Справа № 169/72/15-к
Провадження № 1-кп/169/15/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2015 року смт.Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт.Турійськ Волинської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно технічною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого 28 березня 2011 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 15, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2013 року умовно достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий термін 1 рік 22 дні позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
30 липня 2014 року приблизно об 11:30 год. ОСОБА_7 з метою крадіжки чужого майна шляхом відчинення вхідних дверей за допомогою ключа, якого він відшукав у місці, де його заховали власники, проник до належного ОСОБА_4 житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно, з корисливих спонукань викрав належні останній гроші в сумі 640 грн., іноземну валюту в кількості 1500 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 30 липня 2014 року становить 18000 грн., 50 євро, що згідно курсу НБУ станом на 30 липня 2014 року становить 806 грн., золоту жіночу каблучку з каменем вартістю 3500 грн., золотий ланцюжок кований вартістю 2000 грн., золотий кулон з каменем вартістю 1000 грн., золотий кулон з каменем вартістю 4000 грн., дві золоті запонки вартістю 3500 грн., срібну брошку у вигляді пелюсток вартістю 2000 грн., срібну брошку з каменем вартістю 400 грн., дві коробки цукерок вартістю по 25 грн. на суму 50 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 35896 грн.

Крім того, 04 вересня 2014 року в обідню пору ОСОБА_7 з метою крадіжки чужого майна шляхом віджиму віконної рами, проник до належного ОСОБА_5 житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно, з корисливих спонукань викрав належні останній гроші в сумі 1000 грн., іноземну валюту в кількості 50 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 04 вересня 2014 року становить 625.50 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1625.50 грн.

Також 15 грудня 2014 року приблизно о 15:00 год. ОСОБА_7 з метою крадіжки чужого майна шляхом віджиму віконної рами, проник до належного ОСОБА_8 житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно, з корисливих спонукань викрав належні останній гроші в сумі 2200 грн., чим спричинив останній майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 21 грудня 2014 року приблизно о 17:00 год. ОСОБА_7 з метою крадіжки чужого майна шляхом віджиму віконної рами, проник до належної ОСОБА_6 квартири, що знаходиться по АДРЕСА_4 , звідки таємно, повторно, з корисливих спонукань викрав належні останній телевізор марки «Toshiba» вартістю 6000 грн., комплект жіночої білизни вартістю 600 грн., простирадло вартістю 150 грн., рушника вартістю 200 грн., коробку цукерок «Рошен» вартістю 40 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 6990 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе в інкримінованому йому обвинуваченні визнав повністю, та суду показав, що дійсно, 30 липня 2014 року він з метою крадіжки чужого майна шляхом відчинення вхідних дверей за допомогою ключа, якого він відшукав, проник до житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , звідки викрав гроші та золоті вироби. 04 вересня 2014 року в обідню пору він з метою крадіжки чужого майна шляхом віджиму віконної рами, проник до житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , звідки викрав гроші. Таким же способом він 15 грудня 2014 року викрав гроші із житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 , та 21 грудня 2014 року вчинив крадіжку у квартирі, що знаходиться по АДРЕСА_4 .

У вчиненому ОСОБА_7 щиросердно розкаявся, погодившись із вартістю та кількістю викраденого, просив суворо його не карати. Цивільний позов визнав повністю.

Крім власного визнання своєї винуватості винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому доводиться й перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 суду показали, що дізнавшись про крадіжки, звернулися із заявами в міліцію. Оскільки на сьогоднішній день викрадене їм не повернуто, наполягали на суворому покаранню.

Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, які, в свою чергу, ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винність ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і кваліфікує такі його дії як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненному, активне сприяння розкриттю злочину.

До обтяжуючих покарання обставин суд відносить вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Також суд враховує те, що обвинувачений негативно характеризується за місцем проживання, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний тяжкий злочин протягом нетривалого часу після звільнення з місць позбавлення волі.

З врахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 в даному випадку можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і щодо нього слід обрати міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність, у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. ст. 22, 1166 ЦК України суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення 68000 грн. завданої злочином майнової шкоди, оскільки відповідач позов визнав, що в силу ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 687.96 грн. за проведення судових трасологічних експертиз.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 68000 грн. (шістдесят вісім тисяч грн. 00 коп.) майнової шкоди, завданої злочином.

Речові докази по справі: чотири відтиски (зліпки) з еластичного матеріалу, аркуш паперу з перекопійованими на нього відтисками рельєфного малюнку тканини, аркуш паперу з перекопійованими слідами підошви та викрутку, що зберігаються в камері схову речових доказів Турійського РВ УМВС України у Волинській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 687.96 грн. (шістсот вісімдесят сім грн. 96 коп.) за проведення судових трасологічних експертиз.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий