Справа № 1-222
В И Р О К

Іменем України

05 лютого 2008 року Івано-Франківський
міський суд

в складі: головуючого-судді Кишакевича Л.Ю.,

з
участю: секретарів Нагірної М.Б., Кантурак Н.П.

прокурора Костеревої О.О.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Івано-Франківська кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, непрацюючого, неодруженого,
учня 10 класу ЗОШ №13, судимого 06.04.2007 року Сихівським районним судом м.
Львова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на
підставі ст.75, 104 КК України звільненого відбування покарання з іспитовим
строком 2 роки,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця та жителя АДРЕСА_2,
громадянина України, непрацюючого, неодруженого, учня 10 класу ЗОШ №13,
несудимого,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця та жителя АДРЕСА_3,
громадянина України, непрацюючого, неодруженого, учня 10 класу ЗОШ №13,
несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК
України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане
з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого,
повторно, за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане
з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, повторно, за попередньою
змовою групою осіб.

ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане
з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 18.10.2006 року близько 15.30 год. ОСОБА_2 за
попередньою змовою з ОСОБА_3 знаходячись на зупинці по вул. Петлюри, біля УТОС
м. Івано-Франківська, побачили незнайомого перехожого ОСОБА_5 та вирішили його
пограбувати. З метою відкритого викрадення чужого майна, підійшли до ОСОБА_5 та
погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, висловили вимогу негайно надати їм мобільний телефон. Тоді ОСОБА_2
застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого
ОСОБА_5, а саме викрутивши руку потерпілому та спричинивши фізичний біль, став
позаду потерпілого ОСОБА_5, а ОСОБА_3 вихопив з руки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Сіменс S-75»
вартістю 1279 грн. з стартовим пакетом «Діджус» вартістю 25 грн. та грошима на
рахунку у сумі 5 грн. Всього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відкрито викрали майна
потерпілого ОСОБА_5 на загальну суму 1327 гривень.

Крім цього, 22.10.2006 року, приблизно о 13.50 год.
ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходячись на
вул.Коновальця біля супермаркету «Велика кишеня» в м. Івано-Франківську з метою
відкритого викрадення чужого майна підійшли до потерпілого ОСОБА_6 Після чого
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним
для життя та здоров'я потерпілого, висловили потерпілому ОСОБА_6 вимогу надати
їм гроші, а ОСОБА_2 обшукав потерпілого і відкрито викрав з кишені потерпілого
ОСОБА_6 мобільний телефон «Соні-Еріксон J 230 І»
вартістю 430 грн. Після чого ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з викраденим телефоном
з місця злочину втекли.

У
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав
частково та суду показав, що повністю визнає вину по епізоду з пограбуванням
потерпілого ОСОБА_6 підтвердивши обставини вчинення даного злочину відповідно
до викладеного та не визнав свою вину по епізоду пограбування потерпілого
ОСОБА_5 Так, 22.10.2006 року разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 біля супермаркету
«Велика кишеня» відкрито викрали у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон,
погрожуючи йому застосуванням насильства. 18.10.2006 року потерпілого ОСОБА_5
не грабував, злочину відносно цього потерпілого не вчиняв, а на час
інкримінованого вказаного злочину знаходився на лікарняному, був у поліклініці.
На досудовому слідстві визнавав свою вину повністю під погрозами працівників
міліції. Всі свої визнавальні показання давав у присутності захисника. Зі скаргами
на працівників міліції нікуди не звертався. Збитки потерпілому ОСОБА_6
відшкодовано повністю.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у
інкримінованому йому злочині визнав частково та суду показав, що повністю
визнає вину по епізоду з пограбуванням потерпілого ОСОБА_6 підтвердивши
обставини вчинення даного злочину відповідно до викладеного та не визнав свою
вину по епізоду пограбування потерпілого ОСОБА_5 Так, 22.10.2006 року разом з
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 біля супермаркету «Велика кишеня» відкрито викрали у
потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон, погрожуючи потерпілому, при цьому,
застосуванням насильства. 18.10.2006 року потерпілого ОСОБА_5 не грабував,
злочину відносно цього потерпілого не вчиняв, а на час інкримінованого
вказаного злочину знаходився у школі. На досудовому слідстві визнавав свою вину
повністю під тиском працівників міліції. Всі свої визнавальні показання давав у
присутності захисника. Зі скаргами на працівників міліції нікуди не звертався.
Збитки потерпілому ОСОБА_6 відшкодовано повністю.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину в
скоєному визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину відповідно до
викладеного. Так, підсудний суду показав, що 22.10.2006 року, разом з ОСОБА_2
та ОСОБА_3 біля супермаркету «Велика кишеня» відкрито викрали у потерпілого
ОСОБА_6 мобільний телефон, погрожуючи потерпілому, при цьому, застосуванням
насильства. Збитки потерпілому ОСОБА_6 відшкодовано повністю.

Вина підсудних у скоєнні інкримінованого їм злочину
підтверджується показаннями потерпілих та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 18.10.2006 року
приблизно о 15.30 год. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вул. Петлюри, біля УТОС м.
Івано-Франківська, викрутивши руку та погрожуючи застосуванням насильства
відкрито викрали у нього мобільний телефон. Однозначно впевнений у тому, що
саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пограбували його, зокрема, ОСОБА_2 викрутив руку,
погрожував застосуванням насильства, а ОСОБА_3 вирвав телефон з рук.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 18.10.2006 року
приблизно о 15.30 год. її син ОСОБА_5 пішов на навчання в школу-інтернат, що по
вул. Чорновола і о 16.10 год. він вже повернувся та повідомив, що по вул.
Петлюри, біля УТОС, двоє хлопців його пограбували, забравши у нього мобільний
телефон.

Слідчий Шубинець І.Ю. суду показав, що проводив досудове
слідство по даній кримінальній справі і жодного психологічного чи фізичного
тиску ні він особисто, ні інші працівники міліції у його присутності на ОСОБА_2
та ОСОБА_3 не чинили. Всі свідчення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 давали добровільно у
присутності свого захисника. Також ОСОБА_2 та ОСОБА_3, добровільно відтворювали
обстановку та обставин даних подій, про що було складено протоколи.

Вина підсудних у вчиненні інкримінованого їм злочину
підтверджується також наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими
матеріалами справи.

Із протокол-заяви потерпілої ОСОБА_7 (т.1
а.с. 4), слідує, що потерпіла звернулася в органи внутрішніх справ з
повідомленням про те, що 18.10.2006 року, приблизно о 15.30 год. на вул.
Петлюри у м. Івано-Франківську двоє осіб відкрито викрали у її сина ОСОБА_5
мобільний телефон.

З
протоколу явки з повинною ОСОБА_2 від 25.10.2006 року (т.1 а.с. 9) слідує, що
ОСОБА_2 добровільно зізнався у тому, що разом з своїм знайомим 18.10.2006 року,
приблизно о 15.30 год. на вул. Петлюри у м. Івано-Франківську відкрито викрали
у потерпілого мобільний телефон, який у подальшому продали.

З протоколу
відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_2 (т.1 а.с.45-50)
слідує, що ОСОБА_2 у присутності свого захисника детально відтворив обстановку
та обставини відкритого викрадення ним та ОСОБА_3 на вул. Петлюри у м.
Івано-Франківську у потерпілого мобільного телефону.

З протоколу відтворення обстановки та обставин події за
участю ОСОБА_3 (т.1 а.с.57-61) слідує, що ОСОБА_3 у присутності свого захисника
детально відтворив обстановку та обставини відкритого викрадення ним та ОСОБА_2
на вул. Петлюри у м. Івано-Франківську у потерпілого мобільного телефону.

Згідно протоколу пред'явлення осіб для впізнання (т.1 а.с.74),
потерпілий ОСОБА_5 вказав на ОСОБА_2 як особу, яка разом з іншою особою 18.10.2006 року викрутивши руку та погрожуючи
застосуванням насильства відкрито викрала у нього мобільний телефон.

Суд, дослідивши всі зібрані по
справі докази та оцінивши їх в своїй сукупності, а також, визнавши недоцільним
дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються по епізоду пограбування потерпілого ОСОБА_6,
приходить до висновку, що вина підсудних у скоєнні злочинів знайшла своє підтвердження
в судовому засіданні та кваліфікує дії ОСОБА_2
за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите
викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя
та здоров'я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як
відкрите викрадення чужого майна, поєднане з погрозою застосування насильства,
яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, вчинене повторно,
за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як
відкрите викрадення чужого майна, поєднане з погрозою застосування насильства,
яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, вчинене за попередньою
змовою групою осіб.

Заперечення підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо того, що
вони не приймали участі у пограбуванні потерпілого ОСОБА_5 суд розцінює як
намагання ухилитися від відповідальності за вчинений злочин та відкидає їх,
оскільки дані показання підсудних є непослідовними, суперечливими та такими, що
спростовані їхніми ж визнавальними свідченнями даними ними на досудовому
слідстві у присутності свого захисника, а також
показаннями потерпілого ОСОБА_5, який прямо вказав на обох підсудних, як
на осіб, які відкрито викрали у нього мобільний телефон. Дані показання потерпілого ОСОБА_5
узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні письмовими матеріалами справи.
Крім того, показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які були допитані у суді за
клопотанням захисника підсудних, не підтверджують висунуте підсудними ОСОБА_2
та ОСОБА_3 алібі, оскільки засвідчують перебування підсудних у іншому місці у
значний проміжок часу до вчинення злочину і не спростовують перебування
підсудних на місці злочину під час його вчинення - пограбування потерпілого
ОСОБА_5

Призначаючи покарання підсудним, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особи підсудних, обставини, що
обтяжують і пом'якшують їх покарання та рольову участь кожного зі співучасників
у скоєнні злочину.

Так, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_2
суд враховує те, що він раніше судимий, має постійне місце проживання, частково
визнав свою вину у вчиненому, добровільно частково відшкодував завдані збитки.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 - не встановлено. Обставиною, яка
пом'якшує його покарання є вчинення злочину неповнолітнім. За таких обставин,
суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_2 можливе без відбування покарання,
яке йому слід обрати у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК
України. Тому, застосувавши ст. 75, 104 КК України, ОСОБА_2 слід звільнити від
відбування призначеного покарання з випробуванням.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 даний злочин
вчинив до постановлення попереднього вироку Синівського районного суду м.
Львова від 06.04.2007 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186
КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75, 104 КК України
звільнено відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, а тому
покарання йому слід призначити з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом
часткового складання призначеного покарання та покарання за попереднім вироком
суду.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3
суд враховує те, що він раніше несудимий, злочини вчинив вперше, має постійне
місце проживання, частково визнав свою вину у вчиненому, добровільно частково
відшкодував завдані збитки. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 - не
встановлено. Обставиною, яка пом'якшує його покарання є вчинення злочину
неповнолітнім. За таких обставин, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_3
можливе без відбування покарання, яке йому слід обрати у виді позбавлення волі
в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України. Тому, застосувавши ст. 75, 104 КК
України, ОСОБА_3 слід звільнити від відбування призначеного покарання з
випробуванням.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4
суд враховує те, що він раніше несудимий, злочини вчинив вперше, має постійне
місце проживання. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 - не встановлено.
Обставинами, які пом'якшують його покарання, є щире каяття та добровільне
відшкодування завданого збитку. За таких обставин, суд вважає, що виправлення
підсудного ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, яке йому слід обрати у
виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України. Тому,
застосувавши ст. 75, 104 КК України, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування
призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 в
інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5, в частині стягнення матеріальних
збитків, завданих злочином - вартості викраденого майна, підлягає до повного
задоволення на суму 1327 грн. Суд також вважає, що потерпілому вчиненим
злочином спричинено моральну шкоду: внаслідок відкритого викрадення у нього
майна, ОСОБА_5 переніс психологічні страждання з-за втрати звичного нормального
способу життя, а тому позов в цій частині підлягає до часткового задоволення на
суму 2000 гривень. Дані суми слід стягнути в солідарному порядку з законних
представників підсудних ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.
2 ст. 186 КК України та призначити йому
покарання - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання
призначеного покарання та покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 06.04.2007 року, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання - 5 (п'ять) років позбавлення волі.

Керуючись ст. 75, 104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_2 від
відбування призначеного покарання у виді
позбавлення волі, встановивши іспитовий строк- 2 (два) роки.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
та призначити йому покарання - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення
волі.

Керуючись ст. 75, 104 КК України, звільнити
засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення
волі, встановивши іспитовий строк- 2
(два) роки.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
та призначити йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Керуючись ст. 75, 104 КК України, звільнити
засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення
волі, встановивши іспитовий строк- 2 (два) роки.

Запобіжний захід
засудженим ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4до набрання вироком законної сили
залишити раніше обраний - підписку про невиїзд.

На підставі ст. 76 КК України, зобов'язати
засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов ОСОБА_7 - задовольнити
частково. Стягнути на користь ОСОБА_7 в солідарному порядку з законних
представників підсудних ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - 1327 гривень матеріальної шкоди
та 2000 гривень моральної шкоди.

Речові докази по справі: телефон«Соні-Еріксон
J 230
І» (т.1 а.с.93) - передати за належністю його законному володільцю ОСОБА_6;
лезо ножа (т.1 а.с. 104) - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до
Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд
протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Л.Ю.
Кишакевич