У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Таран Т.С., Гриціва М.І.

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві 13 листопада 2007 року
кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
Лисичанського міського суду Луганської області від 30 жовтня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Луганської області від 22 грудня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
останнього
разу судимий 5.05.2005 р. за ч.2 ст.185, ч.4ст.70 КК України на 4 роки 3
місяця позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування
покарання з іспитовим строком 2 роки,

засуджений
за ч.2 ст.164 КК України на 3 роки обмеження волі.

На
підставі ст.ст.71,72 КК України частково приєднано не відбуте покарання за
попереднім вироком та призначено остаточне покарання 5 років позбавлення волі.

Ухвалою
Апеляційного суду Луганської області від 22 грудня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1
залишений без зміни.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він зобов'язаний по рішенню
Лисичанського міського суду Луганської області від 12 лютого 2004 року
сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
але злісно ухилявся від їх сплати, не працював, заходів до працевлаштування не
вживав, добровільно матеріальну допомогу не надавав, внаслідок чого станом на
15.09.2006 року утворилась заборгованість за 18 місяців 21 день в розмірі 3421
грн10 коп.

У
касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 посилається на те, що виплачував аліменти,
але на момент розгляду справи у суді не мав можливості надати докази цього.
Крім того вважає, що йому призначене надто суворе покарання. Також зазначає, що
не був ознайомлений з матеріалами справи та протоколом судового засідання, не
повідомлений про день і час слухання справи в апеляційній інстанції. З цих
підстав просить судові рішення щодо нього скасувати, а справу направити на
новий розгляд.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для її задоволення.

Як
видно із матеріалів кримінальної справи, висновки про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, і кваліфікацію його дій за
ст.164 ч.2 КК України суд зробив на підставі досліджених в судовому засіданні й
детально наведених у вироку доказів, а саме - показаннях самого засудженого,
показаннях потерпілої ОСОБА_2, інших доказах.

Аналіз
доказів, на які послався суд, свідчить про правильність його висновків та повну
доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненому злочині.

Доводи
касаційної скарги засудженого про те, що він виплачував аліменти на користь потерпілої,
але не може надати доказів, є необґрунтованими і спростовуються доказами,
наведеними у вироку. Крім того, ОСОБА_1 у судовому засіданні та при
апеляційному розгляді справи за його участю, повністю визнав свою вину,
пояснив, що дійсно він не виконує рішення суду про виплату аліментів на
утримання неповнолітньої дитини.

Також є
безпідставними доводи скарги ОСОБА_1 про порушення його права на ознайомлення з
матеріалами справи.

Відповідно
до ст.255 КПК України, суд зобов'язаний забезпечити право учасників процесу на
ознайомлення з матеріалами справи, якщо про це надійде клопотання від них.

Як
убачається з матеріалів справи, таке клопотання від засудженого не надходило.

Покарання
ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, враховано ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, а також обставини, які
обтяжують та пом'якшують покарання. Воно є необхідним та достатнім для його
виправлення і попередження нових злочинів. Підстав для його пом'якшення, як про
це йдеться у касаційній скарзі, не убачається.

Підстав
для призначення справи до касаційного розгляду, відповідно до вимог ст.389 КПК
України, немає.

Керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів, -

у х
в а л
и л а :

відмовити
засудженому ОСОБА_1 у задоволенні касаційної
скарги.

Судді :

Синявський О.Г. Таран Т.С. Гриців М.І.