Справа № 1-28/2007 року
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2007 року
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Гафяк В.М.

при секретарі - Матюшеній Ю.О.

з уч. прокурора - Семеняченко И.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
кв. 68, в силу
ст. 89 КК
України не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого
ст. 164 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ;

Рішення
Автозаводського райсуду м. Кременчука
від 14.06.2001 року
підсудний ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти у розмірі 14 частини з усіх
видів заробітку щомісячно, на утримання сина ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, однак
від сплати аліментів на утримання дитини підсудний злісно ухиляється, матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає.

Підсудний
ОСОБА_1 не оспорюючи обставин справи та зібраних доказів свою вину у вчиненні
встановленого судом злочину визнав повністю, та підтвердив факт злісного
ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, та ненадання матеріальної
допомоги.

Окрім повного
визнання вини підсудним ОСОБА_1 його винність у вчиненні встановленого судом
злочину повністю підтверджується ніким із учасників судового розгляду не
оспореними зібраними по справі доказами, які за згодою сторін в судовому
засіданні не досліджувались в порядку ст. 299
КПК України.

Підсудний
ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати встановлених рішень суду коштів на
утримання дитини (аліментів) тому суд його дії кваліфікує за ст. 164 ч. 1 КК України.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_1 суд в повній мірі враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, всі конкретні обставини по справі, дані про особу, який
характеризується позитивно, не судимий, не працює, його сімейний стан та стан
здоров'я, а також те, що по справі тяжких наслідків не наступило.

Обставинами, які
пом'якшують покарання суд визнає визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю
злочину.

Обставина, які обтяжують покарання
суд не знаходить.

Враховуючи вище
викладене суд призначає покарання підсудному ОСОБА_1 необхідне і достатнє для
його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає
відповідальність за вчинений злочин у виді обмеження волі.

При цьому суд
приходить до висновку про можливість виправлення підсудного ОСОБА_1 без
відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та поклавши на нього обов'язки передбачених ст. 76 КК України.

Поскільки
підсудному ОСОБА_1 передбачається покарання не пов'язане з позбавленням волі, тому суд вважає за необхідне
запобіжний захід відносно нього, - взяття під варту, - змінити на підписку про невиїзд, звільнивши з-під варти в
залі суду.

Керуючись ст.
ст. 323,
324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.І КК України, призначивши покарання 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого
ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, поклавши на нього обов'язки
періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1, взяття під варту змінити на підписку про
невиїзд, звільнивши з-під варти в залі суду, негайно.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Полтавської області
протягом 15 діб з
моменту його проголошення.