Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3886/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2015 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю:прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000512 від 01 липня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янця-Подільського Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, судимого за вироком Овруцького районного суду від 04 квітня 2013 року за ст..185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., за вироком від 12 червня 2013 року за ст. 307 ч.2 КК України з призначенням покарання у виді 4-х років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком терміном 2 роки, за ухвалою суду від 01 квітня 2014 року направлений для відбування покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
20 червня 2014 року близько 09 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння з метою позичити гроші прийшов до садиби свого односельчанина - мешканця с.Гладковичі Овруцького району ОСОБА_5 , через незамкнені двері зайшов всередину будинку, де, скориставшись відсутністю власника будинку та інших осіб, виявив грошові кошти, які в сумі 4800 грн. таємно викрав, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав частково, показав, як він в один з днів червня 2014 року у денний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив крадіжку грошей з будинку свого односельчанина ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаюється. Зокрема обвинувачений зазначив, що до будинку потерпілого увійшов через незамкнені вхідні двері, оскільки начіпний замок хоча і висів на скобі, закріпленій зліва на дверній коробці, але ця скоба з дверним полотном накладною пластиною з`єднана не була, ключа в замку, як це зазначено в обвинувальному акті, не було, тобто двері у будинок не були замкнені. Всередину будинку зайшов, щоб поспілкуватися з ОСОБА_6 , до якого і раніше часто заходив, позичити у нього грошей, оскільки і раніше неодноразово позичав в останнього гроші на придбання алкогольних напоїв. Вчинити крадіжку він за мету не мав, але коли виявив на підлозі розкидані грошові купюри, то скориставшись відсутністю власника будинку, гроші забрав і, коли їх перерахував, виявилося, що їх трохи більше 4 тис. грн. Він відразу ж прийшов до магазину, де за вказані гроші купляв горілку та продукти харчування. Тут же продавець магазину по імені ОСОБА_7 перерахувала гроші, їх виявилося чи то 4700, чи то ненабагато більше. Частину викрадених грошей він залишив вдома у своєї матері, частину використав на придбання горілки, продуктів харчування та одежу.

Зазначені показання обвинуваченого в судовому засіданні, за винятком повного визнання ним факту крадіжки грошей, суперечать і не відповідають його показанням під час проведення з його участю 08 липня 2014 року слідчого експерименту, де в протоколі вказаної слідчої дії зазначено, що ОСОБА_8 проник в будинок потерпілого з метою викрадення грошей і, що замок на вхідних дверях в будинок він відкрив ключем, який знаходився у цьому замку. Разом з тим суд звертає увагу на ту обставину, що в протоколі вказаної слідчої дії спочатку зазначено, що зі слів обвинуваченого, він викрав з будинку потерпілого ОСОБА_6 6000 грн., а потім у цьому ж протоколі зазначено, що обвинувачений не знає точної суми викрадених грошей. Сам обвинувачений показав суду, що протокол проведення слідчого експерименту не читав, що викладені в ньому факти не відповідають дійсності, оскільки спотворюють його дійсні показання при проведенні вказаної слідчої дії. Стороною обвинувачення будь-яких доказів на спростування зазначених показань ОСОБА_4 у суді не надано.

Крім особистого визнання своєї провини, винуватість ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що знаходився в магазині, коли туди прийшов обвинувачений ОСОБА_10 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Останній попросив у продавця ОСОБА_11 продати йому сигарети, почав виймати з кишені гроші і вони посипалися по всьому магазину купюрами від 10 до 500грн. Він ( ОСОБА_12 ) разом з ОСОБА_13 допомогли зібрати гроші, поклали їх у поліетиленовий кульок і віддали його ОСОБА_14 . Грошей було приблизно 4800грн., про таку ж суму грошей він вказав на допиті у слідчого міліції. ОСОБА_10 в магазині також говорив, що грошей було 4800грн. ОСОБА_15 , яка допомагала їх збирати, казала, що грошей було до 5 тис. гривень. ОСОБА_7 також пропонувала ОСОБА_16 залишити гроші у неї, перед цим перерахувавши їх, але ОСОБА_10 від цієї пропозиції відмовився.

Близькі за змістом показання дала в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , яка на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення працювала продавцем магазину в с.Гладковичі. Також свідок ОСОБА_8 підтвердила свої показання на досудовому розслідуванні, зокрема в тій частині, що зі слів обвинуваченого у нього були гроші в сумі 4800грн. Сама вона переконана, що грошових коштів, які вони зі свідком ОСОБА_9 зібрали і віддали обвинуваченому, було більше 4 тис., але не більше 5 тис. гривень.

Свідок ОСОБА_18 , який проживає у м.Овручі, показав суду, що в один з днів у червні 2014 року йому зателефонувала мешканка с.Гладковичі ОСОБА_19 і повідомила, що бачила у дворі потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_20 . Він ( ОСОБА_21 ) безвідкладно поїхав у с.Гладковичі, разом з ОСОБА_22 та ОСОБА_23 прийшли до житлового будинку потерпілого ОСОБА_5 , перед цим зателефонувавши на Сумщину його рідному брату ОСОБА_24 . Той повідомив, що в будинку має бути 6 тис. гривень. Вхідні двері у будинок були незамкнені, замок у незамкнутому стані висів на дверній скобі, ключа в ньому не було. Всередині будинку все було перевернуто, грошей у будинку не було. Про побачене він по телефону повідомив ОСОБА_24 .

Під час проведення огляду по місцю проживання матері обвинуваченого ОСОБА_25 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1500грн., які в послідуючому були повернуті потерпілому.

Стороною обвинувачення у судовому засіданні не надано належних, переконливих і безсумнівних доказів на підтвердження тієї обставини, що обвинувачений проник в житловий будинок потерпілого ОСОБА_6 саме з метою викрадення чужого майна , попередньо відкривши на вхідних дверях у вказаний будинок начіпний замок, у якому знаходився ключ від вказаного замка. Обвинувачений цю обставину, як уже зазначалось, категорично заперечує. Також суду не надано доказів на підтвердження того, що з будинку потерпілого ОСОБА_6 викрадено саме 6000грн. Суд звертає увагу на те, що ця обставина жодним доказом не була підтверджена також і під час досудового розслідування справи. Стороною обвинувачення не заявлено клопотань про надання чи витребування додаткових доказів на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив крадіжку саме при таких обставинах, як це викладено в обвинувальному акті.

При цьому судом враховується і та обставина, що відповідно довідці Районної поліклініки Овруцької ЦРЛ від 05 листопада 2014 року ОСОБА_5 , 1950 р.н. страждає тяжким психічним розладом, являється інвалідом 2-ої групи. В судове засідання останній жодного разу не з`явився і просить справу розглянути за його відсутності. А тому суд критично оцінює показання останнього, які можуть не відповідати в повній мірі об`єктивним обставинам вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Таким чином, розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення та на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникнення у приміщення не доведена і перекваліфікує його дії з ч.3 на ч.2 ст.185 КК України, оскільки крадіжка грошових коштів вчинена обвинуваченим повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є його щире каяття у вчиненому злочині. Обтяжує його покарання та обставина, що кримінальне правопорушення він вчинив у стані алкогольного сп`яніння.

Обмірковуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому суд враховує, як ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, так і особу винного, який кримінальне правопорушення вчинив вже не вперше, являється судимим, по місцю проживання характеризується негативно, не працював, також враховує умови його життя, сімейний стан та стан його здоров`я, думку потерпілого, який у своїй заяві не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого. Суд враховує, що обвинувачений в даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі за попереднім вироком, а тому питання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу судом не викликано нагальною потребою, не вирішується, оскільки це є недоцільним.

Суд також приймає рішення відповідно до ст.ст.128,129 КПК України про часткове задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про стягнення на його користь з обвинуваченого майнової та моральної шкоди.

При цьому суд виходить з того, що обвинувачений не оспорює розмір заподіяної потерпілому майнової шкоди в сумі 4800грн. і в цій частині суд задовольняє цивільний позов з врахуванням вказаної суми та тієї обставини, що 1500 грн., які вилучені у матері обвинуваченого, повернуті потерпілому, тобто стягненню підлягає 3300 грн. Крім цього, внаслідок викрадення належному йому майна (грошей) потерпілий у зв`язку з цим поніс також певні втрати немайнового характеру, що виразились у його душевних та психічних стражданнях. При визначенні розміру суми на відшкодування моральної шкоди судом враховано, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає ( і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, також суд враховує, що потерпілий являється психічно хворим, оскільки страждає тяжким психічним розладом і це також, на думку суду, може певним чином впливати на глибину його душевних страждань. Крім цього, потерпілим, не доведено, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 3000 грн. та яким доказами це підтверджується, хоча відповідно до п.3 ч.1 ст.91 КПК України цей обов`язок лежить саме на ньому, оскільки цивільний позов він пред`явив не в ході досудового розслідування, а вже на стадії судового розгляду справи. На думку суду, заявлена потерпілим сума відшкодування моральної шкоди є завищеною, а тому суд приймає рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого моральної шкоди в меншому розмірі, а саме в сумі 2000грн.

Керуючись ст.368, 370, 373,374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком остаточну міру покарання ОСОБА_4 призначити у виді 4 (чотирьох) років 3 ( трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування обвинуваченим ОСОБА_4 покарання рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 08 липня 2014 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 3300 грн. матеріальної та 2000 грн. моральної шкоди.

На вирок суду до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1