Провадження №1-кп/331/246/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Лепетиха Великолепетихського району Херсонської області, громадянина України, освіта вища, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

07.11.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 128 КК України до 150 годин громадських робіт. Покарання не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
ВСТАНОВИВ:
09.07.2014 року до Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області з прокуратури району надійшло подання МВ КВІ Жовтневого району про притягнення до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_4 , який ухиляється від відбування покарання у вигляді громадських робіт, до яких був засуджений вироком Жовтневого районного суду від 07.11.2013 року до відбуття покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Для виконання вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя був направлений до МВ КВІ Жовтневого району УДПтС України у Запорізькій області. Проте фактично гр. ОСОБА_4 відбув лише 80 годин громадських робіт, в період часу з лютого по квітень 2014 року, після чого вищезазначений вирок суду виконаний в повному обсязі не був, у звязку з тим, що ОСОБА_4 до відбування покарання з 27.04.2014 року по 17.05.2014 року та з 18.05.2014 року по 08.06.2014 року у КУ Обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради не приступив. 29.01.2014 року та 28.05.2014 року ОСОБА_4 на реєстрацію до МВ КВІ Жовтневого району УДПтС України у Запорізькій області не з`явився.

Таким чином, у період часу з 18.05.2014 року та до червня 2014 року ОСОБА_4 умисно, ухилявся від відбування покарання у вигляді відпрацювання громадських робіт.

Суд, керуючись ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оскаржуються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині які характеризують особу обвинуваченого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому, органом досудового розслідування, кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що вказане кримінальне правопорушення він вчинив у зв`язку із збігом обставин, так, вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 року він був засуджений до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт та був поставлений на облік до МВ КВІ Жовтневого району УДПтС України в Запорізькій області, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання. Інспекцією він був направлений відбувати покарання у вигляді 150 годин громадських робіт до Обласної клінічної лікарні, але відбути покарання до кінця не зміг, оскільки виїжджав до Автономної Республіки Криму, а повернутися вчасно не зміг у звязку із анексією вказаної території.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, має постійне місце проживання, офіційно працює агрономом на приватному підприємстві, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, та з цих підстав вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді обмеження волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування, призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід, застосований відносно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1