Справа № 314/1823/15-к
Провадження № 1-кп/314/151/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю прокурора: ОСОБА_2 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в

м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0000592 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишняки Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, вдівця, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2015 року до Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку ст.ст. 291, 474 КПК України надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з обвинувальним актом, в середині березня 2015 року у вечірній час ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зайшов на частково огороджену територію домоволодіння, розташованого за адресою:

АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , звідки таємно викрав металеву сітку-рабицю, довжиною 20 м, вартістю 500 грн., завдавши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, в кінці березня 2015 року у вечірній час ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зайшов на частково огороджену територію домоволодіння, розташованого за адресою:

АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , звідки таємно викрав 14 металевих стовпців, довжиною 1,5 м кожен, загальною вартістю 980 грн., завдавши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а також за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 22 квітня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 55 КПК України надані повноваження потерпілого у кримінальному провадженні № 0000592, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України в приміщенні Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, буд. 17.

Згідно з цією угодою, потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України. Підозрюваний ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень, зобов`язався відшкодувати потерпілому спричинену шкоду на загальну суму 1480 грн. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити

ОСОБА_3 за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, за ч. 2

ст. 185 КК України - 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просить розглядати кримінальне провадження за його відсутності, затвердити укладену між ним та обвинуваченим угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання. Також потерпілий зазначив, що матеріальна шкода відшкодована обвинуваченим у повному обсязі, претензій до нього не має.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно зі ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винним, віднесені до злочинів середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпілий, визначена в межах санкції ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам потерпілого та обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі заяви потерпілого суд залишає цивільний позов без розгляду.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 22 квітня 2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 22 квітня 2015 року покарання:

· за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;

· за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

03.06.2015

03.06.2015