Справа № 739/1898/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/328/2015
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2015 року,

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2015 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання місцевий суд виходив з того, що вирок суду набрав законної сили і підстав для висновку про закінчення граничних строків тримання засудженого ОСОБА_6 під вартою немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу місцевого суду скасувати та ухвалити нову, якою звільнити його з-під варти у зв`язку із закінченням строку виконання судового рішення на підставі ст. 80 КК України.

Зазначає, що більше 19 років вирок суду відносно нього не звернутий до виконання у спосіб передбачений Законом, оскільки відсутнє розпорядження суду про виконання цього вироку суду.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає, виходячи з наступного.

Вироком Івано-Франківського обласного суду від 12 грудня 1995 року ОСОБА_6 засуджений за ст. 17, ч.3 ст. 81, п. п. «а», «г», «е», ст. 93, ч.3 ст. 142, ч.2 ст. 206 КК України 1960 року до смертної кари розстрілу з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою судової палати в кримінальних справах Верховного Суду України від 22 лютого 1996 року вирок суду щодо ОСОБА_6 залишений без змін.

Відповідно до ст. 401 КПК України (1960 р.) вирок місцевого суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляцій, а вирок апеляційного суду - після закінчення строку на подання касаційної скарги, якщо його не було оскаржено. У разі подачі апеляцій, касаційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи відповідно апеляційною чи касаційною інстанцією.

Отже, вирок Івано-Франківського обласного суду щодо ОСОБА_6 набрав законної сили 22 лютого 1996 року і відповідно до матеріалів особової справи був направлений для виконання до установи виконання покарання.

Таким чином, головною умовою та підставою з якою Закон пов`язує виконання обвинувального вироку суду є набрання ним законної сили, а не наявність розпорядження суду про виконання вироку.

Рішенням Конституційного Суду України від 29 грудня 1999 року (№11-рп/99) положення ст. 24 Загальної частини та положення санкцій статей Особливої частини Кримінального кодексу України, які передбачали смертну кару як вид покарання, визнано таким, що не відповідали Конституції України.

На виконання Рішення Конституційного Суду Верховна Рада України Законом від 22 лютого 2000 року внесла зміни до Кримінального Кодексу України, які передбачали заміну смертної кари на покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Дія цього закону має зворотну силу та поширюється на осіб, засуджених до смертної кари, вироки відносно яких не були виконані, що стосується і ОСОБА_6 .

У зв`язку з наведеним постановою Івано-Франківського обласного суду від 02 червня 2000 року на підставі Закону України від 22 лютого 2000 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового Кодексів України» вирок обласного суду від 12 грудня 1995 року був приведений у відповідність шляхом пом`якшення ОСОБА_6 міри покарання із смертної кари розстрілу до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Це покарання ОСОБА_6 відбуває на даний час у Новгород-Сіверський установі виконання покарання.

Стаття 87 Кримінально виконавчого кодексу України, встановлює, що засуджені особи направляються для відбуття покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили, або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили. Тобто, в законі надані дві точки обчислення строку, в межах якого засуджений повинен бути направлений для відбування покарання.

Таким чином, враховуючи наведене, доводи засудженого ОСОБА_6 , що вирок суду щодо нього на даний час не виконаний та закінчились строки давності щодо його виконання є необґрунтованими.

Розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування щодо нього строку давності виконання обвинувального вироку суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував вимоги ст.ст. 5, 49, 80 КК України та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4