Справа № 166/1489/14-к Провадження №11-кп/773/56/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.309, ч.2 ст.15 с.2 ст.305 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 02 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 ..

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд Волинської області,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, уродженець та житель АДРЕСА_1 , працював дублер машиніста котельних установок ВП «Санаторій Шахтар», неодружений, не судимий, засуджений:

- за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі,
- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України до покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією наркотичного засобу та ? (однієї другої) частини належного йому на праві приватної власності майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією наркотичного засобу та ? частини належного йому на праві приватної власності майна.
Запобіжний захід обвинуваченому змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, взято ОСОБА_8 під варту в залі судового засідання.
Строк відбування покарання обвинуваченому постановлено рахувати з часу його затримання - 02 грудня 2014 року.
Вироком вирішено долю судових витрат та речових доказів.

ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 20 вересня 2014 року у м.Нововолинськ Волинської області на території першого мікрорайону незаконно придбав для подальшого власного споживання за грошові кошти в сумі 800 грн. 18, 27 грамів канабісу, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. У подальшому ОСОБА_8 зберігав вказаний наркотичний засіб за місцем фактичного проживання, де помістив його під обшивку власної дорожньої сумки червоного кольору з фронтальної лівої сторони, поклавши після цього у сумку свої особисті речі з метою приховати її справжній вміст.
21 вересня 2014 року об 11 год. 30 хв., ОСОБА_8 прибув на автовокзал у м.Нововолинську Волинської області, звідки автобусом сполученням «Нововолинськ-Ковель» перевіз у згаданій дорожній сумці вказаний наркотичний засіб у м.Ковель Волинської області, де о 13 год. 30 хв. помістив її у багажне відділення автомобіля марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Цього ж дня, близько 17 години ОСОБА_8 , рухаючись автомобілем марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з України в Республіку Білорусь, в зоні діяльності митного поста «Доманове» Ягодинської митниці в якості пасажира цього автомобіля, намагався перемістити через державний кордон України з приховуванням від митного контролю способом, що утруднював виявлення, вказаний наркотичний засіб, який у ході проведення огляду 21 вересня 2014 року було виявлено та вилучено.
В поданій апеляції захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого просить вирок суду змінити, застосувавши ст.75 КК України та звільнивши ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Вказує, що судом не в повній мірі враховано особу засудженого, щире каяття та повне визнання своєї вини. Просить врахувати, що ОСОБА_8 на момент проголошення вироку був працевлаштований, налагодив соціальні зв`язки, надає матеріальну допомогу своєму брату, який являється інвалідом 2 групи.

Вислухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляції, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які подану апеляцію підтримали і просили в судових дебатах, а засуджений і в останньому слові, вирок суду змінити, звільнивши ОСОБА_8 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання, прокурора, який заперечив проти апеляції, перевіривши її доводи, апеляційний суд вважає, що апеляція до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, які ніким не оспорюються.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, крім визнання ним своєї винуватості, доведена у судовому засіданні та підтверджується доказами, зібраними на досудовому слідстві, які судом були належним чином дослідженні.

Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому воно повинно бути необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вирішуючи питання про вид і розмір покарання в кожному конкретному випадку, суд повинен визначати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин вчинення злочину (форми вини, мотивів, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, ступеня участі кожного із співучасників у вчиненні злочину та ін.).

Як вбачається з вироку, судом було дотримано вказані вимоги закону. При призначенні ОСОБА_8 покарання судом враховано обставини, на які посилається у своїй апеляційній скарзі апелянт.

Так, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, суд, призначаючи покарання ОСОБА_8 , фактично врахував і обставини, на які посилається у своїй апеляції захисник, та призначив покарання нижче від найнижчої межі, передбачене санкцією відповідної статті, та призначив покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Однак, поруч із пом`якшуючими покарання обставинами та позитивними характеризуючими даними апеляційний суд звертає увагу на наявність обтяжуючих покарання обставин вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинені кримінальні правопорушення за ступенем тяжкості відносяться відповідно до середніх та тяжких, обвинувачений страждає хронічним алкоголізмом, що негативно його характеризує, а тому його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов до висновку про неможливість досягнення мети покарання без ізоляції ОСОБА_8 від суспільства, а призначене покарання у виді позбавлення волі на певний строк є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів в майбутньому.

Підстав для зміни вироку та застосування щодо ОСОБА_8 ст.75 КК України з мотивів, наведених в апеляції, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ратнівського районного суду від 02 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: