Справа № 152/864/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2015 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження: № 152/864/15-к (ЄРДР № 0000183),

по обвинуваченню: ОСОБА_3 , народженого: ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Савчино Крижопільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 16.04.2014 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт,

- у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України) та,

по обвинуваченню: ОСОБА_4 , народженого: ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, судимого: вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 8.12.2011 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 11.05.2012 за ч. 1 ст. 164 та ч. 3 ст. 72 КК України до покарання у вигляді штрафу 1870 грн та позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців, визначеного вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 8.12.2011, умовно-достроково звільненого на невідбутий строк 1 рік 20 днів,

- у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України,

учасники кримінального провадження:
сторона обвинувачення:
прокурор ОСОБА_5 ,
сторона захисту:
обвинувачені ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
інші учасники:
потерпіла ОСОБА_6 ,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , маючи судимість за злочин, передбачений частиною першою статті 185 КК України, за попередньою змовою із ОСОБА_4 , в кінці квітня 2015 року, у нічний час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на вчинення крадіжки, пройшов на територію домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_3 . Перебуваючи на подвір`ї зазначеного домоволодіння, переконавшись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зайшли в всередину розташованого там, незамкненого підвалу, звідки умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрали металеву бочку ємністю 50 літрів вартістю 200 гривень та чавунний котел ємністю 80 літрів вартістю 300 гривень, які в подальшому винесли в один прийом, перекочуючи бочку та несучи котел по черзі, за межі домоволодіння ОСОБА_6 .

Після того, як вони винесли зазначене майно, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, маючи намір на крадіжку іншого майна, повернувся на територію домоволодіння ОСОБА_6 та, підійшовши до криниці, почав тягнути із неї водяний насос, обірвавши провід, він не зміг витягнути насос, викравши лише 20 м мідного кабелю вартістю 400 грн від водяного насоса та покинув місце події.

Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Отже, своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 900 грн.

ОСОБА_4 , маючи судимість за злочин, передбачений частиною третьою статті 185 КК України за попередньою змовою із ОСОБА_3 , в кінці квітня 2015 року, у нічний час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на вчинення крадіжки, пройшов на територію домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_3 . Перебуваючи на подвір`ї зазначеного домоволодіння, переконавшись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зайшли в всередину розташованого там, незамкненого підвалу, звідки умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрали металеву бочку ємністю 50 літрів вартістю 200 гривень та чавунний котел ємністю 80 літрів вартістю 300 гривень, які в подальшому винесли в один прийом, перекочуючи бочку та несучи котел по черзі, за межі домоволодіння ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Отже, своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що в кінці квітня 2015 року, точної дати він не пам`ятає, у нічний час до нього додому прийшов ОСОБА_4 , принісши із собою горілку. Під час вживання горілки, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 піти на територію домоволодіння, розташованого неподалік, з метою викрадення звідти якогось майна. Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийшли на територію домоволодіння потерпілої, де ОСОБА_3 спочатку підійшов до криниці та помітивши там водяний насос, вирішив його викрасти, проте зробити це він хотів пізніше. Тоді, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зайшли у підвальне приміщення, яке не було зачинено, звідки винесли металеву бочку та чавунний котел. Винісши викрадене майно за територію домоволодіння потерпілої та залишивши його біля криниці, ОСОБА_4 пішов додому до ОСОБА_3 , а останній повернувся на територію домоволодіння потерпілої та почав із криниці, розташованої там, за провід діставати водяний насос, проте провід обірвався і ОСОБА_3 викрав лише 20 метрів цього проводу. Тієї ж ночі викрадене майно ОСОБА_3 продав своєму знайомому за 240 грн, які він та ОСОБА_4 витратили на власні потреби. Про вчинене він дуже шкодує та щиро кається.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що в 20-х числах квітня 2015 року, точної дати він не пам`ятає, у нічний час він прийшов додому до ОСОБА_3 , принісши із собою горілку. Під час вживання горілки, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 піти на територію домоволодіння, розташованого неподалік, з метою викрадення звідти якогось майна. Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийшли на територію домоволодіння потерпілої та з підвального приміщення, яке не було зачинено, винесли металеву бочку та чавунний котел. Винісши викрадене майно за територію домоволодіння потерпілої та залишивши його біля криниці, ОСОБА_4 пішов додому до ОСОБА_3 , а останній кудись зник. Через деякий час ОСОБА_3 зателефонував до ОСОБА_4 , попросивши допомогти завантажити викрадені речі у автомобіль. Зробивши це, ОСОБА_4 знову пішов додому до ОСОБА_3 , а той поїхав разом з водієм. Пізніше, ОСОБА_3 повернувся з грішми, які він отримав від продажу викраденого та які вони витратили на власні потреби.

Ураховуючи те, що обвинувачені, прокурор та потерпіла у судовому не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд цього провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших обставин у кримінальному провадженні, обмежившись лише допитом обвинувачених та дослідженням доказів, які характеризують їх особу.
Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїми умисними діями скоїли крадіжку, вчинену за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднану з проникненням у приміщення, а тому кваліфікує їх дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий.

Обставинами, пом`якшуючими покарання ОСОБА_3 , є визнання ним вини та щире каяття, а також те, що у письмовій заяві від 26.06.2015 та у судовому засіданні потерпіла повідомила, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 вона не має.

Обставиною, обтяжуючою покарання ОСОБА_3 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з урахуванням ступеня тяжкості злочину, вчиненого ОСОБА_3 , особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, конкретні обставини справи, поведінки обвинуваченого у судовому засіданні, із якої вбачається, що він у повній мірі усвідомив безглуздість та ганебність своїх злочинних дій, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Окрім того, з урахуванням обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, а також, враховуючи думку потерпілої, висловленої у письмовій заяві від 26.06.2015 та у судовому засіданні, яка просила не застосувати до ОСОБА_3 реальну міру покарання та думку прокурора, який просив застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, суд дійшов висновку, що доцільним є застосування до ОСОБА_3 положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на два роки та покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених у ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, на переконання суду, виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції його від суспільства.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий.

Обставинами, пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 , є визнання ним вини та щире каяття.

Обставиною, обтяжуючою покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з урахуванням ступеня тяжкості злочину, вчиненого ОСОБА_4 , особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, конкретні обставини справи, поведінки обвинуваченого у судовому засіданні, із якої вбачається, що він у повній мірі усвідомив безглуздість та ганебність своїх злочинних дій, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 11.05.2012,остаточно призначивши покарання ОСОБА_4 у виді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі.

Суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки злочини він вчинив, будучи умовно-достроково звільнений, а тому, на переконання суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише за умови його ізоляції від суспільства.

Призначаючи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначені вище покарання, суд виходить із того, що вони є справедливими, необхідними і достатніми для виправлення обвинувачених, їх перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає їх особам та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат та речових доказів у провадженні немає.

Підстав для обрання обвинуваченим запобіжних заходів немає.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у два роки не вчинить нового злочину.

На підставі пунктів 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку у два роки обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Згідно зі ст. 71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 травня 2012 року, остаточно ОСОБА_4 призначивши покарання у виді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня звернення вироку до виконання.

Запобіжні заходи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не застосовувати.

Згідно зі статтями 392-395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Згідно зі статтею 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1