Справа №
ВИРОК

іменем України

24 липня
2007 року Жидачівський
районний суд Львівської області в складі

головуючого-судді
Сидорака Б.Г.

при
секретарі Маркевич М.С.

з участю
прокурора Чорненького Я.Б.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жидачеві кримінальну справу
про обвинувачення: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Ганівці Жидачівського району Львівської області, українця,
громадянина України, позапартійного, з базовою вищою освітою, одруженого,
раніше не судженого, не
військозобов"язаного,
пенсіонера, жителя АДРЕСА_1

за ст. 122 ч.1 КК України , -

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1 21 травня 2007 року біля ід години в селищі Гніздичів Жидачівського
району Львівської області на вулиці під час побутового конфлікту на ґрунті
особистих неприязних відносин з ОСОБА_2,
умисно наніс останньому декілька ударів рукою в обличчя, в результаті чого потерпілий отримав
середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за ознакою довготривалого
розладу здоров'я у вигляді травматичного лівостороннього метального зламу
нижньої щелепи.

В
судовому засіданні вчиненого підсудний ОСОБА_1 не заперечив, пояснивши,
21 травня 2007 Р0КУ біля 19 години в селищі Гніздичів він повертався
підводою з господарських робіт і посеред польової дороги неподалік дому побачив
нетверезого ОСОБА_2, з яким перебував у неприязних відносинах із-за того, що останній свідчив проти нього три роки
назад в суді. Маючи намір налякати ОСОБА_2,
він умисно наніс останньому два удари рукою в обличчя, в результаті чого потерпілий отримав злам
нижньої щелепи. З потерпілим помирився. У вчиненому розкаявся.

Винність
підсудного у скоєнні злочину, крім
повного визнання ним вини, повністю та
об'єктивно стверджена перевіреними
судом доказами.

Так
потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що
проживає у селищі Гніздичеві. З підсудним перебуває у неприязних відносинах
після того, як у суді давав свідчення
проти нього у справі ОСОБА_3. ОСОБА_1 постійно погрожує йому фізичною
розправою. 21 травня 2007 року біля 19 години в селищі він йшов польовою
дорогою і неподалік дому зустрів ОСОБА_1,
який повертався підводою з господарських робіт і зупинився біля нього.
Під час розмови ОСОБА_1 вдарив його рукою в обличчя, від чого він впав і наніс йому лежачому ще
два удари рукою в обличчя, в результаті
чого він отримав перелом нижньої щелепи. Претензій матеріального характеру до
підсудного у нього нема у зв'язку з добровільним відшкодуванням завданої шкоди.

Свідок
ОСОБА_4 суду ствердив, що надвечір 21
травня 2007 року обабіч польової дороги в селищі Гнідичеві, йдучи на залізничну станцію, бачив лежачого потерпілого ОСОБА_2, однак подумав, що той випив зайвого, тому не чіпав його. Наступного дня від матері
потерпілого дізнався, що того побив
ОСОБА_1.

2

З
висновку судово-медичної експертизи від 04.06.2007 р. №1540 вбачається, що у ОСОБА_2 наявні ушкодження у вигляді
зламу нижньої щелепи в ділянці кута рота справа і в ділянці тіла зліва, синці в лівій навколо очній ділянці, в ділянці нижньої щелепи зліва, на шиї зліва,
садна на верхній і нижній повіках лівого ока, на спинці носа зліва, на внутрішній поверхні лівого
передпліччя, які відносяться до
середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров'я та. (а.с.
15-16)

Оцінюючи
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що винність підсудного у
вчиненні злочину доведена повністю, його
дії органом досудового слідства за
ст.122 ч.1 КК України кваліфіковані правильно, поскільки ОСОБА_1 спричинив потерпілому
умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження за ознакою довготривалого розладу
здоров'я.

Призначаючи
покарання підсудному суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого
ним вперше умисного злочину середньої тяжкості,
його наслідки та особу винного,
щире каяття підсудного у вчиненому,
усунення завданої шкоди,
позитивну характеристику з місця проживання, його вік та думку потерпілого, який претензій до підсудного не має, тому вважає,
що його виправлення буде можливим призначивши міру покарання за вчинене
у виді засудження до позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком. Заявлений цивільний позов підлягає залишенняю
без розгляду.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив;

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 122 ч.1 КК
України, призначивши покарання у виді у виді і (одного) року позбавлення
волі.

На
підставі до ст. 75 КК України
засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання звільнити з випробуванням з
іспитовим строком один рік та з покладенням на нього обов'язку відповідно
до ст.76 КК України не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи, періодично зиявлятися в дані
органи для реєстрації.

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Міру
запобіжного заходу засудженому до
вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд. Строк відбуття ним
покарання рахувати з часу проголошення вироку.

Вирок
можна оскаржити до апеляційного суду
Львівської області на протязі 15 діб з часу проголошення через Жидачівський районний суд.