АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/488/14 Справа № 201/149/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 , його адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження №0001213 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2014 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, українець, раніше не судимий, з вищою освітою, не працюючий, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним за скоєння кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.286 КК України та йому призначено покарання у виді 2 років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто зі ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 у відшкодування матеріальної та моральної шкоди 32 664, 30 гривень, а також судовий збір -243,60 гривень,

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з вироку, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що близько 16-30 годин 22.11.2013 року, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та координувати свої дії, грубо порушивши правила безпеки дорожнього руху, передбачені п. 2.1; п. 2.9 (а) ; п.14.6(в).. Проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, наближаючись до нерегульованого перехрестя по вул. Паторжинського та вул. К. Цеткін у м. Дніпропетровську, ОСОБА_8 змінив свій напрямок руху вліво, виїхав на смугу зустрічного руху та почав обгін ближче чим за 50 метрів перед пішохідним переходом автомобіля, який рухався в попутному з ним напрямку, внаслідок чого в районі вище зазначеного перехрестя, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка рухалась з право на ліво по ходу його руху.

В результаті ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, черепно-мозкової травми, забію головного мозку 1 ступеню, забійної рани в проекції правої брови, закритого косого перелому верхньої третини лівого плеча з задовільним стоянням відламків, закритого перелому нижньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків, які згідно висновку експерта відносяться до пошкоджень середнього ступеню тяжкості.

В апеляції:

- адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , та сам ОСОБА_11 , не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію скоєного, погоджуючись також з правильністю стягнення моральної шкоди у розмірі 7000 гривень, разом з тим вважають, що вирок суду підлягає зміні в частині вирішення цивільного позову щодо стягнення матеріальної шкоди, остільки на його думку позивач не надав належних доказів про те, що придбані ним медикаменти та інше призначались лікарями під час лікування наслідків ДТП, та оспорює правильність даних, вказаних в довідці розрахунку відносно лікування потерпілої, вважаючи розрахунок у розмірі 25 420,70 гривень завищеним. Окрім того вважає, що суд не обгрунтовано стягнув із ОСОБА_8 243,60 гривень судового збору, виходячи із суми стягнення моральної шкоди 50 тисяч гривень, помилково пославшись на п. п. 2,1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Прохають вирок змінити в частині задоволення позовних вимог потерпілої: знизивши розмір стягнення зі ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 до 14 720,91 грн., при цьому зменшивши розмір стягнення по відшкодування матеріальної шкоди до 7 686,81 грн.; відшкодування моральної шкоди залишити у тому ж розмірі 7000 грн; а також прохають зменшити до 34,10 грн. розмір стягнення судового збору.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважає що апеляційну скаргу адвоката, Смакоуза необхідно залишити без задоволення, а вирок суду без змін; представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , на думку якого вирок можливо змінити лише в частині рішення суду щодо судового збору, а в решті прохає залишити його без змін; засудженого ОСОБА_8 , його адвоката ОСОБА_9 , які прохають змінити вирок та задовольнити вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи викладені в апеляції та в судовому засіданні; дослідивши відповідні документи, колегія суддів вважає, що вказана апеляція підлягає частковому задоволенню, а вирок зміні- з наступних підстав.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, обґрунтовано наявними у справі доказами, ретельно проаналізовано у вироку. Фактичні обставини справи, юридична кваліфікація скоєного обвинуваченим за ч.1 ст.286 КК України також є правильними і ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, в ході судового слідства, які б могли істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не виявлено.

Колегією суддів перевірена обґрунтованість вирішення судом цивільного позову, заявленого потерпілою, а також обґрунтованість рішення щодо стягнення з обвинуваченого судового збору.

Як вбачається з вироку, суд, вирішуючи заявлений потерпілою ОСОБА_10 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, задовольнив її вимоги в розмірі 25 420,70 гривень. При цьому суд в основу вироку поклав офіційну довідку-розрахунок, видану керівництвом обласної лікарні ім. Мечнікова, згідно якої вартість лікування потерпілої склала 25 420, 70 гривень. Перевіривши медичні документи, копії чеків щодо затрат та понесених об`єктивно затрат на лікування потерпілої ОСОБА_10 , колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано, на підставі ст. 1166 ЦК України правильно стягнув з обвинуваченого 25 420,70 гривень, в відшкодування матеріальної шкоди потерпілій. Тому доводи апелянтів в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Щодо цивільного позову ОСОБА_10 , яка прохала стягнення моральної шкоди з обвинуваченого в розмірі 50 000 гривень, то суд на підставі ст. 1167 ЦК України задовольнив цей позов у розмірі 7 тисяч гривень, навівши відповідні підстави для цього у вироку. З рішенням суду в цій частині згоден і обвинувачений і рішення суду в цій частині ніким не оскаржується, тому колегією суддів не перевіряється.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів також вважає, що ОСОБА_8 призначено покарання у відповідності до ст. ст.50, 65 КК України, остільки районний суд в повній мірі враховував ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, про що правильно вказано у вироку. Смакоузу призначено покарання у виді 2 років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, яке за своїм видом та розміром є справедливим, необхідним, достатнім для його виправлення і попередження скоєння нових злочинів.

Що ж стосується рішення суду щодо стягнення зі ОСОБА_8 на користь позивача судового збору в розмірі 243,60 гривень, коли суд послався на вимоги п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», то колегія суддів вважає слушними доводи адвоката, обвинуваченого про неправильність вказаного стягнення, остільки відповідно до вимог Закону з цивільного позову в кримінальному провадженні, судовий збір не стягується. В зв`язку з цим, із-за неправильного застосування Закону в цій частині рішення суду не можна визнати справедливим і тому на підставі п.2 ст.413 КПК України, даний вирок підлягає частковій зміні.

В решті вирок є законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 406, 413, 418, КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,- задовольнити частково.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2014 року щодо ОСОБА_8 , в частині вирішення питання щодо стягнення судового збору, - змінити.
Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку рішення суду щодо стягнення зі ОСОБА_8 судового збору в розмірі 243,60 гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: