Справа № 297/1057/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , її представника потерпілої ОСОБА_9 та перекладачі ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , угорця, не одруженого, без освіти, не працюючого, громадянина України, раніше судимого: 21.06.2006 року Берегівським районним судом за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком на 1 рік; 19.03.2010 року Берегівським районним судом за ст.186 ч.1 КК України на 240 годин громадських робіт; 18.01.2011 року Берегівським районним судом за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки 22 дні позбавлення волі; 26.06.2014 Берегівським районним судом за ст.185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152 та ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 в середині березня 2014 року, в ніч з неділі на понеділок, біля 00 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на правому узбіччі головної дороги, що розташоване неподалік від с. Гать, Берегівського району, зі сторони с. Дерцен, Мукачівського району, діючи з єдиним умислом, здійснення статевого акту, з метою задоволення статевої пристрасті, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється малолітньою, застосувавши до останньої фізичне та психологічне насильство, яке виразилося у здавлені обох її зап`ясть своїми руками та словесних погрозах застосування насильства до рідного брата малолітньої, вчинив з останньою статевий акт природнім способом, в супереч її волі, скориставшись її безпорадним станом.

В подальшому, цього ж дня, біля 02.00 год., ОСОБА_6 провів малолітню ОСОБА_8 до будівлі Гатянської сільської ради, що розташована в с. Гать по вул. Головна, 56 А, де діючи з єдиним умислом, здійснення статевого акту, з метою задоволення статевої пристрасті, на протязі 30 40 хв., застосувавши до останньої фізичне насильство, яке виразилося у здавлені обох її зап`ясть своїми руками, вчинив з останньою два статевих акти природнім способом, в супереч її волі, скориставшись її безпорадним станом.

В наслідок вищевказаних обставин, у малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.11.2014 року.

Окрім того, ОСОБА_6 , в ніч з 25 на 26 лютого 2015 року, в невстановлений слідством час, знаходячись в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, маючи прямий умисел на крадіжку чужого майна, шляхом вільного доступу, проник на неогороджене подвір`я будинку АДРЕСА_2 , звідки з ганку, таємно, повторно, викрав бувшу у використанні пральну машинку марки «HAJDU», вартість якої згідно висновку експерта №20 від 04.03.2015 року складає 150 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив, що вечером 25.02.2015 року він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в центрі села Гать, де зустрів свого знайомого ОСОБА_12 . Оскільки ОСОБА_13 був п`яний, він вирішив провести його додому. Провівши додому, він завів його на подвір`я будинку, де його зустріла мати ОСОБА_14 . На подвір`ї будинку він побачив пральну машину, яку вирішив вкрасти. Коли ОСОБА_13 зайшов в будинок, і на подвір`ї вже нікого не було, він викрав пральну машинку, яку в руках приніс до себе додому.

Наступного дня, його матір йому повідомила, що в ранком коли вона пішла в магазин за хлібом, до неї підійшла мати ОСОБА_14 і розповіла їй, що вчора коли він приводив додому її сина, з подвір`я їхнього будинку зникла пральна машинка і це лише він міг її викрасти. Після цього, він взяв викрадену пральну машинку та приніс її до їхнього будинку, де її залишив.

Потерпілий ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, згідно заяви претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникнення у інше приміщення.

Щодо скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав та пояснив, що приблизно в середині березня 2014 року, в неділю біля обіду, він знаходився в центрі с. Гать, Берегівського району. Якраз в цей час з церкві вийшли люди і серед натовпу він побачив молоду дівчину, з якою вирішив познайомитися. Підійшовши до дівчини, він запитав як її звати. Дівчина назвалася ОСОБА_15 та сказала, що вона проживає в нашому селі разом з батьками. Оскільки вона дуже сподобалась йому, він запитав її чи може піти до неї додому в гості, на що остання погодилася.

Вже вдома у ОСОБА_15 він познайомився з її батьками та запитав у них, чи відпустять вони дочку вечері разом з ним на дискотеку. Батько категорично відмовив, оскільки не хотів, щоб з нею щось сталося. Після цього, він разом з батьками ОСОБА_16 розпили два літра вина, які він приніс з собою.

Вечером того ж дня, він зустрів на вулиці ОСОБА_17 з її братом та разом пішли на дискотеку в с. Дерцен. Протягом вечора він разом з ОСОБА_15 , її братом випили по декілька пляшок пива. Далі він з ОСОБА_15 вийшли на подвіря біля дискотеки, почали цілуватися, обніматися, після чого вступив з нею в статеві зносини, природнім шляхом, під час якого він нікого насильства до дівчини не застосовував. Після цього, вони повернулися на дискотеку і вже там йому стало відомо під час розмови з ОСОБА_16 , що вона є малолітньою.

Далі, повертаючись пішки додому в с.Гать, вони йшли головною дорогою, брат попереду, а він з ОСОБА_15 трохи ззаді. Підходячи до села, він запропонував ОСОБА_15 вступити з ним в статевий акт, на що остання погодилася. Вони зійшли на узбіччя, де вступив з нею в статеві зносини природнім шляхом. Під час цього він ніякого насильства до дівчини не застосовував, все відбувалосі за взаємною згодою.

Потім вони одягнулися та попрямували в напрямку центру села. Проходячи повз будівлю сільської ради, він ще раз запропонував ОСОБА_15 знову вступити з ним в статевий акт, на що вона погодилася. Тоді вони зайшли за будівлю сільської ради, де вступив з нею в статеві відносини. Після цього, вони вдяглися і пішли додому до ОСОБА_15 , де він її залишив.

Через декілька місяців до нього додому прийшов батько ОСОБА_15 , який сказав, що його дочка завагітніла від нього і нехай дає гроші на аборт, на що він відповів, поки він точно не буде знати, що ОСОБА_16 завагітніла від нього і ніяких грошей йому він не дасть.

Також ствердив, що під час вказаних статевий актів він ніякого насильства до ОСОБА_15 не застосовував, все між ними було добровільно та за взаємною згодою.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 152 КК України не визнав, вина останнього стверджується показами потерпілої, її законного представника та іншими матеріалами справи.

Потерпіла неповнолітня ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що в середині березня місяця 2014 року, в неділю після закінчення служби вона йшла додому і біля церкви до неї підійшов циган, який назвався ОСОБА_18 . Він сказав, що вона йому дуже подобається і він хоче на ній одружитися, а тому йде разом зі мною додому, щоб попросити дозволу у її батьків. Вона відповіла ОСОБА_19 , що ще мала і заміж не хоче, але той не слухав її, а пішов разом з нею додому. По дорозі ОСОБА_19 купив 2 л. домашнього вина і з цією плашкою зайшов до них в додому. ОСОБА_6 під час розмови з батьком сказав, що має намір на ній одружитися, але батько зразу відповів йому, що вона дуже мала та прогнав його з хати.

Цього ж дня, ввечері, вона разом з братом йшли в гості до родичів, проходили по вул.Головній, де біля бару знову зустріли ОСОБА_18 , який побачивши її запропонував піти з ним на дискотеку в с. Дерцен, на що вони з братом погодилися. Знаходячись на дискотеці, ОСОБА_19 пригощав їх з братом пивом, особисто вона випила 3 пляшки. Вже вночі, вони вийшли з дискотеки на узбіччя дороги, ОСОБА_19 став її обнімати, казав, що дуже її любить, не може жити без неї, хоче одружитися, а також зараз хоче вступити з нею в статевий акт. Вона заперечувала ОСОБА_19 , що з ним не хочу мати ніяких статевих зв`язків, так як раніше цього ніколи не робила, але той наполягав. Після цього, ОСОБА_19 взяв її двома своїми руками за кисті рук і потягнув на праве узбіччя дороги, до дерева. Там ОСОБА_19 сам зняв з неї штани та труси і сказав, щоб лягла на спину, але я цього не хотіла робити, то він змусив її лягти. Після цього, вона намагалася чинити опір, але ОСОБА_19 тримав її руки, щоб вона не виривалася. Далі між ними відбувся статевий акт, після чого вони вдяглися та пішли шукати її брата на дискотеці.

Потім вони втрьох повернулися додому в с.Гать та пішли в центр села. Проходячи біля будівлі сільської ради, ОСОБА_19 потягнув її за будівлю сільської ради, де роздягнув її та знову вступив в статевий акт. При цьому, опір ОСОБА_19 вона не робила. Через не тривалий час, ОСОБА_19 знов запропонував їй статевий акт, після чого позаду будівлі сільської ради, роздягнув її та вступив з нею в статеві зносини. Після чого, вони розійшлися по домівках.

Ернест просив її, щоб про їхні статеві акти нікому не розказувала, тому що він хоче одружитися на ній. Про вищезгадані статеві акти з ОСОБА_19 вона нікому не розповідала, однак через декілька місяців її мати відвела її на консультацію до лікаря-гінеколога, який і виявив, що вона вагітна. Тоді про все розповіла матері.

Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 немає, просила не позбавляти його волі.

Представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що приблизно в середині березня 2014 року, в одну з неділь, її дочка ОСОБА_16 з ранку пішла в церкву і повернулася додому після обіду разом циганом ОСОБА_18 . Останній приніс з собою пляшку вина. Побачивши її з чоловіком сказав, що йому дуже подобається їхня дочка і він хоче на ній одружитися. Чоловік почувши такі слова зразу відповів ОСОБА_19 , що ніякого весілля не буде, так як дочці виповнилося тільки 13 років і нехай він навіть не думає про таке, після чого вигнав його на вулицю. Цього ж вечором, дочка разом з сином ОСОБА_20 пішли в гості до сестри чоловіки, яка проживає в с.Гать і додому вони повернулися наступного ранку..

В травні 2014 року, вона разом з донькою ОСОБА_16 пішли на перевірку до гінеколога, який приїхав до них в село. Під час перевірки лікарка повідомила, що ОСОБА_15 вагітна 14 неділь, а тому їм необхідно сходити до районного гінеколога. Про даний факт вона розповіла чоловіку і вже тоді від ОСОБА_15 вони довідалися при яких обставинах вона завагітніла, а саме про зґвалтування ОСОБА_18 її доньки.

Також ствердила, що зі слів доньки вона вступила з ОСОБА_19 в статеві зносини, так як він скористався її дитячою безпорядністю. Про вік ОСОБА_21 було відомо, оскільки вона та її чоловік повідомляли ОСОБА_22 , коли він був у них вдома просити нібито руки їхньої доньки, що їй 13 років.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні відмовився від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України.

Також, вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 152 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження:

· висновком судово-медичної експертизи №33 від 23.02.2014 року, який встановлено, що загальний фізичний розвиток неповнолітньої ОСОБА_8 свідчить, що вона досягла статевої зрілості, оскільки статеві зносини та зачаття відбулось в лютому 2014 року, а пологи в листопада 2014 року, з народженням доношеної здорової дитини. Таким чином, можна зробити висновок що і в лютому 2014 року вона була статево зрілою;

· висновком молекулярно-генетичної експертизи №10/101 від 19.03.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_11 .. Імовірність даної події становить 99,97 %;

· актом судово-психіатричної експертизи №69 від16.04.2015 року, згідно якого, ОСОБА_6 в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння та в даний час виявляє ознаки емоційно-лабільного розладу особистості. Даний стан не позбавляє його здатності в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, і не позбавляє в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України доведена повністю, а заперечення обвинуваченого пов`язані виключно з його наміром уникнути кримінальної відповідальності.

Суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_6 про те, що він не знав вік потерпілої, оскільки такі спростовується показами потерпілої та законного представника, які чітко підтвердили в судовому засіданні, що повідомляли обвинуваченого про вік потерпілої, а саме про те, що остання є малолітньою. Крім того, обвинувачений в судовому засіданні ствердив, що про вік потерпілої йому стало відомо після першого статевого акту біля дискотеки.

Також, суд критично оцінює покази обвинуваченого в частині статевих відносин з потерпілою, а саме те, що остання не опиралася і добровільно погоджувалася на вчинення статевих актів, оскільки потерпіла в судовому засіданні чітко пояснила, що вона заперечувала на близькість.

Крім того, суд вважає, що не може бути й мови про добровільну згоду на статеві акти з боку тринадцятирічної дівчинки, оскільки вона в силу свого віку і розвитку не розуміла і не могла правильно оцінити дійсний характер такого роду вчинюваних щодо неї дій.

Таким чином, дії ОСОБА_6 кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 152 КК України, як зґвалтування малолітньої.

Суд, обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищенаведеного, враховуючи особу обвинуваченого, який ніде не працює, негативно характеризується по місцю проживання, будучи раніше неодноразово судимим, скоєння злочину під час іспитового строку, на шлях виправлення не став, вчинив особливо тяжкий злочин, направленим на спричинення шкоди здоровю малолітньої особи, під час якого психічним захворюванням не страждав, а перебував в стані простого алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи значення своїх дій, що стверджується актом судово-психіатричної експертизи № 69 від 16.04.2015 року та всі обставини кримінального провадження, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання в межах санкцій статей за інкриміновані йому злочини та ізолювати його від суспільства, так як виправлення його без ізоляції від суспільства є неможливим.

Враховуючи, що ОСОБА_6 згідно вироку Берегівського районного суду від 26 червня 2014 року року засуджений до позбавлення волі і вчинив злочин в період іспитового строку тому, відповідно до ст. 71 КК України до покарання за новим вироком, слід частково приєднати йому не відбуту частину покарання за попереднім вироком та визначити загальний строк покарання у вигляді позбавлення волі.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_6 згідно ст. 124, 126 КПК України. Долю речових доказів суд вважає вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 152 ч. 4, 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання за ст. 152 ч. 4 КК України у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі, за ст. 185 ч. 3 КК України призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим, остаточно визначити йому покарання у вигляді десяти років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за попереднім вироком від 26 червня 2014 року Берегівським районним судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 185 КК України частково приєднати ОСОБА_6 не відбуту частину покарання 6 (місяців), і остаточно призначити ОСОБА_6 10 (десять) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання, тобто з 16 год.20 хв. 26 березня 2015 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення молекулярно-генетичної експертизи в розмірі 1384,95 (одну тисячу триста вісімдесят чотири) грн. 95 коп. та товарознавчої експертизи у розмірі 245 (двісті сорок п`ять) грн. 52 коп., на загальну суму 1630 (одна тисяча шістсот тридцять) грн. 47 коп..

Речові докази: пральну машину марки «HAJDU», яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області - повернути ОСОБА_12 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3