справа №1-53/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

11 серпня 2008 року Рокитнянський районний
суд Київської області у складі головуючого судді Нечепоренка Л.М., при
секретарі Тарасюк Н.О., за участю прокурора Михайленка О.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженки та мешканки АДРЕСА_1,
громадянки України, українки, із повною середньою освітою, неодруженої,
не працюючої, не судимої

за ст.166 КК України,-

у с т а н о в и в :

Підсудна 18.04.07 року у пологовому будинку Рокитнянської
ЦРЛ народила сина ОСОБА_2.

Дитина перебувала під наглядом лікаря-педіатра
Бурковської Т.С. та дільничої медсестри Клименко О.Г. Медичними працівниками
регулярно та своєчасно проводився патронаж дитини.

30.04.07 р. сім»я передана на соціальний супровід.
Направлення до центру надійшло з дитячої консультації Рокитнянської ЦРЛ щодо
невпорядкованого способу життя підсудної - матері дитини.

Соціальна робота проводилася з метою створення
сприятливого середовища та задовільних санітарно-гігієнічних умов проживання
дитини; необхідності вчасного медичного лікування та вакцинації; раціонального
харчування новонародженої дитини та інше.

Також мати була попереджена про адміністративну та
кримінальну відповідальність у разі неналежного виконання обов»язків по догляду
за дитиною.

Разом з тим підсудна, будучи матір»ю дитини та
усвідомлюючи безпорадність новонародженої дитини, злісно не виконувала свої обов»язки
по догляду за новонародженою дитиною. А саме: вона не забезпечувала належного
догляду за дитиною, що виразилося у залишенні дитини впродовж тривалого часу
без-будь якого нагляду, невжиття заходів щодо лікування сина та не вчиняла всіх
можливих дій, спрямованих на забезпечення належного догляду за дитиною, що в
кінцевому результаті спричинило смерть дитини.

На злісний характер невиконання підсудною покладених на
неї обов»язків по догляду за дитиною вказує зокрема те, що вона тривалий час
(кілька годин) залишала новонароджену дитину без нагляду, не забезпечувала
належні умови проживання дитини (дитина тривалий час залишалася без нагляду не
у дитячому ліжечку, а перебуваючи у ліжку дорослих, яке не мало обмежень з усіх
сторін, що могло спричинити падіння дитини на підлогу, не забезпечувала
своєчасне перевдягання дитини у чисту та суху білизну, що спричинювало
переохолодження дитини, та за явного погіршення стану здоров»я дитини своєчасно
не зверталася за медичною допомогою.

Так, відповідно до записів у амбулаторній картці дитини,
11.05.07 р. дитина разом з матір»ю госпіталізовані до стаціонарного відділення
райлікарні за соціальними показниками у зв»язку з тим, що дитина перебувала під
наглядом рідних, а мати була в нетверезому стані.

Вдруге дитина була госпіталізована до стаціонару дитячого
відділення Рокитнянської ЦРЛ за соціальними показниками, коли 15.01.08 року при
проведенні патронажу медичною медсестрою остання застала дитину вдома саму, без
матері. Після огляду лікарем дитину було доставлено до дитячого відділення
Рокитнянської ЦРЛ. Про випадок залишення дитини батьками без нагляду було
повідомлено рай педіатра Баштову В.В.

Ввечері того ж дня до райвідділу міліції звернулися
батьки дитини із вимогою повернення дитини.

Дитина з дозволу райпедіатра була виписана додому під
розписку співжителя підсудної. Про випадок доставлення дитини до лікарні було
інформовано службу у справах неповнолітніх та ЦСССДМ.

22.01.08 р. в амбулаторній картці дитини зі слів матері
зроблено запис, що дитина здорова.

Того ж дня, через кілька годин після розмови з дільничою
медсестрою матері дитини, до приймального відділення лікарні надійшов виклик до
дитини ОСОБА_2. У зв»язку з тим, що дитина перебувала у край тяжкому стані, їй
відразу було розпочато інтенсивне лікування, а потім доставлено до
реанімаційного відділення КОДЛ №2 м.Біла Церква з діагнозом: сепсис, двобічна
пневмонія, кишковий синдром, ДВС синдром.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні КОДЛ №2 дитина
померла. Смерть дитини відповідно до судової медичної експертизи №104/К від
18.04.08 р. настала від сепсису з двобічною пневмонією та менінгоенцефалітом.
Хвороба дитини розвивалася протягом кількох днів і однією з причин виникнення
хвороби стало переохолодження дитини 15.01.08 р., коли вона була виявлена
медичними працівниками вдома сама у брудному одязі під брудною мокрою ковдрою з
холодним на дотик тілом, голодною.

Хвороба дитини супроводжувалась підвищенням температури
тіла, кашлем, змінами в апетиті, сні, які не могли бути непоміченими матір»ю
дитини та іншими дорослими, які доглядали за дитиною. Такі зміни у стані дитини
(підвищення температури, кашель) повинні були стати причиною звернення за
медичною допомогою.

При більш ранньому зверненні за медичною допомогою і
більш ранньому початку спеціалізованого лікування дитини проведене лікування
могли б мати позитивний ефект.

Між діями матері дитини у вигляді недоліків у догляді та
невчасного звернення до лікувального закладу при перебуванні дитини у
хворобливому стані та настанням смерті дитини ОСОБА_2 наявний непрямий причинний
зв»язок.

В судовому засіданні підсудна визнала
винною себе повністю та показала, що син народився ослабленим, з малою вагою і
вона кілька разів лежала на лікуванні у дитячому відділенні. Залишала дитину
кілька разів на сестру та сусідку. 15.01.08 пішла в магазин і залишила дитину
на сестру. Коли прийшла додому, сина не було. Пізніше зателефонували і
повідомили, що дитина в лікарні. Хто її туди доставив, не знає. 22.01.08 р.
зустріла медсестру і сказала, що син здоровий, але через деякий час синові
стало погано і вона визвала швидку допомогу. В лікарні син помер.

Відповідно до ч.3 ст.299 КПК України суд
обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудної, дослідженням
даних, які характеризують особу винної, оскільки ці докази ніким не
оспорюються, підсудна та інші учасники судового розгляду правильно розуміють
зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності
їх позицій.

Суд вважає доказаною винність підсудної у
вчиненому злочині.

Суд кваліфікує дії підсудної за ст.166 КК
України як злісне невиконання матір»ю встановлених законом обов»язків по
догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

При обранні міри покарання підсудній суд
бере до уваги як пом»якшуючі обставини щире каяття в судовому засіданні, молодий вік підсудної.

Суд не вважає вказаною в обвинувальному
висновку обтяжуючою обставиною - вчинення злочину щодо малолітнього, так як
дана обставина повинна мати місце при вчиненні умисного злочину.

Суд вважає, що
підсудній необхідно обрати покарання у
виді обмеження волі з врахуванням особи підсудної, сімейного стану,
пом»якшуючих обставин та наслідків вчиненого злочину.

Але враховуючи тяжкість вчиненого злочину,
особу винної, інші обставини, суд
приходить до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування
покарання.

Суд визнає за можливе звільнити підсудну
від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і
виконає покладені на неї обов”язки.

Речові докази - копії медичної документації
залишити в матеріалах кримінальної справи.

Керуючись
ст.ст. 323-324 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати винною ОСОБА_1 за ст.166 КК України та призначити
покарання у виді трьох років обмеження
волі.

На підставі
ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного
покарання, якщо вона протягом одного року не
вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов”язки -
періодично з”являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи та
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

Скасувати
ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підписку про невиїзд
з постійного місця проживання до набрання вироком законної сили та звільнити з
під варти в залі суду.

Зарахувати в
строк відбуття покарання ОСОБА_1 перебування під ватрою з 31 липня 2008 року по
11 серпня 2008 року.

Речові
докази - копії медичної документації залишити в
матеріалах кримінальної справи.

Вирок суду може бути оскаржений до
апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з дня його проголошення або
вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою.

Суддя