У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Косарєва В.І., Таран Т.С.

за участю прокурора

Глибченко Т.Г.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 29 січня 2008 року справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок апеляційного суду щодо нього.

Вироком Чаплинського районного суду Херсонської області
від 3 серпня 2007 року

ОСОБА_1, 1986 р. народження,
громадянин України, згідно ст. 89 КК України не судимий,

засуджений:
за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ст. 185 ч.3 КК України
на 3 роки позбавлення волі. Згідно ст. 70 КК України за сукупністю злочинів суд
визначив ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України суд вирішив звільнити ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.

На відшкодування заподіяної матеріальної шкоди суд
постановив стягнути з ОСОБА_1 1 200 грн. на користь ТОВ «Торговий дім
«Долинське».

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні при указаних у
вироку обставинах наступних злочинів.

15 квітня 2007 року, біля 6 години, проникнувши на
територію складу ТОВ «Торговий дім «Долинське», розташованого у с. Долинське
Чаплинського району, він таємно викрав вісім демпферних кранів до дощувальної
машини «Фрегат» на загальну вартість 1 200 грн.

2 червня 2007 року з дощувальної машини «Фрегат», що
знаходилась на полях зазначеного ТОВ у с. Долинське, засуджений таємно викрав
регулятор швидкості вартістю 1 200 грн.

Вироком апеляційного суду Херсонської області від 30
жовтня 2007 року було задоволено апеляцію прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції - вирок суду першої інстанції щодо
ОСОБА_1 у частині призначення покарання скасовано і постановлено новий, за яким
його засуджено: за ст. 185 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі; за ст. 185
ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі. Згідно ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів апеляційний суд визначив ОСОБА_1 остаточне покарання у виді
позбавлення волі на строк 3 роки. Запобіжний захід ОСОБА_1 було змінено на
взяття під варту.

У касаційній скарзі засудженого, як видно із її змісту,
фактично, ставиться питання про пом'якшення покарання з посиланням на те, що
злочини він вчинив внаслідок тяжких сімейних обставин - хвороби матері.

Заслухавши доповідь судді, висновок прокурора про
законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали справи та
обговоривши викладені у касаційній скарзі засудженого доводи, колегія суддів
вважає, що його скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні
ним зазначених у вироку злочинів відповідають дослідженим у судовому засіданні
доказам і, фактично, не оспорюються у касаційній скарзі засудженого. Також
ОСОБА_1 не оспорюється правильність кваліфікації його дій за ст.ст. 185 ч.3,
185 ч.2 КК України.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_1 апеляційною
інстанцією остаточне покарання, яке є мінімальним за санкцією ч.3 ст. 185 КК
України, відповідає ступені тяжкості вчинених ним злочинів, один із яких є
тяжким, про що обґрунтовано було зазначено у мотивувальній частині вироку
апеляційного суду, а також встановленим по справі негативно характеризуючим
засудженого даним.

Підстав для пом'якшення призначеного ОСОБА_1 покарання
колегія суддів не вбачає, оскільки достовірних даних для цього по справі не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок апеляційного суду Херсонської області від 30 жовтня 2007
року щодо нього - без зміни.

Судді:

Таран Т.С.
Косарєв В.І.
Федченко О.С.