Провадження № 1-кс/744/3/2015
Єдиний унікальний № 744/19/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження

20 січня 2015 року слідчий суддя Семенівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу потерпілої ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_6 від 29 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження, у якому жодній особі не повідомлялося про підозру, щодо питання дотримання правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, та обставин смерті ОСОБА_8 , за відсутністю в діянні водія ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені за номером 0000017 від 31 грудня 2012 року),-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 як потерпіла подала до суду скаргу на зазначену вище постанову слідчого, в якій просила оскаржувану постанову скасувати. В обґрунтування своєї вимоги ОСОБА_3 у скарзі зазначила про те, що в ніч з 30 на 31 грудня 2012 року внаслідок дорожньо-транспортної події загинув її син, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Досудовим розслідуванням, яке провадив старший слідчий СВ Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_6 , установлено, що 31 грудня 2012 року біля 02 години 30 хвилин ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen T5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись з увімкненим ближнім світлом фар зі швидкістю 50-60 км/год. по вулиці Петровського зі сторони вулиці Червона Площа в напрямку вулиці Пролетарської в місті Семенівка, поблизу будинку №10 вулиці Петровського, здійснив наїзд на лежачого посеред проїзної частини дороги ОСОБА_8 , який внаслідок наїзду транспортного засобу отримав тілесні ушкодження у вигляді: садна кінцівок, живота, грудей та обличчя, рани лобної та волосистої частини голови, множені переломи ребер, множені переломи кісток лицьового черепа, основи та склепіння черепа, грубе руйнування речовини головного мозку, котрі утворені дією твердих тупих предметів спереду-назад згоривниз, за механізмом тертя стискання та зсуву, стосовно живої людини, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за небезпекою для життя, і внаслідок яких настала смерть її сина. Слідчий дійшов висновку про відсутність у діях водія ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. Однак, при цьому слідчим не взято до уваги, що останній слідчий експеримент від 07 лютого 2014 року, на основі даних котрого зроблено висновки за останньою автотехнічною експертизою від 26 вересня 2014 року, проводився без участі свідків-очевидців події ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. Крім цього, слідчим не надано оцінки суперечливим показанням водія ОСОБА_9 .. Слідством не отримано остаточних висновків лікарів щодо стану сп`яніння водія. Досудовим розслідуванням не з`ясовано чому загиблий ОСОБА_8 опинився на дорозі. У переліку речових доказів відсутній шарф ОСОБА_8 білого кольору, у який той був одягнутий вночі та який мав бути дуже помітним при світлі фар на фоні куртки чорного кольору. Також поза увагою під час розслідування залишилися питання можливості забезпечення водієм безпечної швидкості руху керованого транспорту та порушення ним вимог законодавства щодо правил експлуатації транспортного засобу, не перевірена причетність до події дорослого сина ОСОБА_9 , котрий також використовує автомобіль марки «Volkswagen T5», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Копію оскаржуваної постанови потерпіла ОСОБА_3 отримала поштою 08 січня 2015 року.

Допитавши у судовому засіданні як потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , котрі підтвердили відомості, викладені у скарзі, та додали, що слідчі експерименти із приводу відтворення обстановки та обставин події відбувалися без участі свідків-очевидців ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , дослідивши у судовому засіданні матеріали судового провадження за скаргою та оглянувши всі матеріали кримінального провадження, вислухавши у судових дебатах потерпілу ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_5 , які підтримали скаргу та просили її задовольнити, а також слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_12 , які скаргу не визнали повністю та просили у задоволенні скарги відмовити, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає безумовному задоволенню зі скасуванням оскаржуваної постанови слідчого за наступних обставин.

За матеріалами кримінального провадження встановлено, що у дорожньо-транспортній події в ніч з 30 на 31 грудня 2013 року на вулиці Петровського в місті Семенівка Чернігівської області внаслідок наїзду автомобіля марки «Volkswagen T5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 загинув ОСОБА_8 .

За результатами досудового розслідування обставин загибелі ОСОБА_8 слідчим постановою від 29 грудня 2014 року кримінальне провадження за відсутністю в діянні водія ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України

Втім, у ході досудового розслідування слідчим проігноровані вимоги ухвали слідчого судді Семенівського районного суду Чернігівської області про скасування попередньої постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 16 серпня 2013 року щодо необхідності одержання вихідних даних слідчого експерименту стосовно дорожньо-транспортної події за участі свідків-очевидців події, що нівелює установлені органом досудового розслідування вихідні дані слідчого експерименту від 07 лютого 2014 року і підведені на основі його основі підсумки, наведені у останньому висновку автотехнічної експертизи від 26 вересня 2014 року.

Слідчим за матеріалами кримінального провадження всупереч згаданої постанови слідчого судді від 16 серпня 2013 року не надано ґрунтовного юридичного судження відносно діянь водія ОСОБА_9 на предмет їх відповідності п. 12.1 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія у ході руху транспортного засобу вибрати безпечну швидкість керованого транспортного засобу, тобто таку швидкість, яка у межах гранично допустимої швидкості (на території населених пунктів це 60 кілометрів на годину) дає змогу водієві безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Більш того, досудовим розслідуванням не проаналізовано наявність причинного зв`язку між очевидним порушенням водієм ОСОБА_9 вимог п. 3.14.3 (б) Правил дорожнього руху та ДСТУ 3649:10 щодо заборони експлуатації транспортного засобу через наявну технічну несправність у вигляді порушення регулювання фар головного зовнішнього освітлення автомобіля, яка призвела до заниження світлотіньової межі у темну пору доби, що констатовано наявним висновком автотехнічної експертизи від 11 лютого 2013 року, та дорожньо-транспортною подією, не надано конкретну оцінку такому грубому порушенню водієм правил експлуатації транспорту з урахуванням обґрунтованих роз`яснень, наведених у п. п. 11 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18).

При цьому поза увагою слідчого залишилося питання про те, на яких саме визначених законодавством засадах експерт, котрим у кримінальному провадженні зроблено висновок автотехнічної експертизи № 7432 від 26 вересня 2014 року, в межах своєї компетенції мав право та дійшов до переконання про відсутність причинного зв`язку між дорожньо-транспортною подією і порушенням регулювання фар головного зовнішнього освітлення автомобіля марки «Volkswagen T5» та надав категоричні твердження про відсутність порушень конкретних пунктів Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_9 , враховуючи те, що технічна оцінка ситуації не може безпосередньо поширюватися на її юридичні критерії.

За таких обставин, винесена слідчим постанова не може вважатися обґрунтованою, а висновок слідчого за наявних доказів стосовно встановлення відсутності у діянні ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, не може бути законним.

Виказані у судовому засіданні твердження прокурора та слідчого щодо не визнання ними скарги не спростовують заснованих на доказах доводів особи, яка подала скаргу, а тому при постановленні даної ухвали відхиляються.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Постанову старшого слідчого СВ Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_6 від 29 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України щодо питання дотримання правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, та обставин смерті ОСОБА_8 за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і не може бути оскаржена.

Слідчий суддя: ОСОБА_1