пр. № 1-кп/759/426/15
ун. № 759/6209/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000786 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кіпронмяки Республіки Карелії, громадянки України, українки, освіта вища, не працюючої, є інвалідом ІІІ групи безстроково, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження прокурор: ОСОБА_4 , представник потерпілого: ОСОБА_5 , захисник: ОСОБА_6 , особа, відносно якої вирішується питання про передачу її на піклування рідних: ОСОБА_3 , законний представник: ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 25.01.2015 р. приблизно о 12 год. 40 хв., знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Велика Кишеня», розташованого по вул. Чорнобильська 16/80 в м. Києві, вирішила вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «ФУДМЕРЕЖА». З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись в торгівельному залі вказаного магазину, скориставшись тим, що за її діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяла чуже майно, яке належить ТОВ «ФУДМЕРЕЖА», а саме: ікра лососева червона зерниста Ж/Б 130 грам в кількості 1 шт., вартістю 125 грн.; ікра лососева зерниста Ж/Б 120 грам в кількості 1 шт., вартістю 52 грн.; а всього майна на загальну суму 177 та сховала його до своєї сумки. Маючи намір таємно викрасти дане чуже майно, ОСОБА_3 приблизно о 13 год. 10 хв., виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, а саме: винести викрадене майно та розпорядитися ним не розрахувавшись на касі, направилася до виходу з торгівельного залу, однак довести злочин до кінця не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками охорони магазину «Велика Кишеня» разом з наявним при ній чужим майном, яке вона намагалася викрасти.

У судовому засіданні вина ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: в здійсненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в повному обсязі доведена зібраними та дослідженими письмовими доказами матеріалами кримінального провадження № 0000786 у їх сукупності, які не оспорювалися ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту.

У судовому засіданні захисником ОСОБА_3 заявлено клопотання про передачу ОСОБА_3 на піклування близьких родичів з обов`язковим лікарським наглядом на підставі ч. 6 ст. 94 КК України.

Суд, заслухавши клопотання захисника, думку прокурора, особи, відносно якої вирішується питання про передачу її на піклування рідних, думку законного представника ОСОБА_3 , дослідивши надані стороною обвинувачення письмові докази, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 передачі її на піклування сину ОСОБА_7 з обов`язковим лікарським наглядом.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 260 від 31.03.2015 р. у період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , остання страждала на епілепсію з помірно вираженими змінами особистості та інтелектуально- мнестичним зниженням та за своїм психічним станом не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_3 страждає на епілепсію з помірно вираженими змінами особистості та інтелектуально-мнестичним зниженням і за своїм психічним станом у теперішній час не здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_3 може приймати участь у слідчих діях та у судовому засіданні.

У теперішній час ОСОБА_3 страждає на епілепсію з помірно вираженими змінами особистості та інтелектуально-мнестичним зниженням і за своїм психічним станом у теперішній час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до ч.6 ст.94 КК України якщо не буде визнано за необхідне застосування до психічно хворого примусових заходів медичного характеру, а також у разі припинення застосування таких заходів, суд може передати його на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 р. № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» оскільки в законодавстві про психіатричну допомогу не передбачено такого виду діяльності психіатричних закладів охорони здоров`я, як обов`язковий лікарський нагляд за особами, переданими судом на піклування родичам або опікунам, а піклування охоплює обов`язок лікування підопічного (статті 55, 67 Цивільного кодексу України), слід вважати, що у випадку, передбаченому ч. 6 ст. 94 КК, обов`язок забезпечити такій особі психіатричний лікарський нагляд (амбулаторний чи в умовах стаціонару) покладається не на психіатричний заклад, а безпосередньо на родичів чи опікунів.

Керуючись ст. ст. 19, 20, ч. 6 ст. 94 КК України, ст. ст. 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Передати ОСОБА_3 під піклування сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 з обов`язковим лікарським наглядом.

Речові докази: ікра лососева червона зерниста Ж/Б 130 грам в кількості 1 шт., ікра лососева зерниста Ж/Б 120 грам в кількості 1 шт., які передано на зберігання адміністрації магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », залишити законному володільцеві.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Апеляційного суду міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_8