Справа № 367/1387/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/372/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 09.04.2015

УХВАЛА
Іменем України
09 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

представника Ірпінського

виправного центру № 132 ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2015 року, якою в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено, -

В С Т А Н О В И Л А:
20.02.2015 року засуджений ОСОБА_9 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2015 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_9 хоч і відбув ? частину покарання, але не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2015 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити подане ним клопотання та звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що судом першої інстанції не було повною мірою враховані дані, які можуть свідчити про наявність підстав для його звільнення.

Так апелянт вказує, що порушення вказані у довідці наданої виправним центром є незначними, не відносяться до грубих порушень режиму відбування покарання та не впливають на його ставлення до інших аспектів виправлення.

Засуджений ОСОБА_9 також вказує, що під час відбування покарання він був залучений до праці до якої відноситься чесно та добросовісно, проявляє ініціативу, конфліктів з працівниками адміністрації не допускав, заходи виправного характеру відвідує та реагує на них вірно, підтримує зв`язки з близькими та рідними, вину у скоєному визнав та висловлює впевнені позитивні наміри стосовно життя після звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив залишити подану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін; засудженого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; представника Ірпінського виправного центру № 132 ОСОБА_8 , який заперечив щодо поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався в повній мірі та обґрунтовано відмовив в задоволенні поданого клопотання.

Так з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_9 засуджений за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.05.2014 року за ч. 1 ст. 185, ст.71 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі .

Станом на 08.02.2015 року ОСОБА_9 відбув ? частину призначеного вироком суду покарання.

Згідно характеристики на засудженого за підписом начальника відділення соціально-психологічної служби Ірпінського виправного центру (№132) та довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень ОСОБА_9 був працевлаштований різноробочим на території установи, до суспільно-корисної праці відноситься не завжди задовільно, потребує контролю з боку представників адміністрації, приймав участь у роботах по благоустрою території установи, заходів заохочення до засудженого не застосовувалось, має 6 стягнень, які незняті та непогашені у встановленому законом порядку, заходи виховного характеру відвідує, але реагує на них не вірно, належних висновків для себе не робить, легко підпадає під вплив засуджених негативної спрямованості, продовжує дотримуватись протиправної поведінки.

А тому, доводи ОСОБА_9 про його виправлення та неврахування судом першої інстанції даних, які можуть свідчити про наявність підстав для його звільнення є необґрунтованими, оскільки не відповідають матеріалам провадження та повністю спростовуються вищенаведеними обставинами.

Враховуючи дані обставини, особу засудженого, а саме попередню поведінку ОСОБА_9 , його систематичні порушення, з яких одне було пов`язане з вживанням алкогольних напоїв та враховуючи, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, колегія суддів вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_9 немає.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтовано і вмотивованою та підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 537 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 , залишити без змін.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4