтня 2014 року, а тому вирок суду в цій частині слід змінити.

За таких обставин колегія суддів вважає, що наведені в апеляційних скаргах інші доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , яким він обгрунтовує свою невинність у вчиненні даного кримінального правопорушення не є суттєвими та не порушують вимог КПК та інтересів учасників процесу, тому в решті апеляційних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2015 року відносно ОСОБА_8 , яким його засуджено за ч.2 ст.125 КК України змінити.

У фабулі обвинувачення по епізодах умисного нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_11 час вчинення кримінального правопорушення вважати 13 жовтня 2014 року біля 19 години.

В решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2