ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К Справа № 636/4852/14-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 1-кп/636/82/15

23 січня 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чумакове Буринського району Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в:
На підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №607/2014 від 21 липня 2014 року, солдат ОСОБА_5 згідно наказу командира військової частини № НОМЕР_2 від 06 серпня 2014 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлений на всі види забезпечення. Згідно до вимог ст.ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 6, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен непорушно додержуватись Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватись правил військової поведінки, беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків явно злочинного наказу. Однак, солдат ОСОБА_5 , порушуючи вищевказані вимоги чинного законодавства України, 01 жовтня 2014 року вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишити місце служби. Реалізуючі свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 01 жовтня 2014 року о 08 годині, в порушення ст.ст. 11, 16, 128, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників, самовільно залишив місце служби військову частину НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . У подальшому, о 17 годині 30 хвилин 17 листопада 2014 року солдат ОСОБА_5 був затриманий працівниками правоохоронного органу. Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2, 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, умисно, без поважних причин і дозволу відповідних командирів і начальників, о 08.00 годині 01 жовтня 2014 року самовільно залишив місце служби військову частину НОМЕР_1 , та до 17 години 30 хвилин 17 листопада 2014 року до місця служби не повернувся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використав на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і визнав фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , самовільне з 01 жовтня до 17 листопада 2014 року залишив зазначене місце служби, так як мав намір допомогти сестри, яка за станом здоров`я потребувала догляду.
Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, суд вважає доведеною та підтвердженою сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються і на підставі вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби тривалістю понад один місяць.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, не судимого, який за місцем проживання та проходження військової служби характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставин, які пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_5 покарання
в межах санкції ч. 3 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, що вважає необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, із іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням відповідно до пунктів 3, 4 ст. 76 КК України, обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, служби та періодично з`являтися в цю інспекцію для реєстрації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1