Справа
№1-328/2007 p.
ВИРОК

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

12 листопада
2007 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого
судді Білоуса М.В.

при секретарі
Рубашньовій Я.С.

за участю
прокурора Луценка М.В.

неповнолітньої
потерпілої ОСОБА_2

та її
законного представника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду м.Прилук справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженця Оренбурзької області, с.Мар"ївка, Самарського району, жителя
АДРЕСА_1, росіянина, гр.України, освіта неповна-середня, не одруженого,
військовозобов"язаного, не працюючого, раніше судимого 11.07.2002 року
Прилуцьким районним судом за ст.185 ч.3, 69 КК України на 2 роки позбавлення
волі; 18.09.2002 року місцевим судом Прилуцького району за ч.3 ст.185, ч.1
ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі ( 22.07.2005 року звільнений з
місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання); за ч.2 ст. 186 КК
України,-

ВСТАНОВИВ:

25
червня 2007 року, близько 22 години, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного
сп"яніння, в с.Погреби, Прилуцького району, по вул. Ніжинській, поблизу
від будівлі старої бані, відкрито заволодів у потерпілої ОСОБА_2 мобільним
телефоном марки " Моторола L 6"
вартістю 600 грн. з сім карткою " Діджус" вартістю 25 грн., чим
спричинив їй збитки на суму 625 грн.

ОСОБА_1
в ході досудового слідства своєї вини в пред"явленому обвинуваченні не
визнав, однак після допиту потерпілої та її законного представника, свідка
ОСОБА_3, та дільничого інспектора міліції Дерев"янка М.М. - визнав себе
винним повністю. При цьому пояснив, що вихопивши у Мусійченко Наталії телефон,
не мав наміру на його заволодіння, а лише потому вирішив його присвоїти.

У
скоєному ОСОБА_1 кається та просить не застосовувати до нього міри покарання у
вигляді позбавлення волі.

В
судовому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що з
ОСОБА_1підтримувала дружні стосунки, того вечора він пригостив її пивом, після
чого розмовляючи з нею вихопив з рук такої мобільний телефон, зник. Через
деякий час вона звернулася до нього, щоб він повернув такий, однак той їй
відмовив, у зв"язку з чим, вона звернулася
до своєї матері, а потому і в органи міліції.

На даний
час мобільний телефон повернутий, будь-яких претензій до нього вона не має та
просить ОСОБА_1 суворо не карати.

Заслухавши
пояснення підсудного, потерпілої, її законного представника та свідків,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 в пред"явленому
обвинуваченні знайшла своє повне підтвердження слідуючими доказами: - показами
потерпілої ОСОБА_2, з яких вбачається, що вона у вечірній час, 25 червня 2007
року, близько 22 години, неподалік від будівлі бані у с.Погреби, Прилуцького
району, знаходилася зі своїм знайомим ОСОБА_1та ОСОБА_4, де за їх
пропозицією вживала пиво. Після чого, вони з ОСОБА_1, де за їх
пропозицією вживала пиво. Після чого, вони з ОСОБА_1відійшли в
сторону і в ході розмови між собою, такий вихопив з її рук належний їй мобільний
телефон, а потому, на її вимогу та її матері ОСОБА_5, відповідав, що телефон він не брав.

Свідок
ОСОБА_3 підтвердив небажання ОСОБА_1 повернути телефон за належністю та в його
присутності відповідав потерпілій та працівнику міліції, що його не забирав.

Однак
потому, що підтвердив працівник міліції - дільничий інспектор Дерев"янко
М.М., на його вимогу, слідуючого дня ОСОБА_1 видав вказаний мобільний телефон,
який був повернутий за належністю.

Зазначені
обставини заволодіння мобільним телефоном потерпілої та його повернення не
заперечує і сам підсудний.

За таких
обставин, відкрито заволодівши чужим майном - мобільним телефоном, потерпілої
ОСОБА_1, враховуючи, що він раніше судимий за корисливий злочин, маючи
непогашену судимість, за ознакою повторності, здійснив грабіж, тобто злочин,
відповідальність за який передбачено ч.2 ст.186 КК України.

Обираючи
підсудному покарання, суд враховує дані про його особу, обставини скоєння
злочину та такі, які обтяжують та пом"якшують його відповідальність.

Як
вбачається з пояснень свідків та підсудного, останній скоїв злочин знаходячись
в стані алкогольного сп"яніння, що слід визнати обставиною, яка обтяжує
його відповідальність.

Разом з
тим, підсудний визнав себе винним, щиро розкаюється в скоєному злочині, збитки
від нього відшкодовані повністю, що слід визнати обставинами, які
пом"якшують його відповідальність.

Враховуючи
зазначені обставини, суд знаходить можливим застосувати до нього покарання,
хоча і вигляді позбавлення волі, однак з його випробуванням.

Керуючись ст.
ст. 323,324,327 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним за ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4
(чотирьох) років 6( шести) місяців позбавлення волі.

На
підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом 3 ( трьох) років іспитового строку не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки:

- не виїжджати
за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

-
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання та можливої роботи та
періодично з"являтися до них для реєстрації. ОСОБА_1 з під варти звільнити
негайно, змінивши запобіжний захід у
вигляді тримання під вартою - на підписку про невиїзд з постійного місця
проживання.

Речовий
доказ по справі - мобільний телефон марки " Моторола L 6" з сім
карткою " Діджус", який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_2, залишити
у її законному володінні, користуванні та розпорядженні.

На вирок
суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через
Прилуцький міськрайонний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.