Справа № 1/534/28 /13
Постанова

про повернення справи на дослідування в частині епізоду

16 липня 2013 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Куц Т.О.

при секретарях Ребриній О.О., Касімовій С.М.

з участю прокурорів Рябих С.В., Краснопір Р.В.,Фірсової М.С.

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підсудного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську справу за обвинуваченням ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, вдівця, маючого на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, раніше судимого: 19.11.2012 р. Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 72 КК України 4 роки позбавлення волі; 25.06.2013 р. Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України 4 роки позбавлення волі; 25.06.2013 р. Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України 4 роки позбавлення волі, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1,

- за ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні ряду корисливих злочинів:

07.04.2012 р. близько 2-ї години ОСОБА_5, знаходячись в приміщенні кафе-бару Блеф-Клуб, що по вул. Леніна в м. Комсомольську, повторно, діючи з корисливих спонукань, таємно, шляхом вільного доступу зі столу, викрав належний ОСОБА_2 мобільний телефон марки Nоkіа-6300 ІМЕІ 995130, вартістю 1390 грн, в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного звязку Life № вартістю 10 грн, на рахунку якої було 15 грн та флеш-карту памяті ємкістю 2 Gb вартістю 100 грн, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_2 майнової шкоди на загальну суму 1515 грн.

10.06.2012 р. близько 6-ї години ОСОБА_5, знаходячись на ринку Південний, який розташований біля кафе-бару Комета, що по вул. Портова, 1-а в м. Комсомольську, повторно, діючи з корисливих спонукань, таємно, шляхом вільного доступу з прилавку вищевказаного ринку, викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме: мобільний телефон марки Nоkіа-1112, вартістю 70 грн, в корпусі червоного кольору, в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного звязку Київстар № вартістю 40 грн, на рахунку якої були гроші в сумі 20 грн, мобільний телефон марки Nоkіа-1202 вартістю 250 грн в корпусі чорного кольору, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного звязку Київстар № вартістю 40 грн, на рахунку якої були гроші в сумі 15 грн, чорну сумку із тканини вартістю 50 грн, шкіряну чорну барсетку вартістю 50 грн, коричневий гаманець із шкірозамінника вартістю 30 грн з грошима в сумі 185 грн, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_3 майнової шкоди на загальну суму 750 грн.

09.08.2012 р. близько 3-ї години ОСОБА_5, знаходячись на ринку Південний, який розташований біля кафе-бару Комета, що по вул. Портова в м. Комсомольську, повторно, діючи з корисливих спонукань, таємно, шляхом вільного доступу з прилавку вищевказаного ринку, викрав належний ОСОБА_1 мобільний телефон марки Самсунг-5660 ІМЕІ 39385, вартістю 1599 грн, в якому знаходилася флеш-карта памяті ємкістю 8 Gb вартістю 100 грн та чохол чорного кольору вартістю 25 грн, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_1 майнової шкоди на загальну суму 1724 грн.

Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в скоєнні злочинів за епізодами від 07.04.2012 р. та 09.08.2012 р. визнав повністю і підтвердив обставини скоєння злочинів та обєм викраденого майна у потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_1

За епізодом від 10.06.2012 р. ОСОБА_5 своєї вини не визнав повністю і показав суду, що 11.06.2012 р. до нього підійшов малознайомий хлопець на імя Сергій, який дав йому папку з документами і сказав, що він може повернути їх за винагороду. Він ознайомився з документами і зрозумів, що візуально знає особу, яка зазначена в пенсійному посвідченні, оскільки ці люди постійно продають на ринці Південний молочні продукти. 11.06.2012 р. приблизно о 17-й год. на зазначеному ринку пенсійне посвідчення він віддав жінці, що була знайома з тим потерпілим пенсіонером і домовився про зустріч у вечері, щоб віддати інші документи. Однак, ввечері жінка прийшла з працівниками міліції, які повідомили, що разом з документами у потерпілого пропала сумка з іншими речами. Він був затриманий і доставлений до Комсомольського МВ УМВС, де потерпілий при проведенні пізнання вказував на іншу особу, що викрала у нього сумку з документами та іншими речами, оскільки потерпілий безпосередньо бачив особу, що скоїла крадіжку його речей. До скоєння цієї крадіжки він не причетний, оскільки взяв документи потерпілого тільки для того, щоб повернути власнику, тим більше, що в документах було зазначено день народження потерпілого ОСОБА_3 В ході досудового розслідування за цим епізодом він оговорив себе, щоб йому обрали запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Просив за даним епізодом його виправдати або виділити цей епізод в окреме провадження і направити його на дослідування, оскільки до викрадення майна потерпілого ОСОБА_3 причетні інші особи.

Потерпілий ОСОБА_3 показав суду, що з підсудним він не знайомий. Влітку 2012 р. він разом з дружиною на автомобілі приїхали на ринок Південний продавати молоко, простояли хвилин 15, покупців на ринку не було і вони вирішили переїхати на інший ринок. В цей момент до них підійшли двоє молодих хлопців, які умисно почали їх відволікати і в той час, коли вони грузили свої речі в автомобіль, ці хлопці викрали в них сумку з тканини, в якій були документи, телефони та гаманець з грошима. Переїхавши на ринок біля магазину АТБ, вони почали шукати вищезазначену сумку і зрозуміли, що вищезазначені хлопці її викрали. Вони звернулися в міліцію і написали відповідну заяву про крадіжку їх речей, а вже потім до них підійшла жінка, що торгує на ринку Південному, повернула їм їх пенсійні посвідчення і повідомила, що інші документи і речі можна отримати за винагороду. Пізніше їм повернули всі документи на автомобіль і мобільний телефон. Залишились не повернутими лише другий мобільний телефон та гаманець з грошима. Матеріальних претензій до підсудного не має, цивільний позов заявляти не бажає, оскільки до крадіжки він не причетний, а причетні інші особи. Підсудного ОСОБА_5 в день скоєння крадіжки на ринку не було.

Свідок ОСОБА_8 показала суду, що 10.06.2012 р. о 6-й годині ранку вони з чоловіком приїхали на ринок Південний, щоб торгувати молоком. На цьому ринку знаходилась якась пяна компанія, а покупців не було. Вони вирішили переїхати на інший ринок, де виявили пропажу сумки з документами: техпаспорт на автомобіль та причіп, водійські права, гаманець з грошима в сумі 185 грн, 2 мобільних телефони марки Nоkіа чорного і червоного кольору. Чоловік поїхав в міліцію і написав відповідну заяву. Потім вони повернулись на ринок Південний, підійшли до жінки, що торгує в ларьку, дали їй свої анкетні дані і попросили, щоб крадії повернули їм тільки документи, зазначивши, що мобільні телефони і гроші повертати не потрібно. Наступного дня жінка з їхнього села торгувала на ринку Південний, до неї підійшов хлопець на імя Артурчик, передав їй одне пенсійне посвідчення, щоб вона їм повернула. Потім люди з ринку Південний сказали шукати їм на вулиці Портовій Артурчика, якого всі знають. В день скоєння крадіжки підсудного на ринку не було. Вперше вони побачили його в міліції, а сумку з телефонами та документами викрали зовсім інші хлопці, які умисно їх відволікали. Крім цих хлопців інші особи до них не підходили.

Підсудний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили виділити вищезазначений епізод в окреме провадження і направити прокурору для організації додаткового розслідування.

Прокурор Краснопір Р.В. не заперечувала проти заявленого клопотання.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України винність особи повинно бути доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Крім того, згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Відповідно до вимог ст. 64 КПК України, при розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню, у тому числі подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину.

Крім того, суд повинен всебічно, повно та обєктивно дослідити всі обставини справи, з метою постановлення обґрунтованого рішення у справі.

Згідно ст. 281 КПК України, кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування у разі неповноти чи неправильності досудового слідства, якщо вони не можуть бути усунені в судовому засіданні.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 р. за № 2 Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування, досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження, всупереч вимогам ст.ст. 22, 64 КПК України не були досліджені або були поверхового чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були встановлені певні особи, не досліджені інші докази для підтвердження чи спростування відповідних обставин, тощо).

Згідно ст. 368 КПК України однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, зясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, в ході досудового слідства по даній справі залишились питання, зясування яких має істотне значення для правильного вирішення справи, а саме.

Так, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 10.06.2012 р. близько 6-ї години ранку він, діючи повторно, шляхом вільного доступу викрав з прилавку ринка Південний майно потерпілого ОСОБА_3

Проте, як вбачається з матеріалів справи, під час досудового слідства потерпілий ОСОБА_3 не вказував на те, що до даної крадіжки причетний ОСОБА_5 Він зазначав, що не знає хто скоїв крадіжку його речей, але звертав увагу органу досудового слідства на те, що можливо до крадіжки його речей причетна компанія молодих людей, які сварились неподалік від них. Інших осіб поблизу прилавку не було (т.1,а.с. 23). В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_5 у вищезазначеній компанії молодих людей не було.

Як вбачається з матеріалів справи, під час досудового слідства свідок ОСОБА_8 не вказувала на те, що до даної крадіжки причетний ОСОБА_5 Вона зазначала, що не знає хто скоїв крадіжку речей її чоловіка, але звертала увагу органу досудового слідства на те, що можливо до крадіжки цих речей причетна компанія молодих людей, які знаходились неподалік від них і конфліктували між собою. Інших осіб поблизу прилавку не було (т.1, а.с. 33). В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_5 у вищезазначеній компанії молодих людей не було, вперше вона його побачила в Комсомольському міськвідділі внутрішніх справ. В день крадіжки до них наближались двоє молодих людей, один худої статури, а другий повний, вони намагались завести з ними розмову і відволікали їх увагу, можливо речі потерпілого ОСОБА_3 були викрадені саме в цей момент, оскільки інші особи до прилавку де знаходилось майно потерпілого на ринку Південному не наближались. Зовнішність вищезазначених хлопців вона може описати, але однозначно стверджує, що це був не ОСОБА_5

Таким чином, органом досудового слідства в порушення вимог ст. 64 КПК України сам факт вчинення злочину ОСОБА_5 не досліджено з дотриманням вимог ст.22 КК України, оскільки з наявних матеріалів досудового слідства та з досліджених в судовому засіданні показань підсудного ОСОБА_5, потерпілого ОСОБА_3, свідка ОСОБА_8 вбачається, що до крадіжки майна потерпілого ОСОБА_3 можуть бути причетні інші особи.

Але, орган досудового слідства не виконав вимог ст. 22 КПК України, й під час досудового слідства не вжив передбачених законом заходів, щоб зясувати питання можливості причетності інших осіб до події скоєння крадіжки майна потерпілого ОСОБА_3

Разом з тим, суд у судовому засіданні намагався усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного ОСОБА_9, потерпілого ОСОБА_3, свідка ОСОБА_8

Проте, як вбачається з матеріалів справи, показань підсудного ОСОБА_9, потерпілого ОСОБА_3, свідка ОСОБА_8, по справі не вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів та встановлення можливої причетності інших осіб до вчиненого злочину.

Згідно ст. 16-1 КПК України на суд покладається функція розгляду справи, недопустимим є покладення на нього функцій, які властиві органам досудового слідства.

Крім того, відповідно до ст. 275 КПК України, суд не вправі, за результатами судового розгляду, змінити обвинувачення підсудному на таке, що істотно відрізняється від предявленого, а також не вправі за власною ініціативою в будь-який спосіб поставити питання про таку зміну обвинувачення. Недодержання судом зазначених вимог кримінально-процесуального закону є порушенням права на захист.

Крім того, можливість усунення в судовому засіданні неповноти або неправильності, допущених при розслідуванні справи, визначається в кожному разі в залежності від того, чи може суд виконати дії, необхідні для встановлення істини у справі.

Такою, що не можна усунути у судовому засіданні, може бути визнана, зокрема, неповнота, для усунення якої потрібні слідчі дії або інші процесуальні дії, спрямовані на збирання нових доказів чи провадження дій в такому обсязі, виконання яких неможливе з додержанням специфіки процесуальної форми судового розгляду, якщо її неможливо усунути в судовому засіданні шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, давання за клопотанням учасників судового розгляду судового доручення у порядку, передбаченому ст. 315-1 КПК України.

Суд в силу своєї диспозитивності не має можливості усунути вказану неповноту та неправильність досудового слідства самостійно. Прокурор ні в ході досудового слідства, ні на стадії судового слідства, заяв, доповнень та клопотань не заявляв, клопотання про необхідність зміни обвинувачення чи витребування додаткових доказів у справу для уточнення субєкта посягання по епізоду вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відносно потерпілого ОСОБА_3

Тому, суд в судовому засіданні був позбавлений можливості, з дотриманням процесуальної природи судового розгляду, належним чином усунути вказані порушення вимог закону, хоча і відповідних клопотань з боку учасників судового розгляду про надання судових доручень не надходило, а згідно вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 р. за № 2 Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування давання судових доручень можливе тільки за клопотанням учасників судового розгляду.

Таким чином, органи досудового слідства під час проведення досудового слідства, допустили при вчиненні процесуального провадження неправильне застосування норм кримінально-процесуального закону та провели неправильне досудове слідство по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 по епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_3

Зі змісту ст.131КПК України випливає , що підставою для притягнення особи як обвинуваченого є достатність доказів , які вказують на вчинення злочину певною особою . З урахуванням зазначеного ,суд вважає, що показання потерпілого ОСОБА_3, який категорично заперечує причетність підсудного ОСОБА_5 до вчинення крадіжки його майна і вказує на причетність до цієї крадіжки інших невідомих йому осіб при відсутності інших достатніх доказів, виключає можливість ґрунтування обвинувачення підсудного у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст.185 КК України за цим епізодом.

Тому суд вважає, що необхідно виділити матеріали кримінальної справи по епізоду крадіжки від 10.06.2012 р. відносно майна потерпілого ОСОБА_3 в окреме провадження і направити прокурору для організації додаткового розслідування.

Враховуючи , що в судовому засіданні досліджені всі зазначені докази в справі, але на думку суду , їх виявилось недостатньо для постановлення обвинувального вироку по даному епізоду , а вжиті судом заходи не дають можливості усунути неповноту в судовому засіданні, то зазначений епізод крадіжки майна потерпілого ОСОБА_3 підлягає направленню органам досудового слідства для організації його розслідування та більш ретельної перевірки доводів підсудного та потерпілого.

Під час додаткового розслідування з дотриманням вимог КПК України необхідно шляхом слідчих та оперативно-розшукових дій:

- встановити фактичні обставини викрадення майна потерпілого ОСОБА_3 та причетних до цього осіб, у тому числі шляхом проведення допитів потерпілого, свідків, огляду місця події, перевірки алібі підсудного ОСОБА_5;

- за потребою здійснити інші необхідні слідчі дії.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4,16-1, 26, 275, 281КПК України, суд ,

п о с т а н о в и в:

По даній кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України виділити матеріали кримінальної справи по епізоду крадіжки від 10.06.2012р. в окреме провадження і направити прокурору для організації проведення додаткового розслідування.

Виділенню підлягають в копіях матеріали кримінальної справи.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з дня її винесення, підсудним ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії даної постанови.

Суддя Т.О.Куц