Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/1989/13-к
№ провадження
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2014 року Сколівський районний суд
Львівської області

в складі: головуючого - судді Микитина
В.Я.;

при секретарі Корнута
Т.Б.;

з участю прокурора Блистів
О.І.;

обвинуваченого ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області кримінальне
провадження по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, розлученого, з
неповною середньою освітою,
військовозобов'язаного, депутатом не
являється, не працюючого, раніше не
судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_1., у період з
лютого 2013 року по грудень 2013 року,
заробивши, у середньому, кошти у сумі 8
000 грн. за виконання різного роду робіт
у громадян, всупереч вимогам ст. 180 СК
України, згідно яких він, як батько,
зобов'язаний утримувати своїх дітей,
порушуючи право дітей на повноцінне
життя та всебічний розвиток, надалі
злісно ухилявся від сплати призначених
рішенням Сколівського районного суду
Львівської області від 19.03.2013 року
аліментів на користь колишньої дружини
ОСОБА_2., тобто коштів на утримання
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження та малолітньої дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження у
розмірі 300 грн. на кожну дитину
щомісячно, починаючи з 25.02.2013 року і до
досягнення ними повноліття, чим
допустив заборгованість по сплаті
аліментів станом на 01.12.2013 року в сумі 5
463 грн., що складає суму виплат більш ніж
за шість місяців відповідних платежів.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1., після роз'яснення йому змісту
ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання
суду у відсутності сумнівів щодо
добровільності позиції
обвинуваченого, вину визнав повністю
та пояснив, що дійсно з лютого 2013 року
по грудень 2013 року не здійснював оплату
аліментів на двох своїх дітей,
внаслідок чого утворилася
заборгованість, яка становить 5 463 грн..
Такі його дії пов'язані з тим, що у нього
відсутні кошти через те, що низька
заробітна плата, а іншої роботи немає.
На даний час він кається у скоєному,
обіцяє поїхати на заробітки за межі
області і погасити всю заборгованість
по аліментах на дітей та у подальшому
вчасно проводити їх оплату.

Враховуючи те, що обвинувачений
ОСОБА_1. свою вину у вчиненому
кримінальному правопорушенні визнав
повністю, інші учасники процесу не
оспорюють фактичні обставини справи і
судом встановлено, що обвинувачений
правильно розуміє зміст цих обставин,
відсутні будь-які сумніви у
добровільності та істинності його
позиції, заслухавши думку учасників
судового розгляду, які не заперечували
проти розгляду кримінального
провадження в порядку, передбаченому ч.
3 ст. 349 КПК України, та роз'яснивши їм
положення ч. 3 ст. 349 КПК України про
наслідки застосування обмеженого
дослідження доказів, а саме про
позбавлення їх у такому випадку права
подальшого оспорювання цих обставин
провадження в апеляційному порядку,
суд визнає недоцільним дослідження
інших доказів відносно тих обставин
провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд
допитавши обвинуваченого та
дослідивши матеріали кримінального
провадження, прийшов до висновку, що
вина обвинуваченого ОСОБА_1. у вчинені
ним кримінального правопорушення при
обставинах, викладених в
обвинувальному акті, доведена у
судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого
ОСОБА_1. вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164
КК України, як злісне ухилення від
сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дітей (аліментів).

Обтяжуючих вину обвинуваченого
ОСОБА_1. у вчиненні кримінального
правопорушення обставин, передбачених
ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом'якшуючою вину обвинуваченого
ОСОБА_1. у вчиненні кримінального
правопорушення обставиною,
передбаченою ст. 66 КК України, суд
вбачає його щире каяття у скоєному та
активне сприяння у розкритті
кримінального правопорушення.

При визначенні міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_1. суд враховує
суспільну небезпеку вчиненого
кримінального правопорушення, особу
обвинуваченого, який позитивно
характеризується за місцем проживання,
на «Д» обліку у лікаря нарколога та
лікаря психіатра Сколівської ЦРЛ
Львівської області не перебуває,
раніше не притягався до кримінальної
відповідальності і судимостей не має, а
також той факт, що він повністю визнав
свою вину, щиро розкаюється у вчиненому
кримінальному правопорушенні та
активно сприяв його розкриттю.

З урахуванням наведених обставин, суд
під час вирішення питання про обрання
міри покарання обвинуваченому ОСОБА_1.,
вважає за доцільне призначити його у
межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 164
КК України у вигляді обмеження волі на
певний строк. Одночасно суд вважає за
можливе застосувати до підсудного
ОСОБА_1. ст. 75 КК України - звільнення від
відбування покарання з випробуванням,
та покласти на нього певні обов'язки,
визначені у ст. 76 КК України.

Цивільного позову у кримінальному
провадженні не заявлено.

Судових витрат у кримінальному
провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і
призначити йому покарання у вигляді
обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України
засудженого ОСОБА_1 звільнити від
відбування покарання з випробуванням,
якщо він протягом 1 (одного) року
іспитового строку не вчинить нового
кримінального правопорушення і
виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3, 4 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_1 не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання або роботи та
періодично з'являтися у вказані органи
для реєстрації.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_1 до вступу вироку у законну силу
не обирати.

Копію вироку негайно, після його
проголошення, вручити засудженому та
прокурору.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
протягом тридцяти днів з моменту його
проголошення, або з моменту вручення
копії вироку засудженому, який
перебуває під вартою через Сколівський
районний суд Львівської області з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя
В.Я. Микитин