Справа № 645/8817/14-к
Провадження № 1-кс/645/1449/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання слідчого СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 27.11.1985 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 60003267 від 15.10.2014 року, за ознаками ч.2ст. 194 КК України,-

встановив:

Слідчий СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Фрунзенського району м.Харкова ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання ОСОБА_5 27.11.1985 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підставами для здійснення слідчий зазначає те, що 15.10.2014 приблизно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з ОСОБА_5 27.11.1985 ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходився біля відділення ПРАТ «Приватбанк», що розташоване за адресою: м. Харків, Московський пр-т, 259, в цей час у них виник спільний намір спрямований на умисне пошкодження майна, що належить ПРАТ «Приватбанк». Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 , направились за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_6 , з підручних засобів, виготовив саморобний запальний пристрій, призначений для пошкодження вище вказаного майна шляхом підпалу. В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_5 попрямували до вище вказаного відділення ПРАТ «Приватбанк», де здійснили між собою розподіл ролі кожного при вчиненні кримінального правопорушення, після розподілу функцій кожного ОСОБА_6 , виконуючи заздалегідь відведену йому роль, підпаливши виготовлений ним запальний пристрій, кинув у вікно відділення ПРАТ «Приватбанк», полімерну пляшку із запальною сумішшю, у результаті чого виник спалах майна ПРАТ «Приватбанк», що завдав матеріальну шкоду останньому. В цей час ОСОБА_5 стежив за оточуючою обстановкою з метою недопущення викриття себе та ОСОБА_6 в скоєнні вище вказаного кримінального правопорушення. Після вчинення своїх протиправних дій ОСОБА_6 , був затриманий співробітниками УДСО при ГУМВС України в Харківській області на місці скоєння злочину, а ОСОБА_5 в цей час з місця скоєння злочину втік.

У ході розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України 22.10.2014 року ОСОБА_5 було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 194 ч.2 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.194 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, як окремо, так і усіма у сукупності, а саме: протоколом допиту у якості підозрюваного ОСОБА_6 , в якому останній зізнався у скоєнні злочину та повністю підтвердив викладені у ньому обставини, а також повідомив, що разом з ним під час скоєння злочину був ОСОБА_5 , протоколом огляду місця події від 15.10.2014 року, під час якого в останнього було вилучено пневматичний пістолет, рибальський ніж, а також інші предмети, що свідчать про вчинення останнім кримінального правопорушення, рапортом молодшого інспектора ДСО ОСОБА_7 , про те, що 15.10.2014 року ним був затриманий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на місці скоєння кримінального правопорушення, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.10.2014, в якому ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 як особу, що разом з ним вчинила вище вказане кримінальне правопорушення.

Скоєння ОСОБА_5 тяжкого злочину проти власності, яке виразилося в цілеспрямованості його злочинних дій, а саме у стеженні за оточуючою обстановкою з метою недопущення викриття себе та ОСОБА_6 в скоєнні вище вказаного кримінального правопорушення, а також той факт, що ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення втік та на теперішній час переховується від органу досудового розслідування також враховуючи що підозрюваний ОСОБА_5 умисно вчинив тяжкий злочин проти власності, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно ніде не працевлаштований, а також той факт, що ОСОБА_5 втік з місця вчинення кримінального правопорушення свідчить про не можливість органу досудового розслідування провести швидке, повне та неупереджене розслідування. Вищевказане дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 при застосуванні більш м`якого заходу, ніж тримання під ватрою, і в подальшому може продовжити скоювати аналогічні кримінальні правопорушення, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи предметів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, а також враховуючи той факт, що останній втік з місця злочину, свідчить про ризики, передбачені п. п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 22.10.2014 року ОСОБА_5 винесено повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

На підставі ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Згідно до ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується показаннями допитаних потерпілого, свідків по кримінальному провадженню.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний за місцем свого проживання не з`являється, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, що вказує на бажання останнього ухились від слідства та суду.

Керуючись ст.ст.192-194 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 27.11.1985 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 60003267 від 15.10.2014 року за ознаками ч.2 ст. 194 КК України - задовольнити.

Дозволити затримати підозрюваного ОСОБА_5 27.11.1985 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали суду доручити Фрунзенському РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області.

Строк дії ухвали до 20 квітня 2015 року.

У відповідності до ст. 190 КПК України, ухвала про затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду, закінчення строку дії ухвали відкликання ухвали прокурором.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1