Справа № 368/9/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/288/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 55 17.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
17 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі ОСОБА_6 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 22 січня 2015 року про умовно дострокового звільнення від відбування покарання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез Донецької області, громадянина України, -

В С Т А Н О В И Л А:
вироком Військового апеляційного суду Центрального регіону України ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 416 КК України та призначено покарання у виді 14 років позбавлення волі.

Початок строку покарання 25 лютого 2005 року. Кінець строку 25 лютого 2019 року.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 30 травня 2013 року засудженому ОСОБА_8 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням - виправними роботами за місцем роботи строком на 2 роки з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків від суми його заробітку.

26 грудня 2014 року начальник Обухівського міжрайонного відділу кримінально виконавчої інспекції УДПтС України в м. Києві та Київській області звернувся з клопотанням про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді виправних робіт.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області вказане клопотання було задоволено.

Рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_8 , відбуваючи покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, відшкодовує збитки та відбув 1 рік 5 місяців та 13 днів призначеного покарання.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, прокурор Кагарлицької міжрайонної прокуратури подав апеляційну скаргу. Вважає вказану ухвалу незаконною та просить її скасувати.

Свої вимоги обґрунтовую доводами про те, в матеріалах справи відсутні відомості про заохочення та стягнення засудженого, судом також не надано оцінки доказам щодо сумлінного ставлення засудженого до праці, не встановлено ставлення самого засудженого до вчиненого злочину, не заслухано позицію спостережної комісії Кагарлицької районної державної адміністрації.

За таких обставин, прокурор вважає, що ухвала є незаконною та такою, у якій висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

На вказану апеляційну скаргу засуджений ОСОБА_8 подав заперечення, у яких зазначає, що вона є надуманою. Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 22 січня 2015 року без змін.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, пояснення засудженого на заперечення вимог апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги судом першої інстанції не були дотримані.

Згідно ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 був засуджений за особливо тяжкий злочин, а саме за порушення правил польотів, що спричинило катастрофу та інші тяжкі наслідки, зокрема внаслідок авіаційної катастрофи загинуло 77 осіб.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено, що поза увагою суду першої інстанції залишилися обставини, які на переконання колегії суддів, мають бути враховані в сукупності з іншими доказами, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 81 КК України.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Однак, вказані вимоги не в повній мірі були дотримані, зокрема, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції не достатньо враховано особу засудженого ОСОБА_8 , не з`ясовано його ставлення до вчиненого злочину. Судом першої інстанції також не досліджено та не надано оцінки доказам, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

На думку колегії суддів, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 не є недостатнім для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.

При цьому колегія суддів враховує, що засудженому ОСОБА_8 вже було замінено невідбуту частину покарання у виді 5 років 8 місяців 25 днів позбавлення волі на більш м`який вид покарання - виправні роботи строком на 2 роки.

Зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання є безпідставним.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 22 січня 2015 року, якою ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк 6 місяців 18 днів - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальнику Обухівського міжрайонного відділу кримінально виконавчої інспекції УДПтС України в м. Києві та Київській області про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання у виді виправних робіт.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно.

Головуючий ОСОБА_3