АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/1305/13-кГоловуючий у 1-й інстанції Тесля О.П.
Провадження № 11-кп/789/88/13 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.203-2 КК України
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2013 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Вавріва І.З.

Суддів - Крукевича М. Н., Сарновського В. Я.,

при секретарі: - Бріль В.Л.

з участю прокурора: - Семенця О.А.

захисника: - ОСОБА_3

засуджених - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Чортківського районного суду від 08 липня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком засудженні

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель АДРЕСА_1 не працюючий, з середньою-спеціальною освітою, не одружений, не судимий;

за ч.1 ст.203-2 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 КК України до штрафу в розмірі 1 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. з конфіскацією грального обладнання;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець та житель АДРЕСА_2 не працюючий, з середньою освітою, не одружений, не судимий;

за ч.1 ст.203-2 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 КК України до штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з конфіскацією грального обладнання;

Стягнуто з засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 витрат за проведення комп'ютерно-технічної експертизи з кожного в розмірі 422 грн. 01 коп. на користь держави.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без змін.

Згідно вироку суду, ОСОБА_4 в середині лютого 2013 року, всупереч вимогам Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні", усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, вступив у злочинну змову із невстановленою слідством особою з метою зайняття гральним бізнесом, відповідно до якої, невстановлена слідством особа орендувала приміщення кафе "ІНФОРМАЦІЯ_5", що знаходиться в АДРЕСА_3, обладнала робоче місце адміністратора гральних автоматів та встановила в залі одинадцять робочих ігрових автоматів із ігровими програмами Rock Climber, Gnome, Fruit Cocktail, Pirate 2, Craz Monkey, Sweet Lift, Keks, Gold Fish, Fruit Cocktail 2, Sweet Lift2, Garage, Lucky Haunter, Island 2, Resident, Pirate, Super Spy2, Draw Poker, Alladin, Faery Land, Giadiator, Mega Coins, Gran Azteca Gold, Jacks or Better, Bonus Poker, Deuces Wild, Two Jokers Wild 3x3, Two Joker Wild 4x4, Joker Double, Joker and Deuces Wild, Joker and Deuces Wild x3, Siotopol, Champagne party, Siotopol Deluxe.

В подальшому, задля досягнення злочинної мети та надання можливості доступу гравцям до здійснення азартних ігор на гральних автоматах, невстановлена слідством особа пояснила ОСОБА_4, що в його обов'язки, згідно розподілених ролей, буде входити прийняття сплачених учасниками азартних ігор грошових коштів, поповнення електронних рахунків ігрових програм, шляхом введення інформації у плати керування ігровими апаратами з допомогою спеціальних ключів, а також видача гравцям грошових коштів в разі виграшу, тобто надання можливості доступу до азартних ігор.

ОСОБА_4, згідно попередньої домовленості із невстановленою слідством особою, за грошову винагороду в сумі 50 грн. за добу, в приміщенні кафе "ІНФОРМАЦІЯ_5" АДРЕСА_3, надавав можливість доступу гравцям до участі у азартних іграх на гральних автоматах та видавав грошові кошти в разі виграшу, чим порушив вимоги Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні".

19 лютого 2013 року ОСОБА_4, всупереч вимогам Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні", усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, з метою зайняття гральним бізнесом та повноцінної діяльності залу гральних автоматів у приміщенні кафе "ІНФОРМАЦІЯ_5" на час своєї відсутності, втупив у злочинну змову із барменом кафе "ІНФОРМАЦІЯ_5" ОСОБА_5, відповідно до якої, задля досягнення злочинної мети та надання можливості доступу гравцям до азартних ігор на гральних автоматах, та пояснив ОСОБА_5 його обов'язки на час своєї відсутності, а саме - прийняття сплачених учасниками азартних ігор грошових коштів, поповнення електронних рахунків ігрових програм шляхом введення інформації у плати керування ігровими апаратами за допомогою спеціальних ключів, а також видача гравцям грошових коштів в разі виграшу, тобто надання можливості доступу до азартних ігор і передав йому 16 ігрових ключів від гральних апаратів.

ОСОБА_5, згідно попередньої домовленості із ОСОБА_4, всупереч вимогам Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні", усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, з метою зайняття гральним бізнесом та повноцінної діяльності гральних автоматів у приміщенні кафе "ІНФОРМАЦІЯ_5" на час відсутності останнього, 19 лютого 2013 року, близько 20 год.15 хв., перебуваючи в кафе "ІНФОРМАЦІЯ_5" та отримавши від гравця ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 105 грн., шляхом введення інформації у плати керування ігровими автоматами за допомогою спеціальних ключів одержаних від ОСОБА_4 надав можливість доступу до участі у азартних іграх на гральних автоматах ОСОБА_7 та в кінцевому результаті видав останньому у якості виграшу грошові кошти в сумі 40 грн., чим порушив вимогу закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні".

Крім цього, 21 лютого 2013 року, близько 21 год., ОСОБА_4, перебуваючи в кафе "ІНФОРМАЦІЯ_5", отримав від гравця ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 70 грн. та шляхом введення інформації у плати керування ігровими автоматами за допомогою спеціальних ключів надав можливість доступу до участі у азартних іграх на гральних автоматах ОСОБА_7, та в кінцевому результаті видав останньому у якості виграшу грошові кошти в сумі 170 грн., чим порушив вимоги Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні".

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6, не оспорюючи фактичні обставини справи, які суд визнав доведеними, а також кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5, просить вирок суду скасувати внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, через незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та неправильне його тлумачення при застосуванні положень закону про призначення покарання, яке суперечить його точному змісту.

В обґрунтування поданої апеляції вказує, що суд першої інстанції допустив помилку, застосовуючи при призначенні покарання положення ч.1 ст.69 КК України, відповідно до якої за злочин, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд з підстав передбачених цією правовою нормою, може призначити осовне покарання у виді штрафу, розмір якого не більш ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Просить постановити новий вирок, яким ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України та, із застосування ст.69 КК України, призначити їм більш суворе покарання у виді штрафу, розмір якого не більш ніж на чверть нижчий від найнижчої межі санкції статті, за якою вони засуджені.

Вирок засудженими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не оскаржувався.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить вирок суду щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та постановити новий вирок, яким призначити їм покарання у виді штрафу, із застосуванням ст.69 КК України, відповідно ОСОБА_4 - 130 000 грн. та ОСОБА_5 - 127 500 грн.; обвинувачених ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх захисника ОСОБА_3, які вирок суду відносно них вважають законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачають і тому просять залишити його без змін; перевіривши матеріали кримінальної справи,та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав:

Висновок суду про винність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм злочину, за вказаних у вироку обставин, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом та детально викладені у вироку і в апеляції не оскаржується.

Водночас, колегією суддів встановлено, що при постановлені вироку судом першої інстанції допущено неправильне застосування положень ч.1 ст.69 КК України, яка регламентує можливість призначення більш м'якого покарання, ніж передбачено законом.

Згідно з п.2 ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, а з гідно з ч.3 зазначеної статті підстави для призначення більш м'якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини КК України за вчинений злочин, визначаються ст.69 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.69 КК України за вчинення злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Як убачається з вироку місцевого суду, він визнав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, санкція якої передбачає основне покарання у виді штрафу в розмірі від десяти тисяч до сорока тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян (від 170 000 грн. до 680 000 грн.) з конфіскацією грального обладнання.

Отже, відповідно до положень ч.1 ст. 69 КК України покарання у виді штрафу за ч.1 ст. 203-2 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не могло бути призначено, із застосуванням указаної норми КК України, у розмірі нижчому ніж 127 500 грн. (170 000 - (170 000/4) = 170 000 - 42 500 = 127 500)

Проте, суд першої інстанції призначив засудженому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.203-2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у розмірі 20 400 грн. штрафу та ОСОБА_5 за цією ж статтею штраф в розмірі 17 000 грн., чим неправильно застосував норми кримінального закону про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.409 КПК України однією з підстав для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.3 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

У відповідності до ст.420 КК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Виходячи наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими, оскільки покарання, яке може бути призначене за даний злочин, із застосуванням ст.69 КК України, повинно бути більш суворим, ніж призначено суд першої інстанції, а тому вирок суду щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині призначення покарання підлягає скасуванню і по справі, відповідно до п.3 ч.1 ст. 407 КПК України, слід постановити новий вирок.

При призначенні покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, і обставини, що пом'якшують покарання, а саме, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, виключно позитивну характеристику з місця проживання, вчинення кримінального правопорушення вперше. Зважаючи на сукупність обставин, які пом'якшують покарання та значно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням особи винного у співучасті як виконавця колегія суддів вважає за можливе призначити йому покарання за ч.1 ст.203-2 КК України у виді штрафу, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, з конфіскацією грального обладнання.

При призначенні покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, і обставини, що пом'якшують покарання, а саме, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, виключно позитивну характеристику з місця проживання, вчинення кримінального правопорушення вперше. Зважаючи на сукупність обставин, які пом'якшують покарання та значно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням особи винного у співучасті як пособника колегія суддів вважає за можливе призначити йому покарання за ч.1 ст.203-2 КК України у виді штрафу, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, з конфіскацією грального обладнання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

з а с у д и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Чортківського районного суду від 08 липня 2013 року, щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в частині призначеного їм покарання - скасувати.

ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.203-2 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч ) грн. 00 коп. штрафу з конфіскацією грального обладнання.

ОСОБА_5 визнати винним за ч.1 ст.203-2 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у розмірі 127 500 (сто двадцять сім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. штрафу з конфіскацією грального обладнання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений або на нього може бути внесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Судді:

_________________ ________________ _______________

І.З. Ваврів М.С. Крукевич В.Я. Сарновський

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.З. Ваврів