Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні 26 березня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження № 0000300 щодо

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Бурштин Галицького району Івано-Франківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 просить вирок та ухвалу щодо ОСОБА_4. скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження щодо нього закрити. Вказує на порушення вимог ст. 22 ч.ч. 6, 8, ст.ст. 90, 97 ч. 7, 246 ч. 2, 271 ч. 3, 275 ч. 2, 357 КПК України допущені під час здійснення досудового розслідування, внаслідок чого було отримано ряд доказів, на які суд послався як на докази вини засудженого у вчиненні злочинів. Крім того, вказує на порушення вимог ст. 405 ч. 2 КПК України допущене апеляційним судом, оскільки жодне із заявлених стороною захисту клопотань вирішено не було.

Вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2014 року ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено:

· за ст. 307 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

· за ст. 309 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 вказано рахувати з дня його затримання, а саме з 21 травня 2013 року.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4, будучи раніше судимим за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, звільнившись 25 жовтня 2011 року з місць позбавлення волі, у невстановлений час та при невідомих обставинах незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який зберігав з метою збуту.

14 березня 2013 року близько 22 години в АДРЕСА_2, ОСОБА_4., усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, незаконно збув ОСОБА_8 в рахунок погашення боргу в розмірі 15 гривень особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, загальна кількість якого у висушеному стані становить 5, 289 грама. Після цього ОСОБА_8 був затриманий працівниками міліції і у нього виявлено та вилучено вказаний наркотичний засіб.

08 травня 2013 року близько 15 години 30 хвилин в м. Бурштині Галицького району Івано-Франківської області по вул. С. Бандери, біля магазину «Колібріс», ОСОБА_4., продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи їх протиправність, з корисливих мотивів, повторно незаконно збув ОСОБА_9 за 40 гривень особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, загальна кількість якого у висушеному стані становить 0,703 грама.

Цього ж дня, 08 травня 2013 року, близько 15 години 40 хвилин у ході проведення контролю за вчиненням злочину ОСОБА_9 був зупинений працівниками міліції біля ресторану "Енергетик", що по вул. Енергетиків в м. Бурштині Галицького району Івано-Франківської області, і при цьому він добровільно видав їм придбаний у ОСОБА_4. паперовий згорток із вмістом небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - канабісом, загальна кількість якого у висушеному стані становить 0,703 грама.

Продовжуючи свої злочинні дії, 21 травня 2013 року о 17 годині 45 хвилин, ОСОБА_4., знаходячись по АДРЕСА_3, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, повторно незаконно збув ОСОБА_9 за 400 гривень особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, загальна кількість якого у висушеному стані становить 25,003 грама.

Цього ж дня, 21 травня 2013 року, близько 17 години 55 хвилин у ході проведення контролю за вчиненням злочину, ОСОБА_9 був зупинений працівниками міліції на АДРЕСА_3 та добровільно видав їм придбаний у ОСОБА_4. полімерний пакет із вмістом в ньому особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - канабісу, загальна кількість якого у висушеному стані становить 25,003 грама.

В подальшому, цього ж дня, 21 травня 2013 року, за місцем проживання ОСОБА_4. за адресою: АДРЕСА_1, під час проведення санкціонованого обшуку на балконі було виявлено і вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, вагою 5,86 грама, який ОСОБА_4. зберігав по місцю свого постійного проживання без мети збуту.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2014 року вказаний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 залишено без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора про заперечення проти касаційної скарги та законність і обґрунтованість судових рішень, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 ч. 3 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу: за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 401 ч. 1 п.п. 2, 3 КПК України суддя-доповідач під час підготовки кримінального провадження до апеляційного розгляду, протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок суду першої інстанції, пропонує учасникам судового провадження подати нові докази, на які вони посилаються, або витребовує їх за клопотанням особи, яка подала апеляційну скаргу, а також вирішує інші клопотання.

Проте, в порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону суддя-доповідач апеляційного суду не вирішив заявлені стороною захисту клопотання та відповіді на них не дав.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2014 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4, а 29 та 30 жовтня 2014 року захисник ОСОБА_7 подав до апеляційного суду 5 окремих клопотань про витребування інформації, яку сторона захисту планувала використати як доказ у кримінальному провадженні, та допит ряду свідків у судовому засіданні апеляційного суду, проте жодне із вказаних клопотань вирішено не було. Не вирішувались зазначені клопотання і під час судового розгляду апеляційним судом, як цього вимагають положення частини 2 статті 405 КПК України. При цьому, захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні вказував про їх наявність, що підтверджується технічним носієм інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді апеляційної інстанції. Крім того, після першого судового засідання в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 звернувся з клопотанням від 17 листопада 2014 року щодо необхідності вирішення заявлених ним клопотань, проте і після цього, апеляційний суд не вирішив жодного із таких клопотань та здійснив розгляд справи 18 листопада 2014 року. Не зазначено в ухвалі апеляційного суду і мотивів, з яких суд визнав клопотання та доводи зазначені у них недопустимими чи неналежними, чим порушено вимоги ст. 419 ч. 1 п. 2 КПК України.

З урахуванням того, що в апеляційній скарзі захисника ставилося питання про скасування вироку щодо ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження щодо нього, а інформацію отриману за відповідним реагуванням суду, сторона захисту могла використати для підтвердження такої своєї позиції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника розглянута без надання вичерпних відповідей на всі її доводи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення.

Отже, доводи касаційної скарги в цій частині є обґрунтованими і скарга в цій частині підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, перевірити інші доводи касаційної скарги щодо порушень кримінального процесуального закону, допущених органом досудового розслідування та судом першої інстанції, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2014 року щодо ОСОБА_4 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ___________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3