АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Номер провадження №11-кп/791/274/15 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ст.81 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року березня місяця 03 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого - ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретарі: ОСОБА_5
З участю прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 12 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого 17.06.2005 року Апеляційний судом Херсонської області за ч.1 ст.121, п.12 ч.2 ст.115, 70 КК України до 13 років позбавлення волі, початок строку 17.01.2005 року, кінець строку 17.01.2018 року, -
в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, які скоїв перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, свою вину визнав частково, має невиплачений цивільний позов, за період відбуття засудженим покарання комісією установи відмовлялось в направлені матеріалів до суду для застосування заохочувальних норм, як такому, що не став на шлях виправлення, наявність 24 заохочень викликають сумнів та свідчать про формальний підхід посадових осіб установи при застосуванні заохочувальних заходів, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 працював лише три місяці перед направленням клопотання до суду.
В апеляційній скарзі засуджений вказує на те, що ухвала суду є незаконною і такою, яка не відповідає дійсності. За дев`ять років відбування покарання у Дар`ївській виправній колонії він отримав 24 заохочення, з грудня 2005 року працевлаштований на пекарні, деякий час працював на пекарні на добровільних засадах, за весь цей час не мав жодного стягнення, що свідчить саме про те, що він усвідомив скоєний ним злочин та розкаявся у вчиненому, а також, що він став на шлях виправлення. Що стосується цивільного позову, то він не відмовляється від його відшкодування, стверджує, що почне виплачувати позов найближчим часом та сплатить в повному обсязі.
Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляції, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3, ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного за умисний особливо тяжкий злочин.
З клопотання спостережної комісії Білозерського району Херсонської області та адміністративної комісії при Дар`ївській виправній колонії УДПтС України в Херсонській області, а також характеристики вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання в Дар`ївській виправній колонії №10 з 06.08.2005 року, на 17.10.2014 р. відбув ? частини строку покарання, за період відбування покарання зарекомендував себе з позитивного боку. Працевлаштований на пекарні установи, приймає участь в роботах по благоустрою відділення та прилеглої території, до праці ставиться сумлінно, своєчасно та якісно виконує всі поставленні перед ним завдання. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 24 заохочення, з представниками адміністрації установи ввічливий, тактовний, вимог режиму відбування покарання дотримується в повному обсязі, чим надає позитивний приклад іншим засудженим, спілкується із засудженими позитивної спрямованості, підтримує зв`язок з близькими родичами шляхом листування, приймає участь в громадському житті відділення та установи в цілому. Має позитивні плани на майбутнє : працевлаштуватися та проживати з сім`єю. В скоєному злочині розкаюється.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновки суду про те, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, які скоїв перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, свою вину визнав частково та має невиплачений цивільний позов не ґрунтується на законі, оскільки ст.81 КК України не передбачає подібних заборон для застосування умовно-дострокового звільнення.
Також, колегія суддів не погоджується з висновками суду відносно того, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки працював лише три місяці перед направленням клопотання до суду, на підставі чого суд поставив під сумнів отримання засудженим 24 заохочень.
Статтею 118 КВК України передбачено, яким чином засуджені залучаються до суспільно корисної праці. Зокрема, це праця засуджених на підприємствах, у майстернях колоній, на державних або інших форм власності підприємствах, а також засуджені можуть залучатися без оплати праці до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. При цьому, згідно ч.3 ст.107 КВК України, засуджені зобов`язані : дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.

Висновки суду про те, що засуджений не працевлаштований суперечать матеріалам провадження, зокрема: клопотанню та характеристиці (а.с.2-3), відповідно до яких ОСОБА_7 працевлаштований на пекарні, приймає участь в роботах по благоустрою відділення та прилеглої території колонії, приймає участь в суспільному житті відділення, за що отримав від адміністрації колонії 24 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Тому, колегія суддів вважає, що суд не обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 та поставив під сумнів отримання засудженим заохочень, оскільки вони були застосовані за сумлінну поведінку та ставлення до праці, що є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, а засуджений умовно-достроковому звільненню з місць позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.404, 405,407 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого задовольнити..

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 12 листопада 2014 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання спостережної комісії Білозерського району Херсонської області та адміністративної комісії при Дар`ївській виправній колонії УДПтС України в Херсонській області задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування кримінального покарання обраного за вироком Апеляційний судом Херсонської області від 17.06.2005 року умовно-достроково на 2 роки 10 місяців 14 днів.
Виконання ухвали покласти на адміністрацію Дар`ївської виправної колонії УДПтС в Херсонській області №10.
Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.
Судді : (три підписи)