Справа № 625/262/15-к
Провадження № 1-кп/625/32/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.07.15 року с. Різуненкове
Коломацький районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000371 від 09.06.2015 року щодо обвинуваченої
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Коломак Харківської області, українки, громадянки України, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 164 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , відповідно до рішення Коломацького районного суду Харківської області від 11.10.2010 року, була позбавлена батьківських прав щодо своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно даного рішення Коломацького районного суду Харківської області від 11.10.2010 року ОСОБА_5 зобов`язана сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2010 року.
Статтею 183 СК України передбачено, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Однак ОСОБА_5 , маючи умисел на злісне ухилення від сплати аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей, достовірно знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти, будучи неодноразово письмово попередженою у ВДВС Коломацького районного управління юстиції Харківської області про необхідність виконання даного обов`язку та можливість притягнення її до кримінальної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, починаючи з 01.12.2014 року не працевлаштувалась, на обліку в Коломацькому районному центрі зайнятості не перебувала, аліменти не сплачувала, у зв`язку з чим згідно розрахунку, виданого ВДВС Коломацького районного управління юстиції Харківської області, допустила заборгованість по сплаті встановлених рішенням суду коштів (аліментів) за період з 01.12.2014 року по 16.03.2015 року в розмірі 2/9 частки від заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в сумі 2939.47 грн., а в період з 17.03.2015 року по 31.05.2015 року в розмірі 1/9 частки заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_8 в сумі 768.60 грн., внаслідок чого допустила заборгованість за період з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року на загальну суму 3908.07 грн. всього допустила несплату аліментів на загальну суму 40647.27 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїла злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному та повідомила обставини скоєння нею діяння саме так, як це викладено вище, дослідження доказів по справі не вважала за необхідне та проти фактичних обставин у справі не заперечувала.
Законний представник потерпілого ОСОБА_4 у судовому засіданні надав пояснення, зазначивши, що обставини злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітнього детально викладені у обвинувальному акті та вони ніким не оспорюються.
При визначенні обсягу дослідження доказів суд, з урахуванням думки учасників судового провадження, визнав можливим не досліджувати докази, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої на поставлені питання щодо пред`явленого обвинувачення, вивченням даних, які характеризують ОСОБА_5 в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, впевнившись при цьому, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно з ст. 66 КК України, суд вважає її щире розкаяння та вчинення злочину раніше не судимою особою.
Обставин, що обтяжує покарання для обвинуваченої ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням даних, які характеризують особу ОСОБА_5 встановлено, що вона на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, що підтверджується характеристикою Коломацької селищної ради Харківської області, раніше не судима, має на вихованні малолітню дитину, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та копією свідоцтва про народження дітей.
При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного правопорушення, розмір завданих збитків, відношення обвинуваченого до наслідків свого діяння, дані про особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, думку сторін кримінального провадження про обрання виду та міри покарання, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 164 КК України, у зв`язку з чим, суд вважає, що призначення найтяжчого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 164 КК України з огляду на приписи ч. 3 ст. 61 КК України є неможливим; призначення покарання у вигляді штрафу або виправних робіт з огляду відсутності доходу та роботи (з метою уникнення збільшення розміру заборгованості як за аліментами, так і за кримінальним покаранням) є недоцільним; за таких умов, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання для обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді громадських робіт.
Суд, вирішуючи питання в порядку ст. 368 КПК України, зазначає, що речові докази, заходи забезпечення кримінального провадження, процесуальні витрати на залучення експертів по справі відсутні.
Керуючись ч. 1 ст. 164 КК України, ст.ст. 124-126, 128-129, 326, 331, 337, 349, 368-371, 373-376, 392-395, 532 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити їй покарання у вигляді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, законному представнику потерпілого та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Коломацький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1