справа № 462/640/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Львові кримінальне провадження, зареєстроване у єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000073 від 23.01.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бурштин, Івано-Франківської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

встановив:

Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про металобрухт», діяльність, пов`язана із заготівлею, переробкою брухту чорних та кольорових металів і його металургійною переробкою, провадиться на підставі ліцензії, що видається в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 26 ч. З ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягає господарська діяльність, пов`язана з заготівлею металобрухту кольорових і чорних металів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про металобрухт» заготівля металобрухту це діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними або фізичними особами - суб`єктами господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про металобрухт» купівля та/або реалізація металобрухту - діяльність, пов`язана із передачею права власності на металобрухт іншому власнику в обмін на еквівалентну суму коштів або боргових зобов`язань.

Встановлено, що орієнтовно наприкінці 2013 року на початку 2014 року, більш точний час не встановлено, у ОСОБА_5 , який є засновником ТОВ «Вестметінвест» та ТОВ «Міг», а також у ОСОБА_6 , який є директором та засновником ТОВ «Вестметінвест» та ОСОБА_7 , який є менеджером ТОВ «Вестметінвест», виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

В подальшому, вказані особи, усвідомлюючи, що без залучення сторонніх осіб реалізація їхнього злочинного умислу не можлива, розмістили у газеті «Шукаю роботу» оголошення про прийом на роботу приймальників металобрухту.

Так, на початку 2014 року, точний час не встановлений, ОСОБА_4 зателефонував за номером, розміщеним в газеті «Шукаю роботу» та домовився про зустріч із невідомою йому на той час особою, з приводу отримання роботи.

В подальшому, у с. Солонка Пустомитівського району Львівської області відбулась зустріч ОСОБА_4 та невідомої йому особи, яким виявився ОСОБА_5 .

Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 відкрити пункт прийому металобрухту, при цьому обігові грошові кошти для закупівлі металобрухту у населення ОСОБА_5 буде надавати ОСОБА_4 , на що останній погодився. При цьому, металобрухт який ОСОБА_4 мав скуповувати у населення, мав в подальшому відвозитись на ТОВ «Вестметінвест» та ТОВ «Міг», автомобільним транспортом, який надасть ОСОБА_5 .

З метою здійснення незаконної діяльності, ОСОБА_4 , на підставі усних домовленостей, орендував у свого знайомого ОСОБА_8 приміщення гаражу по АДРЕСА_2 , при цьому не повідомляючи дійсну мету оренди власнику приміщення.

Так, в період часу з початку 2014 року по 24 грудня 2014 року, ОСОБА_4 , діючи протиправно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, маючи умисел на незаконне здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів, не маючи на те спеціального дозволу (ліцензії), одержання якої передбачено законом, у порушення вимог Законів України «Про металобрухт» та «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», які встановлюють кваліфікаційні, організаційні, технічні та інші вимоги щодо проведення операцій пов`язаних із заготівлею металобрухту, перебуваючи у приміщенні металевого гаражу, що належить ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_3 , незаконно здійснював операції з брухтом чорних та кольорових металів, шляхом скуповування металобрухту у населення, за грошові кошти які надавались ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після чого металобрухт реалізовувався ОСОБА_4 на спеціалізовані площадки ТОВ «Міг» по вул. Б.Хмельницького, 176 у м. Львові та ТОВ «Вестметінвест» у с. Солонка, Пустомитівського району Львівської області, при цьому ОСОБА_4 , завищував вартість металобрухту на 0,5-1 грн. за кілограм, залежно від металу.

Так, 24.12.2014 ОСОБА_4 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 умисел, спрямований на здійснення операцій з металобрухтом без дозвільних документів, купив у ОСОБА_10 брухт кольорових металів, а саме 4 кг мідного дроту, заплативши при цьому ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 240 грн.

Того ж дня, під час проведення обшуку в приміщенні гаражу, в якому здійснював свою протиправну діяльність ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено брухт чорних металів загальною вагою 433 кг, брухт кольорових металів загальною вагою 72 кг, в тому числі 4 кг мідного дроту придбаного у ОСОБА_11 , ваги побутові, записник із щоденними записами про прийнятий металобрухт.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив операції з брухтом кольорових і чорних металів без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 213 КК України.

23 січня 2015 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 213 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даних угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угод, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив операції з брухтом кольорових і чорних металів без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 213 КК України, за якою належить призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 січня 2015 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000073 від 23.01.2015 року
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 січня 2015 року покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 8500 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Судових витрат у кримінальному провадженні немає.

Речові докази у справі брухт чорних металів вагою 433 кг, брухт кольорових металів вагою 72 кг., механічну побутову вагу, передану на зберігання ТзОВ «УКРМЕТ-ЗАХІД» (а.с. 61-62) конфіскувати в дохід держави.

Мобільний телефон марки SAMSUNG SGH-X481, переданий на зберігання у СУ ГУМВС України у Львівській області (а.с. 61-62) повернути ОСОБА_12 .

Блокнот-записник сірого кольору, із рукописними записами (а.с. 61-62) знищити.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя (підпис)
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1 .