В И Р О К
іменем України
Справа № 126/4445/14-к

Провадження № 1-кп/126/19/2015

"11" березня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бершадь Вінницької області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за№0000040 від 15.01.2014 року щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України; освіта неповна вища, незаміжньої, має на утриманні неповнолітню дитину, не судимої, уродженки м. Бершадь Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Органами досудового слідства встановлено та суд визнав доказаним, що 23 серпня 2013 року ОСОБА_5 , звернулась до фахівця по залученню клієнтів регіонального центру північної регіональної дирекції управління регіонального розвитку ПАТ «Банк Руский Стандарт» м. Умань ОСОБА_4 , яка здійснювала діяльність у приміщенні магазину «Люкс-Маркет» м. Бершадь, для отримання кредиту у вигляді готівки. У зв`язку з тим, що ПАТ «Банк Руский Стандарт» надавав населенню споживчий кредит для придбання побутової техніки, ОСОБА_4 запропонувала оформити споживчий кредит та взамін товару отримати готівку. У цей же день ОСОБА_5 надала ОСОБА_4 паспорт та ідентифікаційний код, з яких вона виготовила копії та оформила документи, необхідні для отримання кредиту, а саме: заяву на отримання споживчого кредиту для придбання холодильника та пральної машини на загальну суму 10420 грн., заяву на відкриття поточного рахунку, графік платежів, довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, опитувальник клієнта-фізичної особи, заяву на укладення договору добровільного страхування від нещасних випадків, які підписала ОСОБА_5 , лист - зобов`язання ПАТ «Банк Руский Стандарт», в якому банк повідомляв ОСОБА_5 про прийняття рішення про надання їй споживчого кредиту, в якому ОСОБА_5 зробила власноручно запис про отримання товару, завіривши його своїм підписом. Через декілька днів ОСОБА_6 зателефонувала до ОСОБА_4 , та повідомила, що відмовляється від отримання кредиту. Після чого ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_4 написала заяву про відмову від кредиту, яку ОСОБА_7 в подальшому знищила.

ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ПАТ «Банк Руский Стандарт» прийняв рішення про надання ОСОБА_5 споживчого кредиту, шляхом обману, не повідомивши банк про відмову ОСОБА_5 від кредиту, з метою заволодіння коштами, перерахованими банком для отримання споживчого кредиту ОСОБА_5 на рахунок ФОП ОСОБА_8 , звернулась до продавця ОСОБА_9 , яка працює у відділі побутової техніки ФОП ОСОБА_10 , розташованого в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » м.Бершадь, та отримала з каси магазину кошти у розмірі 10 420 грн., які привласнила та витратила на власні потреби.

Після чого, з метою приховування вчиненого злочину, ОСОБА_4 заповнила накладну від 23.08.2013 року, в яку внесла недостовірні відомості про відпуск ОСОБА_5 ФОП ОСОБА_10 холодильника ZANUSI та пральної машини LG - 1086 на загальну суму 10420 грн., товарний чек та рахунок, в яких поставила напроти директора підпис та завірила печаткою ФОП ОСОБА_11 .

Підроблені накладну, товарний чек та рахунок ОСОБА_4 подала до регіонального центру північної регіональної дирекції управління регіонального розвитку ПАТ «Банк Руский Стандарт» м. Умань з метою підтвердження отримання ОСОБА_5 товару.

Своїми діями ОСОБА_7 .Мю заподіяла шкоду ОСОБА_5 у розмірі 10420 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволоділа чужим майном шляхом обману - шахрайство, та злочин, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується громадянином-підприємцем, з метою використання його підроблювачем, та злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

03 вересня 2013 року ОСОБА_12 , звернулась до фахівця по залученню клієнтів регіонального центру північної регіональної дирекції управління регіонального розвитку ПАТ «Банк Руский Стандарт» м. Умань ОСОБА_4 , яка здійснювала діяльність у приміщенні магазину «Люкс-Маркет» м. Бершадь, для отримання кредиту у вигляді готівки. В зв`язку з тим, що ПАТ «Банк Руский Стандарт» надавав населенню споживчий кредит для придбання побутової техніки, ОСОБА_4 запропонувала оформити споживчий кредит та взамін товару отримати готівку. У цей же день ОСОБА_12 надала ОСОБА_4 паспорт та ідентифікаційний код, з яких вона виготовила копії та оформила документи, необхідні для отримання кредиту, а саме: заяву на отримання споживчого кредиту для придбання холодильника та газової плити на загальну суму 8730 грн., заяву на відкриття поточного рахунку, графік платежів, довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, опитувальник клієнта-фізичної особи, заяву на укладення договору добровільного страхування від нещасних випадків, які підписала ОСОБА_12 . У листі - зобов`язанні ПАТ «Банк Руский Стандарт», в якому банк повідомляв ОСОБА_12 , про прийняття рішення про надання їй споживчого кредиту, ОСОБА_4 , без відома ОСОБА_12 , зробила власноручно запис про отримання товару, завіривши його своїм підписом, тим самим підробивши його. Через декілька днів ОСОБА_12 прийшла до ОСОБА_4 , та повідомила, що відмовляється від отримання кредиту. Після чого ОСОБА_12 , на прохання ОСОБА_4 написала заяву про відмову від кредиту, яку ОСОБА_7 в подальшому знищила.

ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ПАТ «Банк Руский Стандарт» прийняв рішення про надання ОСОБА_12 споживчого кредиту, шляхом обману, не повідомивши банк про відмову ОСОБА_12 від кредиту, з метою заволодіння коштами, перерахованими банком для отримання споживчого кредиту ОСОБА_12 на рахунок ФОП ОСОБА_8 , звернулась до продавця ОСОБА_9 , яка працює у відділі побутової техніки ФОП ОСОБА_10 , розташованого в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » м. Бершадь, та отримала з каси магазину кошти у розмірі 8730 грн., які привласнила та витратила на власні потреби.

Після чого, з метою приховування вчиненого злочину, ОСОБА_4 заповнила накладну від 03.09.2013 року, в яку внесла недостовірні відомості про відпуск ОСОБА_12 ФОП ОСОБА_10 холодильної скрині ZANUSI та газової плити ARDO на загальну суму 8 730 грн., товарний чек та рахунок, в яких поставила напроти директора підпис та завірила печаткою ФОП ОСОБА_11 .

Підроблені накладну, товарний чек та рахунок ОСОБА_4 подала до регіонального центру північної регіональної дирекції управління регіонального розвитку ПАТ «Банк Руский Стандарт» м. Умань з метою підтвердження отримання ОСОБА_12 , товару.

Своїми діями ОСОБА_4 заподіяла шкоду ОСОБА_12 в розмірі 8730 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволоділа чужим майном шляхом обману - шахрайство повторно, та злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується громадянином-підприємцем, з метою використання його підроблювачем, повторно та злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

24 жовтня 2013 року ОСОБА_13 , звернувся до фахівця по залученню клієнтів регіонального центру північної регіональної дирекції управління регіонального розвитку ПАТ «Банк Руский Стандарт» м. Умань ОСОБА_4 , яка здійснювала діяльність у приміщенні магазину «Люкс-Маркет» м. Бершадь, для отримання кредиту у вигляді готівки. В зв`язку з тим, що ПАТ «Банк Руский Стандарт» надавав населенню споживчий кредит для придбання побутової техніки, ОСОБА_4 запропонувала оформити споживчий кредит та взамін товару отримати готівку. У цей же день ОСОБА_13 надав ОСОБА_4 паспорт та ідентифікаційний код, з яких вона виготовила копії та оформила документи, необхідні для отримання кредиту, а саме: заяву на отримання споживчого кредиту для придбання газової плити холодильника та телевізора на загальну суму 10 820 грн., заяву на відкриття поточного рахунку, графік платежів, довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, опитувальник клієнта-фізичної особи, заяву на укладення договору добровільного страхування від нещасних випадків, які підписав ОСОБА_13 , у листі зобов`язанні ПАТ «Банк Руский Стандарт», в якому банк повідомляв ОСОБА_13 , про прийняття рішення про надання їй споживчого кредиту, ОСОБА_4 , без відома ОСОБА_13 , зробила власноручно запис про отримання товару, завіривши його своїм підписом, тим самим підробивши його. Через декілька днів ОСОБА_13 зателефонував до ОСОБА_4 , та запитав коли можна отримати кошти, на що ОСОБА_4 , повідомила ОСОБА_13 , що ПАТ «Банк Руский Стандарт», у наданні йому коштів відмовив, але ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ПАТ «Банк Руский Стандарт» прийняв позитивне рішення про надання ОСОБА_13 , споживчого кредиту, шляхом обману, з метою заволодіння коштами, перерахованими банком для отримання споживчого кредиту ОСОБА_13 , на рахунок ФОП ОСОБА_8 , звернулась до продавця ОСОБА_9 , яка працює у відділі побутової техніки ФОП ОСОБА_10 , розташованого в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » м.Бершадь, та отримала з каси магазину кошти у розмірі 10 820 грн., які привласнила та витратила на власні потреби.

Після чого, з метою приховування вчиненого злочину, ОСОБА_4 заповнила накладну від 24.10.2013 року, в яку внесла неправдиві відомості про відпуск ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_10 холодильника WIRLPOOL, газової плити BEKO та телевізора SATURN на загальну суму 10 820 грн., товарний чек та рахунок, в яких поставила напроти директора підпис та завірила печаткою ФОП ОСОБА_11 .

Підроблені накладну, товарний чек та рахунок ОСОБА_4 подала до регіонального центру північної регіональної дирекції управління регіонального розвитку ПАТ «Банк Руский Стандарт» м. Умань з метою підтвердження отримання ОСОБА_13 , товару.

Своїми діями ОСОБА_4 заподіяла шкоду ОСОБА_13 в розмірі 10820 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволоділа чужим майном шляхом обману - шахрайство повторно, та злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується громадянином-підприємцем, з метою використання його підроблювачем, повторно та злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1,3,4 ст. 358 КК України визнала повністю, дала покази, якими підтвердила обставини скоєння злочину, викладені в установочній частині вироку. Цивільний позов представника ПАТ "Банк Русский Стандарт" обвинувачена не визнала, так як вказана у ньому сума не відповідає сумі шкоди, завданої її діями.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_4 просила суд не допитувати потерпілих та свідків, не оголошувати матеріали справи, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння нею змісту обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченою не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченій роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні злочинів за обставин, встановлених судом.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за

- ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману - шахрайство;

- ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману - шахрайство вчинене повторно;

- за ч. 1 ст. 358 КК України - підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується громадянином-підприємцем, з метою використання його підроблювачем;

- за ч. 3 ст. 358 КК України - підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується громадянином-підприємцем, з метою використання його підроблювачем вчинене повторно;

- за ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_4 позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, щиро розкаюється у скоєному, та приходить до висновку, що їй слід призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, врахувавши при цьому те, що вона вчинила злочини, передбачені ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України та остаточне покарання, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", ст.ст. 9, 10 Закону України "Про амністію у 2014 році", рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально. Установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

Ураховуючи наявність клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про застосування відносно неї амністії, відсутність підстав, що не дозволяють застосування амністії, передбачених ст. 8 Закону України "Про амністію у 2014 році", ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", та те що на момент набрання цим Законом чинності обвинувачена мала на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році".

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позивач ОСОБА_15 , який є представником ПАТ "Банк Русский Стандарт" під час досудового розслідування заявив цивільний позов на суму 38519,40 грн. Однак, двічі будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з`явився та причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань від цивільного позивача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Аналогічну позицію висвітлено і в п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити без розгляду цивільний позов представника ПАТ "Банк Руский Стандарт" у зв`язку з повторною неявкою представника позивача та відсутністю доказів, які обґрунтовують позовні вимоги.

Крім того, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2461 грн. 20 коп. за проведення судових експертиз в рамках даного кримінального провадження.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн. (шістсот вісімдесят грн. 00 коп.);

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн. (одну тисячу двадцять грн. 00 коп.);

- за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.);

- за ч. 3 ст. 358 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн. (п`ятсот десять грн. 00 коп.).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання, відповідно до ст.1 п. "в" Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2461,20 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят одну грн. 20 коп.) витрат за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1