Справа
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2007 року Оржицький
районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді Маліченка
В.В.

за
участі секретаря судового засідання
Федорини А. А.

з участю прокурора Корнієць
О.В.

захисника
підсудного ОСОБА_2. ОСОБА_4.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Оржиця кримінальну справу про

обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця с Червоний Яр,
Балаклеївського району Харківської області, мешканця села Великоселецьке,
Оржицького району, Полтавської області, освіта неповна середня, неодруженого,
працюючого різноробочим на МТФ в СТОВ «Селецька», несудимого, українця,
громадянина України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця та
мешканця села Великоселецьке, Оржицького району, Полтавської області, освіта
середня спеціальна, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має одну
неповнолітню дитину, працюючого нічним охоронцем в СТОВ «Селецька», судимого за
ч.З ст. 101 КК України (Кодекс від 28 грудня 1960 року) Комсомольським міським
судом Полтавської області від 30.04.1999 року, на 8 років позбавлення волі в
колонії посиленого режиму. Постановою Петровського районного суду
Кіровоградської області від 28.04.2004 року умовно достроково звільнений.
Невідбутий строк - 2 роки 7 місяців 2 дні. Українця, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 3 ст. 185, КК
України, (постановою прокурора про зміну обвинувачення, від 14 лютого 2007 року
перекваліфіковано дії підсудних з ч.3 ст. 191 на ч. 3 ст. 185 КК України).

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2006 року, приблизно о 03.00 год., гр. ОСОБА_1., та
ОСОБА_2., за попередньою змовою, проникши
на тік сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
«Селецька» (далі СТОВ «Селецька»), яке розташоване в селі Великоселецьке,
Оржицького району Полтавської області, таємно викрали 430 кг. насіння сої на
загальну суму 559 гривень.

Злочин
вчинено при таких обставинах:

10 жовтня 2006 року, ОСОБА_2., працюючи нічним
сторожем, сторожував тік СТОВ «Селецька», де зберігалося зерно та інше майно,
який був огороджений парканом з металевої сітки та закритий на замок.

Приблизно о 03.00 год.,
цього ж дня, до ОСОБА_2.,
прийшов ОСОБА_1. та запропонував викрасти зерно сої, продати його, а
виручені гроші поділити між собою. Для цього ОСОБА_1., взяв велосипед, для
транспортування викраденого, та вісім порожніх мішків. ОСОБА_2., погодився на
таку пропозицію та повів ОСОБА_1., до паркану, розкрутив дріт на паркані,
зробивши в ньому отвір достатній для проходу, а сам повернувся в приміщення для
сторожа.

2

ОСОБА_1., проник
через цей отвір, наповнив вісім мішків зерном сої, переніс їх через той же
отвір до велосипеда, який був схований поруч та пішов сказати ОСОБА_2., про те
що він вже справився та про те, що викрав 8 мішків сої, а потім почав
перевозити мішки до свого помешкання. Після цього ОСОБА_2., закрутив отвір в
паркані.

Згідно висновку
товарознавчої експертизи від 18 січня 2007 року №В-191, вартість викраденого
зерна сої станом на 10 жовтня 2006 року складає 559 гривень.

Допитаний у
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1., свою вину у вчиненні злочину
передбаченого ч. З ст. 185 КК України, визнав повністю, докладно розповів про
обставини вчинення злочину, зазначивши, що до викрадення сої його спонукав
тяжкий матеріальний стан, так як заробітної плати СТОВ «Селецька» не
виплачувала. Крім цього вказав, що ОСОБА_2., сказав йому набрати 5 мішків зерна
сої, але він його не послухав та набрав 8 мішків.

У вчиненому щиро розкаюється.

Допитаний у
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2., свою вину у вчиненні злочину
передбаченого ч. З ст. 185 КК України, визнав повністю, докладно розповів про
обставини вчинення злочину, зазначивши, також, що до викрадення сої його
спонукав тяжкий матеріальний стан, так як заробітної плати СТОВ «Селецька» не виплачувала.
Крім цього вказав, що він дозволив ОСОБА_1., набрати 5 мішків зерна сої.

У вчиненому щиро розкаюється.

Згідно ст. 299
КПК України, за згодою учасників судового розгляду, судом не досліджувались
докази вини підсудних стосовно фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, а саме дослідженню підлягає тільки кількість викраденого зерна
сої, ціна викраденого та те, який умисел на викрадення зерна сої був у ОСОБА_2

Допитавши
підсудних, дослідивши документи, які є в матеріалах справи, суд прийшов до
висновку, що показання підсудного ОСОБА_2, про те, що він мав умисел на
викрадення тільки 5 мішків сої, та показання підсудного ОСОБА_1., про те, що
ОСОБА_2., дозволив набрати йому тільки 5 мішків сої є неправдивими, та
висловлені з метою уникнути відбуття реального покарання, невідбутого ОСОБА_2.,
за попереднім вироком.

їх показання спростовуються
наступними доказами:

-поясненням
ОСОБА_1., рід 11.10.2006 року, де він пояснює, що сказав ОСОБА_2, про
викрадення 8 мішків сої, (а.с. 20);

-поясненням
ОСОБА_2, від 11.10.2006 року, де він пояснює, що ОСОБА_1., повідомив його про
викрадення 8-ми мішків сої (а.с. 21);

-протоколом
допиту підозрюваного ОСОБА_1., від 17.10.2006 року, в якому він підтверджує, що
набрав 8 мішків сої і не вказує, що ОСОБА_2., дозволив йому набрати тільки 5
мішків. Крім цього він вказує, що вони заздалегідь домовилися про викрадення
сої, адже він взяв з собою 8 мішків(а.с. 57)

-протоколом
допиту підозрюваного ОСОБА_2, від 17.10.2006 року, в якому він підтверджує, що
ОСОБА_1., повідомив його про викрадення 8-ми мішків сої (а.с. 62);

-протоколом
зводин віч-на-віч від 17.10.2006 року, де обидва підтверджують дані раніше
показання (а.с. 65);

-протоколом
допиту обвинуваченого ОСОБА_2, від 23.10.2006 року, в якому він підтверджує, що
ОСОБА_1., повідомив його про викрадення 8-ми мішків сої (а.с. 92);

-протоколом
очної ставки від ЗІЛ 0.2006
року, де ОСОБА_2, і ОСОБА_1., повідомляють, що вони не домовлялися про те
скільки мішків сої вони викрадуть (а.с.100)

-протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_1., від
01.11.2006 року, в якому він підтверджує, що не домовлялися про кількість
викраденої сої (а.с. 105).

3

Крім зазначеного, такі їх показання спростовуються також
тим, що про це вони стали говорити після вступу в справу захисника на стороні
підсудного ОСОБА_2., a в своїх
попередніх показаннях вони про це не говорили.

Підсудні мають нести кримінальну відповідальність за ч. З
ст. 185 КК України як за крадіжку, вчинену за попередньою змовою групою осіб,
поєднану з проникненням у сховище.

Призначаючи підсудному ОСОБА_1., покарання, суд враховує
тяжкість вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудному ОСОБА_1., у
вчиненому ним злочині, суд визнає його щире каяття та активне сприяння
розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудному ОСОБА_1.,
у вчиненні злочину, судом не встановлено.

Згідно медичного освідування підсудний ОСОБА_1.,
здоровий, працездатний, лікування від алкоголізму та наркоманії не потребує.

Призначаючи покарання ОСОБА_1., суд враховує пом'якшуючі
покарання обставини та особу підсудного.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу підсудного,
пом'якшуючі покарання обставини, суд приходе до висновку про можливість
виправлення його без відбування покарання і вважає можливим звільнити
підсудного, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з
випробовуванням з іспитовим строком.

Призначаючи підсудному ОСОБА_2., покарання, суд враховує
тяжкість вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудному ОСОБА_2., у
вчиненому ним злочині, суд визнає:

·
його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину;

·
його позитивну характеристику з місця роботи та
проживання;

·
те, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудному ОСОБА_2., у
вчиненні злочину - рецидив злочинів.

Згідно медичного освідування підсудний ОСОБА_2.,
здоровий, працездатний, лікування від алкоголізму та наркоманії не потребує.

Призначаючи покарання ОСОБА_2., суд враховує
пом'якшуючі та обтяжуючі покарання обставини особу підсудного, а також те, що
підсудний не відбув покарання за попередній злочин.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України, у разі вчинення
особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування
покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає
їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне остаточне покарання ОСОБА_2., визначити на
підставі ч.І ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання за цей злочин,
невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Речові докази: необхідно передати СТОВ «Селецька», у власність.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.
З ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді - 3 (три) роки
позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на
засудженого такі обов'язки:

4

·
повідомляти
органи
кримінально-виконавчої
системи про зміну
місця проживання;

·
періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи;

Запобіжний
захід до набрання вироком
чинності залишити підписку про
невиїзд.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ч. З ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді - 3 (три) роки
позбавлення волі;

У відповідності до ч.І ст.71 КК України остаточне
покарання ОСОБА_2, призначити шляхом часткового складання вироків у вигляді 3
(три) роки і 2 (два) місяці позбавлення волі, приєднавши частково невідбуту
частину покарання, призначеного за вироком Комсомольського міського суду
Полтавської області від 30.04.1999 року, строком 2 (два) місяці.

Запобіжний захід підписку про невиїзд замінити на взяття
під варту, взявши під варту в залі судового засідання.

Речові докази: 430 кг. зерна сої, яка передана на
зберігання СТОВ «Селецька», передати останньому у власність.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Полтавської області через Оржицький районний суд протягом п'ятнадцяти діб після
проголошення вироку.