У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Лавренюка М.Ю., Заголдного В.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 24 квітня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на постановлені щодо нього судові рішення.

Вироком
Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 жовтня
2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судимого, -

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК
України до позбавлення волі строком на 7 років.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1600 грн. матеріальної шкоди та 9676 грн.
судових витрат за проведення експертиз.

Ухвалою
Апеляційного суду Житомирської області від 26 грудня 2006 року вирок щодо
ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1,
визнано винним у тому, що він 26 квітня 2006 року, приблизно о 21 годині,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, поблизу будинку № 38-а по вул.
Вокзальній у м. Новоград-Волинський Житомирської області, під час сварки з
ОСОБА_3, яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, з метою умисного
вбивства, наніс останньому сім ударів ножем у грудну клітку, внаслідок чого
потерпілий помер.

У
касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 зазначає, що при перших його допитах не
був присутній адвокат, злочин він скоїв у стані сильного душевного хвилювання,
який був викликаний неповерненням йому потерпілим грошей та застосуванням до
нього фізичної сили, посилається на неповноту судового слідства, вказує на
неповне врахування судом стану його здоров'я та обставин вчинення злочину,
просить, як убачається зі змісту скарги, вирок та ухвалу щодо нього змінити,
застосувати ст. 69 КК України та пом'якшити покарання.

Заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Висновки
суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину за викладених у
вироку обставин, ґрунтуються на зібраних у справі доказах, зокрема, показаннями
самого засудженого, який частково визнав свою вину, показаннях потерпілих
ОСОБА_4 та ОСОБА_5., свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10.,
законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_11., даних протоколів огляду
місця події, відтворення обстановки та обставин події, висновків
судово-медичних, судово-медичних імунологічних, судово-криміналістичної
експертиз та інших матеріалах справи.

Поведінка
засудженого до і після вчинення злочину, його перебування в стані алкогольного
сп'яніння свідчать про відсутність у ОСОБА_1 стану сильного душевного
хвилювання.

Його
дії за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковані правильно.

За
зазначеним законом ОСОБА_1 призначена мінімальна міра покарання, передбачена
санкцією статті, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням
ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, які
пом'якшують та обтяжують покарання. Призначене засудженому покарання є
необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування ст. 69 КК України колегія суддів не вбачає.

Що
стосується посилань у скарзі ОСОБА_1 на проведення перших його допитів без
участі адвоката, то без його участі були відібрані лише перші пояснення (а.с.
29-30, 33-36), на які, як на докази вини ОСОБА_1, суд у вироку не посилався.
Крім того, вже 30 квітня 2006 року було складено протокол про забезпечення
підозрюваному права на захист (а.с. 39), а 1 травня 2006 року винесена
постанова про призначення неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_1 захисника (а.с.
45).

Істотних
порушень норм кримінально-процесуального законодавства не встановлено.

На
підставі наведеного та керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

У
задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С у д д
і :

Редька
А.І. Лавренюк
М.Ю. Заголдний
В.В.