Справа № 1 - 62/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня
2007 р. м.
Тячів

Тячівський
районний суд Закарпатської області в особі

головуючого: судді Ляшко С.М.

при
секретарі: Пальонна
М.Є.

? участю
прокурора: Бо
дня В.І.

захисника: ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів кримінальну справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1,

освіта неповна середня, неодруженого,

непрацюючого,
раніше судимого: 26.02.2001 р. Тячівським районним судом Закарпатської області
за ст.140 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією всього
майна яке належить йому на праві особистої власності, з застосуванням ст. 46-1
КК України та відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 25.01.2005 р. Тячівським
районним судом Закарпатської області за ст. 185 ч. З КК України на З роки
позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від
відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 24.06.2005 р. Тячівським
районним судом Закарпатської області за ст. 122 ч. 1 КК України на 2 роки
позбавлення волі, на підстав ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання
ОСОБА_1 приєднано частину покарання призначеного і не відбутого за вироком
Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.01.2005 р. і остаточно
до відбуття призначено 3 роки і 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75
КК України звільнено ОСОБА_1 від призначеного покарання, якщо він протягом З
років не вчинить нового злочину, - в вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.
2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 будучи раніше судимим за вироком
Тячівського районного суду від 25 січня 2005 р. за ст. 185 ч. З КК України до
трьох років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з
випробуванням із застосуванням іспитового строку терміном на 2 роки, та за
вироком Тячівського районного суду від 24 червня 2005 року за ст. 122 ч. 1 КК
України на підставі ст. 70 ч. 4 КК України на три роки та шість місяців
позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування
покарання з випробуванням із застосуванням іспитового строку терміном на три
роки, під час іспитового строку повторно вчинив злочин при наступних
обставинах.

Так, 13 липня 2005 року близько 23-ї години, ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2, після спільного
вживання спиртних напоїв з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, побачивши, що ОСОБА_3 приліг на
ліжко, відкрито викрав від нього мобільний телефон "Нокія - 3310",
вартістю 350 грн., який знаходився у чохлі та був прикріплений до паска штанів
потерпілого ОСОБА_3, після чого разом з викраденим телефоном вийшов на
подвір'я. Одразу ж після нього на подвір'я будинку вийшов ОСОБА_3, який
попросив ОСОБА_1 повернути йому телефон та штовхнув його, після чого між ними
розпочалася бійка, в процесі якої ОСОБА_1 разом з викраденим телефоном вибіг з
подвір'я на вулицю та втік, чим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_3 матеріальну
шкоду на суму 350 грн..

В судовому зсіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні злочину визнав
повністю та пояснив, що 13.07.2005 р. він ввечері з п'ятьма літрами вина
прийшов в гості до ОСОБА_5, який проживає АДРЕСА_2; де разом з ОСОБА_4 випили
по 200 грамовому стакану вина. ОСОБА_5 дома не було. Через деякий час прийшов
ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6, і тоді вони всі троє: він, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 почали
розпивати вино. ОСОБА_6 принесла їм закуску, а сама пішла до хати спати так як
мала ранком йти на роботу. Це було біля 23 год.. Вони вживали вино у дворі під черешнею, після зайшли до
хати, де продовжували розпивати вино. Після ОСОБА_3 ліг спати біля ОСОБА_6, а
він разом з ОСОБА_4 випили по стакану вина, після він з задньої кишені брюк
ОСОБА_3 витягнув телефон Нокія - 3310, який поклав собі в кишеню курточки.
Вийшовши на вулицю, за ним одразу вийшов ОСОБА_3, який сказав, щоб він йому
повернув телефон, на що він йому відповів, що телефон не брав. Тоді ОСОБА_3
вдарив його в груди і почалася з цього бійка. Після вийшов ОСОБА_4, який їх
заспокоїв тобто розтягнув. Після цього він пішов на залізничний вокзал, поїхав
потягом в смт. Тересва, де ранком в центрі селища продав телефон за 150 грн.
незнайомому чоловікові, хоча вартість його була 350 грн..

Вчиненому
щиросердечно розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, винність підсудного в судовому
засіданні повністю доведена показами потерпілого та свідків, а саме:

-
потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні
ствердив, що все було так як розповів підсудний ОСОБА_1, однак після того як
він приліг біля ОСОБА_6, приблизно через хвилину він відчув, що в нього забрали
телефон, і він бачив як з його телефоном із хати виходить ОСОБА_1, та він
одразу вийшов на вулицю за ОСОБА_1. ОСОБА_1 був ще коло хати, однак направлявся
на вулицю. Він попросив у ОСОБА_1телефон і штовхнув його, та в цей час між ними
розпочалася бійка. Через деякий час вийшов з хати ОСОБА_4, який їх розтягнув, а
тим часом ОСОБА_1 втік. Телефон він бачив у ОСОБА_1в руках коли вийшов з хати.
Телефон марки "Нокія - 3310" він придбав у ОСОБА_1 з смт. Тересви, який
тепер знаходиться в Чехії. Телефон був новий і він за нього заплатив 350 грн.
та це є розмір завданої йому діями підсудного матеріальної шкоди, однак в даний
час претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_1 у нього не має,
та просить його суворо не карати.

· свідок
ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердив, що 13.07.2005 р. в АДРЕСА_2 він
разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розпивали домашнє вино, яке приніс ОСОБА_1, він
приніс 5 літрів вина. ОСОБА_3 ліг спати на диван біля ОСОБА_6, а ОСОБА_1 сів на
диван біля ОСОБА_3. В хаті грав магнітофон. ОСОБА_1 попросив його перекласти на
магнітофоні касету. Коли він перекладав касету на магнітофоні, то бачив, як
ОСОБА_1 витяг з кишені ОСОБА_3 телефон і відразу вийшов з хати, тоді ОСОБА_3
відразу вийшов за ОСОБА_1 на вулицю, де вони почали битися, та він їх на вулиці
розтягнув. Після ОСОБА_1 пішов геть. Вважає, що ОСОБА_1 вийшов відразу з хати
так як він бачив та зрозумів, що був помічений ним, тобто ОСОБА_4, у відкритому
викрадені телефону.

· свідок
ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердила, що вона не бачила як забрав телефон
ОСОБА_1 у ОСОБА_3. Бачила як вони всі на вулиці під черешнею пили.

- свідок ОСОБА_6 в судовому
засіданні ствердила, що того дня вона

прийшла з ОСОБА_3 до себе до дому, дала їм: ОСОБА_3,
ОСОБА_1 та ОСОБА_4

закуску, так як вони пили вино, а сама пішла спати, так
як потрібно було йти ранком на

роботу. Як ОСОБА_1 брав телефон у ОСОБА_3 вона не бачила.

Винність підсудного також доведена оглянутими та оголошеними в судовому
засіданні матеріалами справи, а саме:

Том № 1
протоколом заявою ОСОБА_8 про вчинення злочину ОСОБА_1 відносно її сина ОСОБА_3
від 15.07.2005 р. /а.с. 5/;

·
протоколом огляду подвір'я будинку АДРЕСА_2, що належить
ОСОБА_9 від 15.07.2005 р. /а.с. II;

·
висновком експерта № 448 від 11.08.2005 р. /а.с. 83/,
згідно якого у ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження у вигляді забою м'яких
тканин обличчя та правої вушної раковини. Вказані вище тілесні ушкодження могли
бути спричинені тупим твердим предметом, можливо рукою стиснутою в кулак. По
давності виникнення відповідають строку події - 15.07.2005 р. і згідно наказу №
6 п. 2.3.5 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до групи легких тілесних
ушкоджень;

·
протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_10 та
обвинуваченим ОСОБА_1 від 27.08.2005 р. /а.с. 85-89/ де свідок ОСОБА_1 розказав
де і при яких обставинах ОСОБА_1 забрав мобільний телефон від ОСОБА_3;

·
актом стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 96
від 26.04.2006 р. /а.с. 214-216/, згідно якого ОСОБА_1 психічним захворюванням
не страждає, виявляє ознаки розумового недорозвитку - олігофренії в степені
легкої дебільності. Ступінь вказаної патології виражена не глибоко, не досягає
рівня хронічного психічного захворювання чи недоумства, тому не позбавляє його
здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період
інкримінованих йому дій він також психічним захворюванням не страждав, не
перебував у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг
усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Клінічних ознак хронічного
алкоголізму у підекспертного не виявлено. Застосування примусових заходів
медичного характеру не потребує.

Суд
вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 за ст. 186 ч. 2 КК України кваліфіковано
вірно - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При
обрані міри покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину,
обставини справи, особа підсудного, який посередньо характеризується, є раніше
судимим.

Обставини, що пом'якшують покарання підсудного - щире
каяття.

Обставини,
що обтяжують покарання підсудного - вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що підсудному
ОСОБА_1 слід обрати міру покарання згідно санкції ст. 186 ч. 2 КК України у
виді позбавлення волі з застосуванням ст. 71 КК України, так як вироком
Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2005 р. ОСОБА_1
засуджений за ст. 122 ч. 1 КК України на два роки позбавлення волі, на підставі
ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання ОСОБА_1 приєднано частину
покарання призначеного і не відбутого вироком Тячівського районного суду від
25.01.2005 р. і остаточно до відбуття призначено йому покарання у виді трьох
років і шість місяців позбавлення волі, на підстав ст.ст. 75, 76 КК України
звільнено ОСОБА_1 від призначеного покарання, якщо він протягом трьох років не
вчинить нового злочину.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_1 до вступу вироку в
законну силу залишити попередній - взяття під варту.

Речові докази по
справі відсутні.

Цивільний позов
в справі не заявлено.

Судових витрат
не має.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк
чотири роки. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним
вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тячівського
районного суду Закарпатської області від 24 червня 2005 року і за сукупністю
вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири
роки і один місяць.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в
законну силу залишити попередній - взяття під варту.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту його
затримання, - 28 липня 2005 року.

Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов в справі не заявлено.
Судових витрат не має.

Вирок може бути оскаржений до судової палати з
кримінальних справ апеляційного

суду Закарпатської області протягом 15 діб з наступного
дня після його проголошення, а

засудженим ОСОБА_1 в цей же строк з моменту отримання
копії вироку, через

Тячівський
районний суд.