Справа № 1-
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

4 червня 2008
року Роменський міськрайонний суд
Сумської області в складі:

головуючого: Міленка
М.П.

при секретарі: Шаповаленко Н.І.

з участю прокурора : Матюшенка М.М.

потерпілих : ОСОБА_3., ОСОБА_5.,

ОСОБА_4., ОСОБА_6.

та
захисника : ОСОБА_7

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Ромни справу про обвинувачення:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
українку,

гр. України, освіта середня,

перебуває у фактичному шлюбі (
має 2-х малолітніх

дітей ) , не працюючу, уродженку
м. Жданов ,

мешканку с. Курмани Недригайлівського району

Сумської
області, раніше не судиму.

за ст. ст. 162 ч. 1, 342 ч. 2
КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

15.01.2008 р.
приблизно о 14-й годині між ОСОБА_1та ОСОБА_2 донькоюОСОБА_3. на грунті
особистих неприязнених стосунків виникла сварка та бійка біля приміщення магазину та в магазині с.
Курмани Недригайлівського району.

В цей же день о 16-00 год, ОСОБА_1,
переслідуючи мету з'ясування особистих стосунків, через вхідні двері
протиправно без дозволу проникла в прихожу будинку громадянкиОСОБА_3. по АДРЕСА_1. Знаходячись в
приміщенні будинку вчепилась доньці власниці житла - громадянці ОСОБА_2. руками за волосся та стала наносити удари
руками в обличчя.

Протиправними діями ОСОБА_1. було
порушено конституційне право громадянОСОБА_3. та ОСОБА_2. на
недоторканість житла, передбачене ст.30 Конституції України, так як ОСОБА_1власниками будинку
було заборонено відвідування
цього житла і
ОСОБА_2. таОСОБА_3. стали розцінювати її дії як протиправне проникнення проти їх волі до житла.

Помічник дільничного інспектора міліції
Недригайлівського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4., який в цей час у
формі працівника міліції знаходився в будинку власників на законних підставах у
зв'язку з виконанням службових обов'язків по перевірці повідомлення ОСОБА_2.,
зробив зауваження ОСОБА_1., але остання не реагувала на законні вимоги
припинити протиправні дії. На прохання власників житла ОСОБА_3 та ОСОБА_2вивести ОСОБА_1з будинку,
ОСОБА_4. застосував фізичні зусилля, правомірні в даній ситуації, та намагався
відтягнути ОСОБА_1від ОСОБА_2.,. але
остання не реагувала на його
законні вимоги та чинила активний опір, не відпускала волосся громадянки ОСОБА_2.
та намагалась продовжити її побиття. Замість припинення своїх протиправних дій,
ОСОБА_1. умисно ногою нанесла удар громадянці ОСОБА_3., причинивши фізичну
біль.

В цей же час
дільничний інспектор міліції Недригайлівського РВ УМВС України в Сумській
області старший лейтенант міліції
ОСОБА_8. у зв'язку з виконанням службових обов'язків по перевірці
повідомлення ОСОБА_2. ввійшов в прихожу будинкуОСОБА_3. Власники житла та
присутні громадяни попросили надати допомогу по припиненню протиправних дій
ОСОБА_1. ОСОБА_6. став вимагати від ОСОБА_1. припинити побиття ОСОБА_2. та
вийти з будинку. ОСОБА_1. на законні вимоги працівників міліції та власників
житла не реагувала, умисно чинила активний фізичний опір працівникам
правоохоронного органу, які з застосуванням фізичних зусиль почали виводити її
з приміщення. З метою вчинення активного опору
ОСОБА_1. розмахувала руками та ногами, активно упиралась та виривалась,
умисно нанесла удар рукою працівнику міліції ОСОБА_8., причинивши фізичну біль.

Працівники
міліції, переконавшись що ОСОБА_1. не реагує на їх законні вимоги про
припинення своїх протиправних дій, застосувавши фізичні зусилля, вивели її в
коридор будинкуОСОБА_3. Знаходячись в коридорі ОСОБА_1., скориставшись тим, що
працівники міліції відпустили їй руки, з метою вчинення активного опору
працівникам міліції, знову ввірвалась до прихожої кімнати будинку, та здійснила
спробу побиття громадянки ОСОБА_2., але працівники міліції припинили її
протиправні дії, правомірно застосувавши фізичну силу та вивели за межі
будинку. Під час вчинення активного опору працівникам правоохоронного органу
ОСОБА_1. виражалась нецензурною лайкою та
висловлювала погрози фізичною розправою на адресу мешканців житла.

Своїми активними
умисними діями ОСОБА_1. перешкодила працівникам правоохоронного органу
виконувати свої службові обов'язки та підірвала їх авторитет як
працівників цього органу.

Висновки досудового слідства про
винність підсудної у
незаконному проникненні до житла
та умисному опорі працівникам
правоохоронних органів під час виконання ними службових обов'язків за
зазначених обставин відповідають фактичним
обставинам справи і
підтверджуються зібраними у
ній доказами.

Допитана на досудовому
слідстві і в
судовому засіданні підсудна
ОСОБА_1. вини в незаконному проникнення до житла потерпілих ОСОБА_3. та ОСОБА_2. не визнала
з тих підстав, що проживаючи по - сусідству , вона
зі згоди з їх будинку неодноразово
по міжміському зв'язку телефонувала своєму
співмешканцю ОСОБА_9., а після
конфлікту біля магазину 15 січня 2008 року
прийшла в їх будинок для вияснення
обставин виклику працівників міліції. Погоджується
з тим, що після
виниклого конфлікту вона
не виконала законних вимог
працівників міліції залишити
будинок , а продовжувала сварку
з потерпілими , власниками житла та
по необережності вдарила рукою
по обличчю працівника
міліції ОСОБА_8.

Як вважає суд,
невизнання вини підсудною
у скоєному викликане
обраним нею способом
захисту від обвинувачення і
бажанням пом'якшення вини
за вчинені навмисні
дії.

Під час досудового слідства
і в судовому
засіданні потерпіла ОСОБА_2. заявила про те, що відносини з
ОСОБА_1 до грудня 2007 року були
звичайними, а з того часу
стосунки між ними стали
напруженими, так як підсудна зверталась
до її сина купляти пиво та мила свою машину біля її
господарства. З того часу як ОСОБА_2.
так і її мати
ОСОБА_3заборонили ОСОБА_1.
приходити до їх будинку за будь - яких обставин. 15 січня 2008 року в денний час ОСОБА_1. побила її біля магазину , в
зв'язку з чим ОСОБА_2.
по телефону звернулася з
заявою до чергового Недригайлівського райвідділу міліції. На її виклик
в другу частину дня
приїхали дільничний інспектор
міліції ОСОБА_8. та його помічник ОСОБА_4., які
були в форменому одязі. При цьому ОСОБА_8 пішов
в дім до ОСОБА_1.,
а ОСОБА_4зайшов в її будинок, де виясняв
обставини конфлікту біля магазину
та брав у неї письмові пояснення
по цьому випадку. О 16
год. без
стуку і отримання згоди раптово
ввірвалася ОСОБА_1, яка зразу ж
накинулась на неї і почала бити руками по голові, після чого працівник міліції ОСОБА_4став її відтягувати від потерпілої. В цей час
до кімнати зайшов дільничий ОСОБА_8, який разом з ОСОБА_4стали відтягувати ОСОБА_1від неї
та вивели її в коридор будинку. Коли працівники міліції почали виводити ОСОБА_1з
кімнати та ударила
ногою в живіт її матір та
рукою по обличчю дільничного ОСОБА_8а.
Потім ОСОБА_1з коридору будинку
знову забігла до них в
кімнату, але працівники міліції перешкодили їй
доступу до потерпілої і
вивели її з будинку у двір. Перебуваючи в їх дворі,
ОСОБА_1продовжила погрожувати їм фізичною розправою, не реагуючи на
вимоги працівників міліції.

Ці
обставини активного опору працівникам міліції підтвердила потерпілаОСОБА_3., яка уточнила про те, що
стосунки з ОСОБА_1 у неї погіршилися
з початку грудня 2007 року
коли та помила
свій автомобіль проти їх будинку
і з того часу підсудня
до їх будинку не заходила. 15 січня 2008 року її дочка
ОСОБА_2. розповіла про те,
що ОСОБА_1. її побила біля магазину , після чого звернулась
з цим повідомленням до чергового
Недригайлівського райвідділу міліції. Через деякий час у другій половині дня до їх
будинку зайшов працівник міліції
ОСОБА_4для вияснення обставин конфлікту
її дочки з
ОСОБА_1 В цей час до кімнати , де вони знаходились ввірвалася ОСОБА_1., яка без будь- яких пояснень накинулась на
ОСОБА_2., схопила її руками за
волосся і почала бити
руками по обличчю та голові. На
зауваження працівника міліції ОСОБА_4вийти з будинку, ОСОБА_1не реагувала і сказала йому дослівно : «
А ти
сядь ! » , а так як підсудня
не реагувала на його вимоги,
ОСОБА_4. за допомогою ОСОБА_10.
намагався відтягти ОСОБА_1
від ОСОБА_2. В цей
час до кімнати зайшов дільничий
ОСОБА_6., також у форменому одязі, який
став допомогати ОСОБА_4 та
ОСОБА_10виводити підсудну з кімнати будинку. Коли працівники міліції
виводили ОСОБА_1 з кімнати, остання ударила ОСОБА_3. ногою
в живіт , ображала
потерпілих та працівників міліції
нецензурними словами, чинила їм активний опір
та ударила дільничого ОСОБА_8а по
щоці. Уже перебуваючи в їх
дворі, ОСОБА_1продовжувала нецензурно
лаятися в їх адресу.

За твердженнями під час досудового слідства і
в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_8. та
ОСОБА_4., отримавши по телефону
повідомлення чергового
Недригайлівського райвідділу міліції
про необхідність перевірки
заяви жительки села Курмани ОСОБА_2.
про її побиття ОСОБА_1. ,
вони на автомобілі о
другій половині дня 15 січня 2008 року приїхали
в це село, тобто вцей час
знаходились при виконанні службових обов'язків у форменому одязі.
Спочатку ОСОБА_8 пішов до господарства, де проживає ОСОБА_1.
для відібрання письмового пояснення, а ОСОБА_4- до будинку ОСОБА_3. з цією
ж метою. Спочатку ОСОБА_8 поговорив
із співмешканцем ОСОБА_1. , а через
деякий час до будинку зайшла
ОСОБА_1., яка була схвильованою
і почала виясняти з
яких підстав до відділу
міліції звернулась з заявою ОСОБА_2. Не
надавши письмових пояснень,
ОСОБА_1. пішла до будинку
ОСОБА_3. Слідом пішов
і ОСОБА_8 . За поясненнями ОСОБА_4., до
прихожої будинку ввійшла,
не спитавши дозволу
ОСОБА_1., яка зразу ж накинулась на ОСОБА_2., схопила її
за волосся і стала розмахувати руками. В зв'язку з такими діями ОСОБА_4припинив писати письмове
пояснення від ОСОБА_2.
і став вимагати від ОСОБА_1припинити неправомірні дії,
але остання на його вимоги не реагувала. В цей час до кімнати зайшов дільничний ОСОБА_8. Так
як ОСОБА_1продовжувала чинити
опір , ОСОБА_8, ОСОБА_4та ОСОБА_10стали її
відтягати від ОСОБА_2 в
інший бік кімнати. При цьому
ОСОБА_1намагалася вирватися, упиралася ,
махала ногами і лаялася,
виражаючися нецензурними словами. Власники житла
просили працівників міліції
вивести ОСОБА_1 з будинку, а так
як словесні вимоги не діяли, ОСОБА_8
та ОСОБА_4застосували фізичні зусилля
і сіломіць вивели ОСОБА_1 з
прихожої, яка їм чинила активний опір. Під час цих дій
ОСОБА_1навмисно ударила рукою по щоці
ОСОБА_8а, а коли працівники
міліції її відпустили, ОСОБА_1знову
повернулася до прихожої
кімнати і лише після
фізичних зусиль ОСОБА_8 і ОСОБА_4вивели її з будинку
та двору потерпілих. За двором ОСОБА_1продовжувала лаятись з
ОСОБА_2та ОСОБА_3 .

Свідки
ОСОБА_10., ОСОБА_11. та
ОСОБА_12. на попередньому
слідстві і в судовому засіданні
підтвердили обставини незаконного проникнення ОСОБА_1.
до будинку ОСОБА_3. і
ОСОБА_2. та в
скоєнні опору працівникам міліції
під час виконання службових
обов'язків.

Свідчення
ОСОБА_13., співмешканця підсудної
, не
конкретні і судом
до уваги не беруться ,
враховуючи їх сімейні
відносини.

Із
протоколів відтворення обстановки
і обставин події видно, що ОСОБА_3.
, ОСОБА_2. та ОСОБА_8.
послідовно розповіли і
показали , яким чином
підсудна ОСОБА_1. вчинила
свої протиправні дії ( Т.
2 а. 2-12, а. 13-21, 22-30).

Як вважає
суд, у справі
достатньо доказів на
підтвердження обвинувачення підсудної
у незаконному проникненні до
житла ОСОБА_3. та ОСОБА_2. , а також в скоєнні опору працівникам правоохоронному
органу під час виконання ними службових обов'язків.

Твердження потерпілих, пояснення
свідків, самої підсудної,
протоколи слідчих дій по відтворенню обставин злочину, в
своїй сукупності, підтверджують вину
підсудної у скоєному,
оскільки в ході
судового розгляду у
суду не виникло
підстав ставити під
сумніви ці докази,
так як не
було здобуто обставин , щодо наявності
оговору підсудної зі
сторони потерпілих, в тому числі і працівників міліції та
свідків, а часткове
визнання підсудною своєї
причетності до конфлікту
з потерпілими, знаходиться
у логічному взаємозв'язку з
іншими доказами , які були
досліджені судом.

Відповідно до п. 8
постанови Пленуму Верховного суду України від 26 червня 1992 року № 8
зі змінами і доповненнями « Про
застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за
посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів
і працівників правоохоронних
органів « на відміну від злісної
непокори , передбаченої ст. 185
КУпАП, вчинення опору полягає
в активній фізичній протидії
здійсненням працівником міліції
покладених обов'язків, тобто , як вважає суд, підсудній
вірно і аргументовано вмінено
вину попереднім слідством
обвинувачення у скоєнні злочину,
передбаченою ст. 342 ч. 2 КК України.

Посилання
захисника засудженої про
відсутність в діях ОСОБА_1. складу
злочину за ст. 162 ч. 1 КК
України у зв'язку з тим, що
потерпілі ОСОБА_3. та ОСОБА_2 не
є власниками житла (
будинку) в АДРЕСА_1спростовуються довідкою комунального підприємства « Сумське МБТІ» , адресними довідками , технічним паспортом та свідоцтвом про право власності на нерухоме
майно ( Т. 1 а. 80 - 88) про те , що цей
будинок належить на праві власності
ОСОБА_3., твердження ж
цього захисника про те,
що органами досудового слідства пред'явлено
обвинувачення підсудній без відсилки
на те, що опір працівникам правоохоронного органу під
час виконання ними службових
обов'язків щодо охорони громадського порядку також
є безпідставним , так як за змістом ч. 2
ст. 342 КК України для кваліфікації дій винної особи в
опорі працівникові правоохоронного
органу під час виконання ним службових
обов'язків не потребується
зазначена відсилка при виконанні цих обов'язків щодо
громадського порядку , так як такі
обставини необхідні для
інших суб'єктів по охороні громадського порядку,
зазначених в цьому законі.
Згідно розпорядження № 145 від
4 січня 2008 року Недригайлівського райвідділу міліції на
дільничного ОСОБА_6. покладені обов'язки забезпечення правопорядку, зокрема
на територію с. Курмани ( Т. 1 а. 220),
як і на його помічника ОСОБА_4. ( а. 222). Згідно функціональних обов'язків на дільничного інспектора міліції та його помічника покладається , зокрема захист
життя, здоров'я і майна
громадян від злочинних та інших
протиправних посягань та забезпечення приймання
і реєстрації у відповідному
журналі відділу внутрішніх справ листів,
заяв і скарг громадян. ( Т. 1 а.
225 ).

Досліджені докази
суд вважає достовірними і
кваліфікує дії підсудної
за ст. 162 ч.1 КК України як
протиправні дії, які виразилися
в незаконному проникненні до житла
ОСОБА_3. та ОСОБА_2. та ст. 342 ч.
2 КК
України , тобто в скоєнні умисного опору працівникам правоохоронних
органів під час виконання ними службових обов'язків.

Враховуючи обставини
скоєння злочинів невеликої
тяжкості, особу винної :
раніше злочинів не
вчиняє, за місцем
проживання характеризується задовільно,
має двох неповнолітніх
дітей ( дочку
ОСОБА_14,ІНФОРМАЦІЯ_2року народження та
сина ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_3року народження) , думку потерпілих в
частині міри покарання,
тобто пом'якшуючі обставини,
суд вважає необхідним
призначити покарання за обома
статтями обвинувачення у вигляді
обмеження волі , із звільненням підсудної від відбування покарання
з випробовуванням з іспитовим
строком на 2 ( два) роки , із застосуванням ст. ст. 75, 76, 79 КК України,
що буде
достатнім для її
виправлення та попередження нових
злочинів.

Керуючись ст. ст.
323, 324 КПК України
суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною
за ст. ст. 162 ч. 1, 342 ч. 2 КК
України і призначити покарання :

- за ст. 162 ч. 1 КК України
1 ( один) рік обмеження
волі;

- за ст.
342 ч. 2 КК України
2 ( два ) роки обмеження волі.

На підставі
ст.70 ч. 1 КК
України за сукупністю злочинів
визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим у вигляді
2 ( двох) років обмеження волі.

Відповідно
до ст. 75 , 76 , 79
КК України звільнити засуджену від відбування
покарання з випробовуванням, якщо
вона визначеного судом іспитового
строку 2
( два) роки не вчинить
нового злочину і виконає
покладені на неї обов'язки не виїзджати
за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально - виконавчої системи ,
повідомлятиме ці органи про зміну місця проживання та періодично з'являтиметься для реєстрації в органи кримінально - виконавчої
системи 1 раз на
місяць.

До
набрання вироком чинності
міру запобіжного заходу
залишити підписку про
невиїзд з постійного
місця проживання.

Апеляція на
вирок суду може
бути подана до
апеляційного суду Сумської
області через Роменський
міськрайсуд протягом п'ятнадцяти діб
з часу проголошення .

СУДДЯ : підпис…

КОПІЯ ВІРНА:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ
М.П. МІЛЕНКО