Справа № 11-6/
2007 р. Головуючий 1-ї інстанції
Категорія: ч.З ст.185 КК України суддя Дробінський О.Е.
Доповідач апеляційної інстанції суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Ржепецького
О.П.,

суддів - Войтовського С.А., Чернявського
А.С,

з участю прокурора- Багірової В.А.,

засудженого -ОСОБА_1, захисника - ОСОБА_2, 18 січня 2007 року розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальну справу за
апеляцією помічника Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області
Буц Г.О. на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Миколаєва, раніше суди­мого: -
04.05.2001 р. Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.З ст.140, ст.45 КК Украї­ни (1960 р.) до 3 років
позбавлення волі, умовно, з іспитовим строком 2 роки;

- 14.03.2003 р. Вознесенським міським судом Мико­лаївської
області за ч.З ст.185, ст.71 КК України до З років 6 місяців
позбавлення волі; звільненого від відбування покарання за постановою
Вознесенсько­го міськрайонного суду від 15.06.2005
року умовно достроково на 1
рік 1 місяць 3 дні; засуджено
за ч.З ст.185 КК України до 3
років позбавлення волі.

На підставі ст.75 та ст.76 КК України ОСОБА_1 звільнено
від відбуття призначеного покарання з встановленням випробувального строку 2 роки 6 місяців і його
зобов'язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну
місця проживання, а також періодично, один раз в місяць, з'являтися для
реєстрації в орган кримінально виконавчої системи.

За вироком суду першої
інстанції,ОСОБА_1 визнано винним у тому, що в ніч на 29 серпня 2006 року в місті
Вознесенську Миколаївської області, він, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, шляхом пошкодження віконного скла, проник в квартиру АДРЕСА_1, звідки таємно
викрав музичний центр вартістю 620 грн., набір "диван - дек" вартістю
150 грн., чайник вартістю 12 грн., піалу вартістю 8 грн., цукорницю вартістю 10
грн., спортивну кофту вартістю 30 грн., штору вартістю 5 грн. та миючий засіб
"Тест" вартістю 7 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_3 матеріальних
збитків на загальну суму 842 грн.

В апеляції, помічник Вознесенського міжрайонного прокурора, вважаючи
призначене покарання надто м'яким, просить вирок суду першої інстанції
скасувати та постановити свій вирок, яким визнатиОСОБА_1 винним у вчинені
злочину, передбаченого ч.З ст.185 КК України, призначити покарання у виді 3
років позбавлення волі, виключити з вироку пом'якшуючі покарання обставини:
активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих збитків, усунення
заподіяної шкоди; та врахувати обтяжуючу покарання обставину - рецидив
злочинів.

В запереченнях на апеляцію захисник ОСОБА_2 просить вирок суду першої
інстанції залишити без змін, а апеляцію -
без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; думку прокурора Багірову В.А.,
яка підтримала апеляцію; засудженогоОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які
просили не скасовувати вирок суду першої інстанції; вивчивши матеріали справи
та доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Апелянт не оспорює доведеності вини засудженогоОСОБА_1 в
інкримінованому діянні та правильності юридичної кваліфікації, а тому апеляція
розглядається в межах призначеного покарання.

Як вбачається з протоколу судового засідання, прокурор в судових дебатах,
при призначенні покарання ОСОБА_1, просив врахувати пом'якшуючі покарання
обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю скоєного злочину, повне
відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

В той же час, той же прокурор, що підтримував державне обвинувачення, в
своїй апеляції, просить виключити з вироку суду пом'якшуючі покарання
обставини: активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих
збитків та усунення заподіяної шкоди, так як ОСОБА_1, в ході досудового слідства,
своєї вини не визнавав, а викрадене майно було в нього вилучене співробітниками
міліції.

З такими доводами апеляції колегія суддів погодитися не
може, так як видно з матеріалів справи, в судовому засіданні ОСОБА_1 визнав
свою вину повністю, погодився на розгляд справи у порядку, передбаченому ст.299
КІЖ України.

В зв'язку з поверненням викраденого майна
потерпілій в повному об'ємі, цивільний позов по справі не заявлявся.

Згідно ст.67 КК України суд має
право, залежно від характеру вчиненого злочину, не визнати обставиною, яка
обтяжує покарання -рецидив злочинів, що спростовує
доводи апеляції в цій частині.

Обґрунтовуючи застосування ст.75 КК України, суд
першої інстанції, крім викладених вище обставин, що
пом'якшують покарання, вказав на позитивну характеристикуОСОБА_1,
його стан здоров'я, який хворіє хронічним гепатитом та
туберкульозом, вартість викраденого майна та думку
потерпілої ОСОБА_3.

Крім того, як вбачається з представлених
апеляційній інстанції документів, ОСОБА_1, після зміни
йому міри запобіжного заходу на підписку про невиїзд
працевлаштувався ІНФОРМАЦІЯ_2 де працює до цього часу і
характеризується позитивно. В 2000 році у ОСОБА_1 померла мати, а престарілий батько, в зв'язку з хворобою, знаходиться на диспансерному обліку і потребує стороннього
догляду.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції, проаналізувавши всі обставини
справи, прийшов до обґрунтованого висновку про можливість
застосування ст.75 та ст.76 КК України при призначенні
покарання ОСОБА_1

З врахуванням викладеного, керуючись ст.365, ст.366
КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника Вознесенського міжрайонного
прокурора Миколаївської області Буц Г.О.
залишити без задоволення, а вирок Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 24 жовтня 2006 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Головуючий: підпис

Судді: підпис