Справа № 1-8/2008 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18
серпня 2008 року м.
Новомиргород

Новомиргородський
районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві ХИМЕНКО І.І.,

за участю: прокурора ЩЕБЕТУНА В.В., потерпілого ОСОБА_4.,
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5., його законного представника ОСОБА_6.,
законних представників неповнолітніх підсудних ОСОБА_7.,ОСОБА_8., захисників
підсудних - адвокатів ОСОБА_9., ОСОБА_10., головного спеціаліста ССД
Новомиргородської райдержадміністрації ЛУЦЕНКО О.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця м. Новомиргорода, Кіровоградської області, громадянина
України, українця, з базовою загальною середньою освітою (9 класів),
нежонатого, раніше несудимого, допризовника, який навчається на 1 курсі
Капітанівського ліцею переробної промисловості та проживає з батьками по
АДРЕСА_1,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця м. Новомиргорода, Кіровоградської області,
громадянина України, українця, з початковою загальною освітою (8 класів),
нежонатого, раніше несудимого, допризовника, який навчається у 9 класі
загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 1 м. Новомиргорода та проживає з
батьками поАДРЕСА_2,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК
України,

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Йосипівка, Новомиргородського району Кіровоградської
області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою
(9 класів), нежонатого, раніше несудимого, невійськовозобов'язаного,
непрацюючого, що мешкає у АДРЕСА_3,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

суд визнав
доведеним, що 26 липня 2007 р. близько 23 години 30 хвилин неповнолітні
ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3., за попередньою змовою групою осіб, із
корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, прибули до домоволодіння
по пров. Артема, 10 у м. Новомиргороді, Кіровоградської області. Відповідно
заздалегідь обумовленим домовленостям ОСОБА_3. залишився спостерігати, щоб
сторонні особи не перешкодили вчиненню злочину, а ОСОБА_1. та ОСОБА_2. через
вікно незаконно проникли до будинку, звідки таємно викрали: DVD-програвач вартістю
817 грн., відеомагнітофон “Samsung” за 260 грн., тюнер до супутникової антени
за 612,60 грн., що належали потерпілому ОСОБА_4., завдавши йому майнової шкоди
на загальну суму 1.689,60 грн.

У подальшому
вони з місця події зникли і утрьох перенесли викрадене в безпечне місце.

Продовжуючи
злочинну діяльність, 28 липня 2007 р. близько 22 години неповнолітні ОСОБА_1.
та ОСОБА_2., за попередньою змовою з особою, стосовно якої кримінальна справа
виділена в окреме провадження у зв'язку з розшуком, групою осіб, із корисливих
спонукань, з метою викрадення чужого майна, прибули до домоволодіння по
АДРЕСА_4. Відповідно заздалегідь обумовленим домовленостям ОСОБА_1. залишився
на подвір'ї спостерігати, щоб сторонні особи не перешкодили вчиненню злочину, а
ОСОБА_2. та вище згадана особа через незачинені двері незаконно проникли до
будинку, звідки таємно викрали: монітор, системний блок, клавіатуру та мишку до
комп'ютера загальною вартістю 675 грн., 2 коробки за 2 грн., 10 DVD-дисків за
70 грн., 10 CD-дисків за 80 грн., саморобний підсилювач, що матеріальної
цінності не має, які належали потерпілому ОСОБА_5., завдавши йому майнової
шкоди на загальну суму 827 грн.

Висновки суду
про винуватість підсудних у вчиненні інкримінованих злочинів ґрунтуються на
доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи: показаннях
підсудних, потерпілих, свідків, висновках експерта, протоколах слідчих дій та інших документах.

Підсудні
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. у судовому засіданні власну винуватість у скоєнні вище
зазначених злочинів визнали повністю і пояснили, що в обвинувальному висновку
правильно зазначені обставини їх вчинення та заподіяні наслідки.

Підсудний
ОСОБА_3. вину визнав частково і пояснив, що спочатку нічого не знав про
крадіжку, але в подальшому повинен був і міг зрозуміти протиправність власних
дій.

Суд відкидає
заперечення підсудного, оскільки вони спростовуються зібраними у справі
доказами.

Так, потерпілі
ОСОБА_4., неповнолітній ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6підтвердили
факти викрадення власного майна та розмір завданих збитків.

Свідки
ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13., ОСОБА_14. підтвердили у суді, що потерпілим
була завдана шкода у зазначеному розмірі.

У присутності
свідка ОСОБА_15 підсудні продемонстрували обставини вчинення злочину під час
відтворення обстановки і обставин події.

СвідокОСОБА_16
підтвердила, що чоловік приніс додому речі, які у подальшому були вилучені
працівниками міліції, оскільки виявилися краденими.

Показання
підсудних, потерпілих та свідків узгоджуються з результатами інших слідчих дій
у справі:

протоколами
огляду місця події від 29.07.2007 р. та 30.07.2007 р., згідно яких у помешканні
потерпілих ОСОБА_4. та ОСОБА_5. маються ознаки розкрадання (а. с. 23-24, 190);

протоколами
огляду місця події від 31.07.2007 р. та 01.08.2007 р. про виявлення
працівниками міліції і вилучення викраденого майна (а. с. 14, 20, 200);

протоколом
виїмки частини викраденого майна у ОСОБА_16 (а. с. 221);

довідками та
висновками експерта про вартість викраденого майна (а. с. 25, 47, 201, 227-228,
239, 244);

протоколами
відтворення обстановки і обставин події підсудними ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_17 11.09.2007 р. (а. с. 64-69, 80-85, 100-102, 259-261, 283-286,
323-326);

розпискою
потерпілого про одержання викраденого майна від працівників міліції для
зберігання (а. с. 217).

Сукупність
вказаних доказів, їх оцінка переконують суд, що ОСОБА_1., ОСОБА_2. і ОСОБА_3.
скоїли таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у
житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також ОСОБА_1 і ОСОБА_2. -
повторно. Тому їхні дії потрібно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі ч. 1
ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

У ході
досудового слідства потерпілий ОСОБА_4. пред'явив позов про відшкодування
завданих матеріальних збитків у розмірі 2.481 грн. та моральної шкоди у сумі 5
тис. грн. (а. с. 33-35).

У судовому
засіданні він підтримав власний позов повністю і пояснив, що до розгляду справи
у суді підсудний ОСОБА_1. та його батьки добровільно
повернули йому 550 грн., а підсудні ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. та їхні батьки - 1.100 грн.

Оскільки
частину збитків було відшкодовано у добровільному порядку, він зменшив розмір
стягнення матеріальної шкоди до 831 грн.

Підсудні ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., цивільні відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8. визнали позов частково, оскільки
вважають, що розмір майнової шкоди становить 1.689,60 грн., з яких 1.650 грн.
було повернуто у добровільному порядку.

Вирішуючи
питання про відшкодування матеріальних збитків, суд виходить з того, що з вини
підсудних ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. вказаним злочином була заподіяна шкода
потерпілому ОСОБА_4. на загальну суму 2.443,60 грн.

При цьому суд
виходить з того, що згідно наданих позивачем фіскальних чеків вартість
DVD-програвача становила 967 грн., а відеомагнітофона “Samsung” - 864 грн. (а. с. 36)

Оскільки інших
даних про вартість тюнера до супутникової антени потерпілий не надав, суд
виходить із експертної оцінки, тобто 612,60 грн.

Суд частково не
погоджується з вимогами позивача щодо загальної вартості викраденого 2.481
грн., бо відповідних доказів такому розміру збитків у справі немає.

Проте суд також
відкидає заперечення цивільних відповідачів, оскільки у п. 27 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року (з подальшими змінами та
доповненнями) за № 12 “Про судову практику в справах про корисливі злочини
проти приватної власності” зазначено, що розмір заподіяних потерпілому збитків
належить визначати виходячи з вартості майна на момент вчинення злочину за
роздрібними (закупівельними) цінами. При відсутності цін на майно його вартість
може бути визначена шляхом проведення експертизи.

Ураховуючи, що
під час досудового слідства частина матеріальних збитків на загальну суму 1.650
грн. була відшкодована винними у добровільному порядку шляхом сплати
потерпілому грошей, суд зараховує їх в рахунок відшкодування шкоди.

Тому з винних
підлягає стягненню решта боргу у сумі 793,60 грн. (2.443,60 - 1.650)

Окрім цього,
потерпілий ОСОБА_4. пред'явив позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі
5 тис. грн.

Підсудні
ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., законні представники неповнолітніх підсудних та
цивільні відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8. визнали позов у суді частково.

За правилами ч.
1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Під моральною
шкодою суд розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ, заподіяних особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб.

Тому розмір
відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру
діяння відповідача, моральних страждань позивача, а також інших (вище
перелічених) негативних наслідків.

Ураховуючи
наведене, суд вважає за доцільне стягнути 2,5 тис. грн., бо спричинена шкода
обумовлена порушенням звичного способу життя, а також моральними стражданнями
цивільного позивача внаслідок заподіяння майнової шкоди та порушення права
приватної власності.

У
решті позову потрібно відмовити за його недоведеністю.

Окрім цього,
підсудні ОСОБА_1. і ОСОБА_2. завдали потерпілому ОСОБА_5. майнової шкоди на
загальну суму 827 грн.

Під час
досудового слідства потерпілий пред'явив позов про стягнення з винних 200 грн.
матеріальних збитків і 200 грн. моральної шкоди (а. с. 212).

У судовому
засіданні неповнолітній потерпілий та його законний представник відмовилися від
стягнення майнової і моральної шкоди з ОСОБА_1. і цивільних відповідачів
ОСОБА_18. і ОСОБА_7., оскільки підсудний та його батьки у
добровільному порядку повернули йому 134 грн. і вибачилися за скоєне.

Заслухавши
згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши
письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити
позов із таких міркувань.

Оскільки
спричинені збитки вказаному потерпілому було відшкодовано у добровільному
порядку шляхом повернення частини вартості викраденого майна в натурі та
грошима, суд зараховує його в рахунок відшкодування шкоди.

Ураховуючи
наведене, суд вважає за потрібне стягнути з підсудного ОСОБА_2. та цивільних відповідачівОСОБА_8. і ОСОБА_19. решту 66 грн. матеріальних збитків та 200 грн. моральної шкоди.

При призначенні
міри покарання підсудним за вчинене, суд враховує скоєння ними тяжкого злочину,
а також особу неповнолітніх:

ОСОБА_1., який
раніше не засуджувався, за місцем постійного проживання зарекомендував себе
позитивно, а за місцем колишнього навчання - посередньо, має задовільні
житлово-побутові умови для проживання (а. с. 267-274);

ОСОБА_2., що
вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем постійного
проживання зарекомендував себе позитивно, а за місцем колишнього навчання -
негативно, має задовільні житлово-побутові умови для проживання (а. с.
292-299);

ОСОБА_3., який
раніше не засуджувався, за місцем постійного проживання зарекомендував себе
позитивно, а за місцем колишнього навчання - негативно, за висновком
амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 537 від 28.08.2007 р. страждає
легким порушенням пізнавальної функції, проте є осудним і суд погоджується з
такими результатами дослідження (а. с. 107-120, 126-127).

При призначенні
підсудним ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3
покарання обставинами, які його пом'якшують, суд визнає: їх щире каяття;
добровільне відшкодування частини заподіяних збитків; вчинення злочину
неповнолітнім (пп. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 66 КК України).

Ураховуючи
тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи: умови його життя та
виховання, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, суд
дійшов висновку про можливість виправлення підсудних ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. без відбування покарання.

Тому потрібно
прийняти рішення про їхнє звільнення від відбування покарання з випробуванням
відповідно до вимог ст. 75 КК України та
покласти на них обов'язок: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи (пп. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК
України).

На підставі ст.
ст. 1166-1167, 1179 ЦК України, керуючись ст. ст. 81, 321-324, 349 КПК України,
суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК
України, та призначити їм покарання у
виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців кожному.

ОСОБА_3 визнати
винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та
призначити йому покарання у виді
позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

За правилами ст.
75 КК України звільнити засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2. і ОСОБА_3. від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим терміном 2 (два) роки.

Відповідно до
пп. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язати засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2. і
ОСОБА_3. повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи та навчання; періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

До набранням
вироком законної сили міру запобіжного заходу засудженим ОСОБА_1., ОСОБА_2. і
ОСОБА_3 - підписку про невиїзд з постійного місця проживання - залишити без
змін.

Речові докази
після набрання вироком законної сили:

монітор,
системний блок, клавіатуру та мишку до комп'ютера, 2 коробки, 10 DVD-дисків, 10
CD-дисків, саморобний підсилювач, які належать потерпілому ОСОБА_5. і
знаходяться у нього на зберіганні, - залишити зазначеному володільцеві;

DVD-програвач
вартістю 817 грн., відеомагнітофон “Samsung” за 260 грн., тюнер до супутникової
антени за 612,60 грн., що належали потерпілому ОСОБА_4. та перебувають на
зберіганні у Новомиргородському РВ УМВС, - передати в доход держави.

Позов
потерпілого ОСОБА_4. про відшкодування заподіяних крадіжкою збитків і
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути
солідарно із засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2. і ОСОБА_3. на користь
потерпілого ОСОБА_4. 793,60 грн. у рахунок відшкодування завданих
розкраданням матеріальних збитків, 2,5 тис. грн. моральної шкоди, а усього
стягнути 3.293 (три тисячі двісті дев'яносто три) гривні 60 коп.

У решті позову
відмовити за його недоведеністю.

Позов потерпілого
ОСОБА_5. до ОСОБА_2. про відшкодування заподіяних крадіжкою
збитків і моральної шкоди задовольнити.

Стягнути із
засудженого ОСОБА_2. на користь потерпілого ОСОБА_5. 66 грн.
у рахунок відшкодування завданих розкраданням матеріальних збитків, 200 грн.
моральної шкоди, а усього стягнути 266 (двісті шістдесят шість) гривень.

У разі
відсутності у неповнолітніх засуджених ОСОБА_1.
і ОСОБА_2. майна, достатнього для відшкодування завданої
ними шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному
обсязі їх батьками: ОСОБА_18. і ОСОБА_17., ОСОБА_20. і ОСОБА_19.

Апеляція на
вирок може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через
Новомиргородський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.

Головуючий:

суддя С.ЩЕНЮЧЕНКО