У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Таран Т.С., Філатова В.М.

за участю прокурора

Саленка І.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 10 липня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Автономної Республіки Крим Кошмана А.
на вирок Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 17 листопада
2006 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимий

06.04.2006 р.
за ст.190 ч.2 КК України на 3 роки

позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від
відбування покарання його звільнено з випробуванням та з іспитовим строком 1
рік, -

засуджений за ст.185 ч.3 КК
України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України йому
за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначено покарання 3 роки
2 місяці позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України йому за сукупністю вироків шляхом часткового
приєднання невідбутої частини покарання за вироком від 06 квітня 2006 року
остаточно призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

У апеляційному порядку вирок щодо
ОСОБА_1 не переглядався.

Цим вироком також засуджено ОСОБА_2,
вирок щодо якого в касаційному порядку не оскаржено.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним
у тому, що він у період приблизно з 13
по 20 квітня 2006 року, точна дата на встановлена,
за попередньою змовою з ОСОБА_2, проникли до квартири ОСОБА_3 у м.Щелкіно
Ленінського району Автономної Республіки Крим, звідки таємно викрали належне
йому майно на загальну суму 975 гривень.

Крім того, він 05 жовтня 2005 року, за
попередньою змовою і в групі з іншими особами, з корисливих спонукань, проник
до приміщення комп'ютерного клубу “Капітан”, розташованого на ринку м.Щелкіна
Ленінського району Автономної Республіки Крим, звідки вчинив крадіжку
майна ОСОБА_4 на загальну суму 3300 грн.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи висновків суду щодо
доведеності винності ОСОБА_1, посилається на те, що вирок стосовно нього
підлягає скасуванню в частині призначення покарання внаслідок неправильного
застосування судом кримінального закону. З цих підстав просить вирок суду щодо
ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, прокурора Саленка І.В., який касаційне подання підтримав
частково, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що подання підлягає частковому задоволенню, а
вирок суду зміні.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 засуджений 06.04.2006 р.
за ст.190 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі і на підставі ст.75 КК
України його звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим
строком 1 рік, а 17 листопада 2006
року його засуджено за ч.3 ст.185 КК України, тобто за крадіжки, вчиненні ним 5
жовтня 2005 року та 13-20 квітня 2006 року.

Оскаржуваним вироком суд визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК
України, вказавши в резолютивній частині, що покарання призначає за епізодом
від 5 жовтня 2005 року.

Однак Кримінальним кодексом України не
передбачено можливість призначення покарання за окремими епізодами злочинної
діяльності, що не отримали самостійної кваліфікації, про це вказано також у
рекомендаціях Верховного Суду України, що викладенні у п.20 Постанови Пленуму
№7 від 24.10.2003 року “Про практику призначення судами кримінального
покарання”.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає необхідним виключити з резолютивної частини вироку вказівку про
призначення ОСОБА_1 покарання за епізодом від 5 жовтня
2005 року, а також вказівку про призначення йому покарання за сукупністю
злочинів, на підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання
покарання, призначеного цим вироком з покаранням, призначеним вироком
Залізничного районного суду м.Сімферополя від 6.04.2006 року.

Як убачається з матеріалів справи,
вироком Залізничного районного суду м.Сімферополя від 6.04.2006 року, ОСОБА_1 засуджено за ст.190 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК
України від відбування покарання його звільнено з випробуванням та з іспитовим
строком 1 рік. Статтями 70,75,78 КК України не передбачено можливість
застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених
покарань особі, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання
з випробуванням, за злочин, який вона вчинила до постановлення вироку у першій
справі і засуджується до покарання, яке належить відбувати реально. Відповідно
до рекомендацій Верховного Суду України, що викладенні у п.23 Постанови Пленуму
№7 від 24.10.2003 року “Про практику призначення судами кримінального
покарання”, кожний вирок у таких випадках виконується самостійно.

Враховуючи наведене, колегія суддів не
убачає підстав для скасування вироку Ленінського районного суду Автономної
Республіки Крим від 17 листопада 2006 року в частині призначення покарання засудженому ОСОБА_1, внаслідок
неправильного застосування судом кримінального закону, вважає можливим внести
відповідні зміни до цього вироку.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

касаційне подання заступника прокурора Автономної Республіки Крим
задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду Автономної Республіки
Крим від 17 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку
вказівку про призначення ОСОБА_1 покарання за епізодом від 5 жовтня 2005 року,
а також вказівку про призначення йому покарання за сукупністю злочинів, на
підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання покарання,
призначеного цим вироком з покаранням, призначеним вироком Залізничного
районного суду м.Сімферополя від 6.04.2006 року.

Вважити засудженим ОСОБА_1 за
ст.185 ч.3 КК України до призначеного судом покарання. На підставі ст.71 КК
України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Залізничного
районного суду м.Сімферополя від 6.04.2006 року і остаточне покарання визначити
йому у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

В решті вирок Ленінського районного
суду Автономної Республіки Крим від 17 листопада 2006 року залишити без зміни.

Судді :

Синявський
О.Г. Філатов В.М. Таран Т.С.