Справа № 175/3133/13-к
Вирок

Іменем України

22 серпня 2013 року

Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Воздвиженського О.Л.,

при секретарі Перепелиці Я.С.,

за участю прокурора Токовило В.Л.,

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне
обвинувальний акт по кримінальному
провадженню № 0001496 відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Оріхове Одеського району Омської
області Росії, громадянина України,
освіта середня спеціальна, холостого,
зареєстрованого та проживаючого
АДРЕСА_1, , раніше не судимого, -

обвинуваченої у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

встановив:

Згідно виконавчого листа № 2-1374/11 від
29.08.2011 року, виданого на підставі
рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська, ОСОБА_2 зобов'язаний
до сплати аліментів у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку, щомісяця
але не менше 30%, прожиткового мінімуму
на дитину відповідного віку на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
починаючи з 07.06.2011 року на користь
матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Однак, ОСОБА_2, починаючи з 15.03.2012 року
рішення суду не виконує, злісно
ухиляється від сплати аліментів,
добровільної допомоги на утримання
сина не надає, подарунки не дарує, з
дитиною не спілкується, тим самим,
самоусунувся від його виховання.

Крім того, не дивлячись на неодноразові
офіційні попередження, від державного
виконавця Дніпропетровського
районного управління юстиції у
Дніпропетровській області про
кримінальну відповідальність за
злісне ухилення від сплати аліментів:
від 14.03.2013 року № В-5/681, від 11.04.2013 року №
В-5/682, ОСОБА_2, належних висновків для
себе не зробив, і продовжує злісно
ухилятися від сплати аліментів в
результаті чого, в період з 15.03.2012 року
по 01.06.2013 року, утворилася
заборгованість по сплаті аліментів на
утримання сина в сумі 8378 гривень 36
копійок.

В судовому засіданні обвинуваченений
ОСОБА_2, провину у вчиненні злочину при
викладених обставинах визнав повністю.
Щиросердно каявся і просив суворо не
карати та пояснив, що офіційно не
працює і не має стабільного заробітку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні
зазначеного судом діяння
підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_1, яка в
судовому засіданні показала про те, що
з 15.03.2012 року ОСОБА_2 ухиляється від
сплати аліментів, з дитиною не
спілкується, тим самим, самоусунувся
від її виховання.

Показаннями свідка ОСОБА_4
представника управління юстиції у
Дніпропетровській області, яка в
судовому засіданні показала, про те, що
на неодноразові офіційні попередження,
від державного виконавця
Дніпропетровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області про
кримінальну відповідальність за
злісне ухилення від сплати аліментів:
від 14.03.2013 року № В-5/681, від 11.04.2013 року №
В-5/682, ОСОБА_2, належних висновків для
себе не зробив, і продовжує злісно
ухилятися від сплати аліментів в
результаті чого, в період з 15.03.2012 року
по 01.06.2013 року, утворилася
заборгованість по сплаті аліментів на
утримання сина в сумі 8378 гривень 36
копійок.

Також вина підтверджується письмовими
доказами - матеріалами кримінального
провадження, а саме:

- копією виконавчого листа № 2-1374/11
від 29.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 алементів на
утримання малолітньої дитини в розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку,
щомісяця але не менше 30%, прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
щомісяця, починаючи з 07.06.2011 року та до
досягнення дитиною повноліття (а.с. 16-17);

- копіями попереджень державного
виконавця, з яких вбачається, що ОСОБА_2
неодноразово попереджався про
кримінальну відповідальність у разі
непогашення заборгованості по сплаті
аліментів (а.с. 10);

- довідкою-розрахунком про
заборгованість по аліментам від
01.06.2013 року, заборгованість ОСОБА_2 на
утримання сина на користь ОСОБА_1
становить 8378 гривень 36 коп. (а.с. 7);

Оцінивши в сукупності докази,
досліджені в судовому засіданні, суд
приходить до висновку про повну
доведеність вини ОСОБА_2 в злісному
ухиленні від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання
дитини (аліментів), а також злісне
ухилення батьків від утримання
неповнолітніх, або непрацездатних
дітей, що перебувають на їх утримані,
кваліфікується за ч. 1 ст. 164 КК України.

При визначенні виду й міри покарання,
суд враховує характер і ступінь
тяжкості скоєного злочину, обставини
справи й особу ОСОБА_2, - раніше не
судимий, позитивно характеризується за
місцем проживання, не працюючого, на
обліку у лікарів нарколога та
психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченого, суд визнає щиросердне
каяття, повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд
не вбачає.

Виходячи із загальних засад
призначення покарання, передбачених
ст.65 КК України, з урахуванням обставин
справи і особи ОСОБА_2, тривало
ухиляється від аліментних зобов'язань
на утримання дитини, суд погоджується з
думкою представника державного
обвинувачення з видом та мірою
покарання, проти яких потерпіла та
обвинувачений не заперечували, та
вважає за необхідне призначити
покарання у вигляді штрафу, вважаючи,
що таке покарання буде справедливим та
сприятиме виправленню обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК
України піддати покаранню у вигляді
штрафу в розміні 200 (двісті)
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, тобто в сумі 3400 грн. в дохід
держави.

Роз'яснити засудженому, що несплачену
суму штрафу може бути замінено
покаранням у вигляді громадських робіт
або виправними роботами в порядку
ст. 53 КК України.

На вирок суду сторонами може бути
подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Дніпропетровський
районний суд протягом 30 діб з моменту
його проголошення.

Суддя
О.Л. Воздвиженський