Кодимський районний суд Одеської
________________________________________________________________________
____________________
Справа №503/1523/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2013 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого судді
Сопільняка О.М.

при секретарі
Вдовиченко В.О.

за участі прокурора
Олійник С.А.

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі суду в місті Кодимі
Одеської області обвинувальний акт у
кримінальному провадженні,
зареєстрованому в Єдиному реєстрі
досудових розслідувань 08 липня 2013 року
за №0000460, з угодою про визнання
винуватості по звинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Меток
Оргєєвського району р.Молдова, жителя
АДРЕСА_1, українця, громадянина Молдови,
який має середню освіту, працездатного,
непрацюючого, неодруженого, утриманців
не має, судимого 26 листопада 2008 року
Кодимським районним судом Одеської
області за ст.ст.185 ч.3, 304, 162 КК України
до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
який має не зняту та непогашену
судимість,

- у скоєнні злочину, передбаченого
ст.395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи засудженим 26 листопада
2008 року Кодимським районним судом
Одеської області за ст.ст.185 ч.3, 304, 162 КК
України до 4 років 6 місяців позбавлення
волі, після звільнення з виправної
установи 22 березня 2013 року по відбуттю
призначеного судом покарання зі
встановленням за ним
адміністративного нагляду з боку
правоохоронних органів з відповідним
обмеженням його дії, належних
висновків для себе не зробив, на шлях
виправлення не став та порушив
обов'язки піднаглядних, передбачені
Законом України "Про адміністративний
нагляд за особами, звільненими з місць
позбавлення волі".

Так, 19 березня 2013 року постановою
Малиновського районного суду м.Одеса
на підставі Закону України "Про
адміністративний нагляд за особами,
звільненими з місць позбавлення волі"
та Кримінально-виконавчого кодексу
України за ОСОБА_1 строком на 24 місяці
був встановлений адміністративний
нагляд з боку правохоронних органів та
встановлено наступні обмеження:
заборона виходу з будинку за місцем
його проживання з 22 год. 00 хв. до 5 год. 00
хв. наступної доби; заборона
перебування в торгових закладах (кафе,
бари, ресторани), де здійснюється
продаж спиртних напоїв на розлив;
заборона виїзду в особистих справах за
межі Кодимського району Одеської
області без дозволу керівництва
Кодимського РВ ГУМВС України в
Одеській області; зобов'язання
з'являтись для реєстрації до
Кодимського РВ ГУМВС України в
Одеській області у визначені дні.

Звільнившись 22 березня 2013 року з
виправної установи ОСОБА_1 прибув до
зареєстрованого місця свого
проживання в с.Мала Слобідка
Кодимського району Одеської області,
після чого 01 липня 2013 року пройшов
реєстрацію в Кодимському РВ ГУМВС
України в Одеській області
адміністративний піднаглядний за
обраним ним місцем проживання, зокрема
- с.Мала Слобідка Кодимського району
Одеської області, та попереджений про
кримінальну відповідальність за
порушення правил адміністративного
нагляду.

Проте, того ж дня, тобто 01 липня 2013 року
після реєстрації в Кодимському РВ
ГУМВС України в Одеській області,
ОСОБА_1, з метою порушення правил
адміністративного нагляду,
усвідомлюючи протиправність своїх дій,
за вказаним під час реєстрації місцем
проживання в с.Мала Слобідка
Кодимського району Одеської області не
з'явився, а самовільно, без дозволу
працівників міліції, які здійснюють за
ним нагляд та без поважних причин
самовільно змінив визначене йому місце
проживання в с.Мала Слобідка
Кодимського району Одеської області,
виїхавши за межі Кодимського району до
м.Одеса, де проживав у зйомному житлі до
07 липня 2013 року.

Після цього, продовжуючи порушувати
правила адміністративного нагляду та
встановлені відносно нього обмеження,
ОСОБА_1 16 липня 2013 року без дозволу
працівників міліції, які здійснюють за
ним нагляд та без поважних причин
самовільно змінив визначене йому місце
проживання в с.Мала Слобідка
Кодимського району Одеської області,
поїхавши в с.Лисогірка Кодимського
району Одеської області, де проживав у
гр-ки ОСОБА_3 до 20 липня 2013 року, не
повідомивши про зміну місця свого
проживання Кодимський РВ ГУМВС України
в Одеській області, а в подальшому,
зокрема, 08 та 15 липня 2013 року без
поважних причин не з'явився до вказаних
державних органів для реєстрації.

Таким чином, ОСОБА_1 самовільно залишив
визначене йому місце проживання з
метою ухилення від адміністративного
нагляду, вчинивши злочин, передбачений
ст.395 КК України.

Відповідно до угоди про визнання
винуватості від 21 липня 2013 року,
укладеної між прокурором прокуратури
Кодимського району Одеської області
Олійник С.А., якій відповідно до ст.37
КПК України надані повноваження
прокурора в кримінальному провадженні
№0000460, з одного боку та
підозрюваним ОСОБА_1 з іншого боку на
підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України,
останній повністю визнав свою
винуватість у вчиненні злочину,
передбаченого ст.395 КК України,
пояснивши про причини скоєння злочину
та визнавши вину згідно викладено
обвинувачення, зазначивши про те, що
відносно нього дійсно був встановлений
адміністративний нагляд постановою
суду з встановленням відповідних
обмежень у вигляді заборони виходу з
будинку за місцем його проживання з 22
год. 00 хв. до 5 год. 00 хв. наступної доби;
заборони перебування в торгових
закладах (кафе, бари, ресторани), де
здійснюється продаж спиртних напоїв на
розлив; заборони виїзду в особистих
справах за межі Кодимського району
Одеської області без дозволу
керівництва Кодимського РВ ГУМВС
України в Одеській області;
зобов'язання з'являтись для реєстрації
до Кодимського РВ ГУМВС України в
Одеській області у визначені дні.
Однак, він самовільно залишив місце
свого проживання в с.Мала Слобідка
Кодимського району Одеської області,
де він мав проживати, не повідомивши
про це Кодимський РВ ГУМВС України в
Одеській області.

За умова укладеної угоди прокурор та
підозрюваний дійшли згоди щодо
формулювання підозри, всіх істотних
для даного кримінального провадження
обставин та правової кваліфікації дій
ОСОБА_1 за ст.395 КК України як порушення
правил адміністративного нагляду у
вигляді самовільного з метою уникнення
адміністративного нагляду залишення
визначеного йому місця проживання.

Підозрюваний ОСОБА_1 свою вину у
сформулюваній йому підозрі визнав
повністю та беззастережно. Також
сторонами угоди узгоджено кримінальне
покарання, яка має бути призначене
ОСОБА_1 за вчинений ним злочин, а саме -
покарання у вигляді чотирьох місяців
арешту. В угоді передбачені наслідки її
укладення, затвердження та
невиконання, які роз'яснені
підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК
України питання про можливість
затвердження даної угоди про визнання
винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 та ч.4 ст.469 КПК
України угода між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим про
визнання винуватості може бути
укладена у кримінальному провадженні
щодо кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам.

Згідно зі ст.472 КПК України, в угоді про
визнання винуватості зазначаються її
сторони, формулювання підозри чи
обвинувачення та його правова
кваліфікація з зазначенням статті
(частини статті) закону України про
кримінальну відповідальність, істотні
для відповідного кримінального
провадження обставини, беззастережне
визнання підозрюваним чи
обвинуваченим своєї винуватості у
вчиненні кримінального
правопорушення, обов'язки
підозрюваного чи обвинуваченого щодо
співпраці у викритті кримінального
правопорушення, вчиненого іншою особою
(якщо відповідні домовленості мали
місце), узгоджене покарання та згода
підозрюваного, обвинуваченого на його
призначення або на призначення
покарання та звільнення від його
відбування з випробуванням, наслідки
укладення та затвердження угоди,
передбачені статтею 473 цього Кодексу,
наслідки невиконання угоди.

Злочин, передбачений ст.395 КК України, у
вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1,
відповідно до вимог ч.2 ст.12 КК України
віднесений до категорії злочинів
невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом'якшують покарання
обвинуваченого ОСОБА_1, є його щире
каяття та активне сприяння розкриттю
злочину шляхом надання послідовних
визнавальних свідчень (п.1 ч.1 ст.66 КК
України).

Обставин, які обтяжують покарання
обвинуваченого, судом не встановлено.

Перевіривши зміст угоди про визнання
винуватості, вислухавши прокурора та
обвинуваченого, суд визнає укладення
угоди сторонами добровільним, тобто
таким, що не є наслідком застосування
насильства, примусу, погроз або
наслідком обіцянок чи дій будь-яких
інших обставин, ніж ті, що передбачені в
угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_1
повністю усвідомлює зміст укладеної з
прокурором угоди про визнання
винуватості, характер обвинувачення,
щодо якого визнає себе винуватим,
цілком розуміє свої права, визначені п.1
ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки
укладення, затвердження даної угоди,
передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та
наслідки її не виконання, передбачені
ст.476 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам
Кримінального процесуального Кодексу
та Кримінального Кодексу України,
інтересам суспільства, а кримінальне
провадження свідчить про наявність
фактичних підстав для визнання ОСОБА_5
своєї винуватості у вчиненні
інкримінованого йому злочину.

Узгоджені сторонами вид і міра
покарання є такими, що відповідають
ступеню тяжкості кримінального
правопорушення та особі
обвинуваченого, відповідають
загальним засадам призначення
покарання, визначених ст.65 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_1 погоджується з
призначенням йому узгодженого
покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
угода про визнання винуватості між
прокурором Олійник С.А. та
обвинуваченим ОСОБА_1 укладена
добровільно, відповідає вимогам закону
і не порушує прав, свобод та інтереси
сторін чи інших осіб, тому наявні всі
правові підстави для її затвердження.

За таких обставин, суд вважає доведеним
в підготовчому судовому засіданні те,
що ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений
ст.395 КК України, а саме - порушення
правил адміністративного нагляду у
вигляді самовільного з метою уникнення
адміністративного нагляду залишення
визначеного йому місця проживання, за
яким йому належить призначити
узгоджене сторонами угоди про визнання
винуватості покарання у вигляді
чотирьох місяців арешту, яке
відповідає ступеню тяжкості
кримінального правопорушення та особі
обвинуваченого.

Відповідно до абз.2 п.19 розділу ІІІ
Правил внутрішнього розпорядку
установ виконання покарань,
затвердженого наказом Державного
департаменту України з питань
виконання покарань №275 від 25 грудня 2003
року, особи, засуджені до арешту,
тимчасово, до створення арештних домів,
відбувають покарання в слідчих
ізоляторах за місцем засудження.
Підставою для тримання осіб,
засуджених до арешту, є вирок суду, який
набрав законної сили (абз.5 п.19 Правил).

Судові витрати та речові доказі у
провадженні відсутні. Запобіжний
захід відносно ОСОБА_1 не обирався.
Підстави для його обрання відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
314, 373, 374, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання
винуватості, укладену 21 липня 2013 року у
кримінальному провадженні №0000460,
між прокурором прокуратури
Кодимського району Одеської області
Олійник Світланою Анатоліївною та
обвинуваченим ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні
злочину, передбаченого статтею 395 КК
України, та призначити йому узгоджене
сторонами угоди кримінальне покарання
у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Вирок може бути оскаржений
обвинуваченим, прокурором до
апеляційного суду Одеської області
через Кодимський районний суд Одеської
області області протягом тридцяти днів
з дня його проголошення виключно з
підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя
Сопільняк О.М.