№ 11-322/07
Головуючий у 1 інстанції Бачинський В.Л.
скарга на постанову про Доповідач у
апеляційній інстанції Опейда В.О.
порушення кримінальної справи
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 04
травня 2007 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду

Волинської області в складі: головуючого - судді Опейди В.О.

суддів Матата
О.В., Силки Г.І.

з участю прокурора Литвинчука
Р.В.

апелянта ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку
справу за апеляціями прокурора, що приймав участь у розгляді справи судом
першої інстанції та ОСОБА_2на постанову Луцького міськрайонного суду від 16
квітня 2007 року, якою скасовано постанову прокурора відділу нагляду за
додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні
оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства прокуратури
Волинської області від 27 грудня 2006 року про порушення кримінальної справи за
фактом скоєння дорожньо-транспортної пригоди за ознаками злочину, передбаченого
ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням
законів органами внутрішніх справ при провадженні оперативно-розшукової
діяльності, дізнання та досудового слідства прокуратури Волинської області від
27 грудня 2006 року порушено кримінальну справу за фактом скоєння
дорожньо-транспортної пригоди за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК
України.

Зазначена постанова була оскаржена ОСОБА_1, до суду і постановою
Луцького міськрайонного суду від 12 березня 2007 р. скарга була задоволена і
скасовано постанову від 27 грудня 2006 р. про порушення кримінальної справи.
Ухвалою колегії судців апеляційного суду від 22.03.2007 р. постанова суду було
скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

При повторному розгляді звернення, постановою суду від 16
квітня 2007 р. скаргу було задоволено і скасовано постанову про порушення
кримінальної справи. Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, прокурор, що
приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції вважає прийняте
рішення передчасним, постановленим без з'ясування всіх обставин у справі.
Вважає, що кримінальна справа порушена у відповідності до вимог ст.ст.94-98 КПК
України. Стверджує, що без проведення слідчих дій не можливо встановити істину.
Окрім цього, зазначає, що скасовуючи постанову про порушення кримінальної
справи, суд в порушення вимог ст.2368 не прийняв рішення про відмову в
порушенні кримінальної справи. Просив зазначену постанову скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суду.

В апеляції на постанову суду ОСОБА_2. вважає її
незаконною. Стверджує, що в ході перевірки було встановлені достатні дані для
порушення кримінальної справи. Просить скасувати постанову суду якою скасовано
постанову про порушення кримінальної справи.

2

Заслухавши доповідача, який виклав суть постанови, доводи
апеляцій прокурора, ОСОБА_2., де прокурор і ОСОБА_2. підтримали подані ними
апеляції, дослідивши матеріали справи, судова колегія встановила, що апеляції
підлягають до задоволення.

При розгляді скарги на постанову про порушення
кримінальної справи суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для
винесення постанови і не вправі розглядати і заздалегідь вирішувати питання,
які є предметом розгляду справи по суті.

Згідно ст.94 КПК України справа може бути порушена тільки
в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Відповідно до п.п.2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг
на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної
справи» від 11 лютого 2005 року № 1, розглядаючи на досудових стадіях процесу
скарги на постанови про порушення кримінальної справи, суд повинен перевіряти
наявність приводів і підстав для винесення зазначених постанов, зокрема, суд
вправі з'ясувати такі питання, як: чи були наявними на час порушення справи
приводи, чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що вказували на
наявність ознак злочину.

Розглядаючи скаргу по суті, суд у постанові зробив
висновок про достатність даних які вказують на наявність в діях Веремія 1.1,
ознак злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у відповідності до яких
справа повинна була б бути порушеною відносно останнього. Зроблено висновок про
порушення прав на захист скаржника. Однак, при розгляді скарги в судовому
засіданні так і при постановленні рішення, судом не досліджено матеріали на
підставі яких було порушено кримінальну справу, а також не проаналізовані
показання дані учасниками судового розгляду в судовому засіданні, що
стверджується і протоколом судового засідання /а.с.49-50/. Суд не зазначив, які
ж саме документи були досліджені і взяті до уваги при вирішенні питання
наявності чи відсутності приводів і підстав для порушення кримінальної справи.

У відповідності до положень основного закону держави,
зазначено, що він має найвищу юридичну силу і кожен має право на правову
допомогу, що відображено в нормах ст.ст.З, 8, 59 та 63 Конституції України.
Забезпечення реалізації прав і свобод особи є однією з основних гарантій і
ґрунтується на Конституції України. Тому посилання суду про порушення права
скаржника мати захисника, як підставу для скасування постанови про порушення
кримінальної справи не ґрунтується на Законі. Окрім цього, самим же судом, в
супереч наведеному, було позбавлено скаржника права на отримання правової
допомоги, тобто мати представника для захисту своїх інтересів при розгляді його
звернення в суді.

Постановляючи рішення, суд у відповідності до положень
ст.236 скасувавши постанову про порушення кримінальної справи не обговорив
питання і не прийняв рішення щодо відмови в порушенні кримінальної справи.

За вказаних обставин, покликання прокурора та ОСОБА_2. на
те, що постанова суду про скасування постанови про порушення кримінальної
справи за фактом вчинення протиправних дій незаконна, є обґрунтованими.
Зроблений судом висновок є не мотивованим в частині наявності приводів і
підстав, які були підставою для порушення кримінальної справи.

Зважаючи на викладене доводи апеляції про незаконність
постанови суду першої інстанції, якою скасовано постанову про порушення
кримінальної справи є підставними, а тому апеляції підлягають до задоволення.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора відділу прокуратури Волинської області
та ОСОБА_2 задоволити, а постанову Луцького міськрайонного суду від 16 квітня

3

2007 р.
про скасування постанови прокурора відділу нагляду за додержанням законів
органами внутрішніх справ при провадженні оперативно-розшукової діяльності,
дізнання та досудового слідства прокуратури Волинської області про порушення
кримінальної справи за фактом скоєння дорожньо-транспортної' пригоди від 27
грудня 2006 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України -
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд іншим
суддею.