Справа №1-3/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

БОРЩІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ

11 червня 2007 року

в складі головуючого судді Зушман Г.І.

при секретарі МатушакС.М.

з участю прокурора Лобура
В.П.

та захисника -
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві справу
про

обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, уродженця та жителя с.Ожево Сокирянського
району Чернівецької області, освіта середня, не працюючого, розлученого, на
утриманні має неповнолітню дочку, судимого 24.11.1997 року вироком Ленінського районного суду м.Чернівці за
ст.ст. 142 ч.3, 17-142 ч.3, 86 ч.2, 141 ч.3 КК України (1960 р.) до 7 років трьох
місяців позбавлення волі, звільненого 31
липня 2001 року на
підставі акту амністії, 15
листопада 2006 року
вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст.309 КК
України до 2 років
позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від
призначеного покарання з випробуванням і іспитовим строком 2 роки та покладенням
обов'язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти даний орган про зміну місця
проживання, роботи , періодично
з'являтися для реєстрації, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23
жовтня 2004 року
біля 4 години
підсудний ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3 найняли таксі і з метою
протиправного заволодіння чужим майном приїхали до магазину
"Ювілейний" Заліщицького райСТ,
що розташований в м.Заліщики вул.С.Бандери, 94 в Тернопільської області. ОСОБА_3 за допомогою металевої
палиці розбив вікно в магазині, через яке разом з ОСОБА_2 проникли всередину,
звідки викрали телевізор, три мікрохвильові печі, чотири пилососи, кімнатну
антену, дві пари робочих рукавиць, усього товару на загальну суму 3022 грн., що належав
приватному підприємцю ОСОБА_4 та продукти харчування, що належали Заліщицькому
райСТ на загальну суму 623
грн.61 коп. Викрадене поскладали біля магазину і чекали на таксі. Через
декілька хвилин були затримані працівниками міліції.

Вироком Борщівського районного суду
від 26 липня 2005 року, залишеним
без змін ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Тернопільської області від 5 жовтня 2005
року, за фактом крадіжки майна з магазину «Ювілейний» 23 жовтня 2004 року засуджено
ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК
України та призначено покарання.

Підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненому
визнав повністю і показав, що в ніч з 22
на 23 жовтня 2004 року разом із
ОСОБА_3 знаходилися в барі "Сезам" в м.Чернівці,
вживали алкогольні напої. ОСОБА_3 найняв таксі і вони разом поїхали в сторону
Тернопільської області, по дорозі ОСОБА_3запропонував вчинити крадіжку, на що
він погодився. На автозаправці ОСОБА_3дав йому рукавиці. Крадіжку вирішили
вчинити з

магазину м.Заліщики.
Таксист кудись
поїхав. Потім ОСОБА_3монтіровкою розбив вікно в магазині і вони проникли
всередину, звідки викрали електротовари, алкогольні напої та продукти
харчування, що вказані в обвинувльному висновку, поскладали усе біля магазину і
стали чекати на таксі. Через декілька хвилин під'їхали працівники міліції і їх
затримали . На
слідуючий день він написав явку з повинною. У вчиненому розкаюється.

Крім визнання своєї вини підсудним
його вина у вчиненому підверджується слідуючими доказами.

Так, у явці з повинною, яку, як пояснив у судовому
засіданні Березовський, він написав 23
жовтня 2004 року
(а.с.7), вказав, що 22 жовтня 2004 року за
попередньою домовленістю з ОСОБА_3ом скоїли крадіжку побутової техніки,
спиртних напоїв та тютюнових виробів з магазину в м.Заліщики.

Потерпілий ОСОБА_4 показав, що на час скоєння злочину
займався підприємницькою діяльністю і орендував приміщення в магазині
"Гастроном Ювілейний". 23.10.2004
року біля 4 год.30
хв. до нього додому подзвонили продавці з магазину і повідомили, що в магазині
розбите вікно та винесена частина товару. Коли приїхав, побачив, що вікно
дійсно розбите, а біля кіоску неподалік магазину знаходиться його товар, а саме
телевізор, кімнатна антена, три мікрохвильові печі, чотири пилососи, дві пари
робочих рукавиць, всього на суму 3022
грн. Побачивши величину отвору у вікні зрозумів, що викрадач був не один,
оскільки щоб заволодіти викраденим товаром, повинні були передавали його один
одному через вікно. Товар йому було повернуто, претензій до підсудного не має,
просить його суворо не карати.

Допитана під час досудового слідства свідок ОСОБА_5 (а.с.
25) показала,
що 23 жовтня 2004 року біля 4 години ночі
підійшла до гастроному і побачила, що в магазині розбите вікно, а біля кіоску,
розташованого неподалік гастроному, складений товар з магазину та побутова
техніка. Вона зрозуміла, що магазин обікрали і повідомила про це працівників
магазину.

Свідок ОСОБА_6 на досудовому слідстві (а.с.26) показала,
що працює продавцем в магазині гастроном «Ювілейний». 23 жовтня 2004 року біля 4 години ОСОБА_5
прийшла до неї і повідомила, що в магазині розбите вікно, а частина товару
знаходиться під магазином. Вона переконалася, що це дійсно так і повідомила
міліцію.

Згідно протоколу обшуку особи від 23 жовтня 2004 року (а.с. 21) у ОСОБА_3
виявлено і вилучено дві пари білих робочих рукавиць, вафлі "Хрум"-
три шт., одну пачку
сигарет "Мальборо".

Згідно акту інвентаризації від 23 жовтня 2004 року (а.с. 10-16) в магазині
Заліщицького райСТ виявлено недостачу товару на суму 623 грн.61 коп. у зв"язку з
крадіжкою.

Вартість викраденого товару в потерпілого ОСОБА_4 та
Заліщицького райСТ підтверджується довідкою Заліщицького райСТ від 10 листопада 2004 року № 576 (а.с.19) та
довідкою приватного підприємця ОСОБА_4 від 23 жовтня 2004
року (а.с.20). Згідно протоколу відтворення обстановки і обставин події від
23.10.2004 року
(а.с.29-30) ОСОБА_2
показав на місці події і розповів,
яким чином він вчинив крадіжку.

Аналізуючи зібрані в справі докази
в їх сукупності суд вважає, що підсудний ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна
повторно за попередньою змовою групою осіб з проникненням у приміщення і за
наведеними ознаками його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України.

Призначаючи міру
покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, особу винного, обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом»якшують покарання підсудному є щире
каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданого збитку, думка
потерпілого, який просить суворо не карати підсудного.

Обставин, які обтяжують покарання
підсудному судом не встановлено.

При обранні міри покарання
підсудному , суд
враховує також характер та ступінь участі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні
злочину, а саме, що ініціатором крадіжки був ОСОБА_3.

Вивчаючи особу підсудного судом встановлено, що він по
місцю проживання характеризується позитивно, однак будучи раніше судимим, на
шлях виправлення не став. Враховуючи наведене, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного
можливе тільки заходами, пов"язаними з ізоляцією від суспільства і
покарання йому слід обрати у вигляді позбавлення волі. З врахуванням
пом'якшуючих його вину обставин, покарання слід визначити в мінімальному
розмірі, передбаченому санкцією статті обвинувачення.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 15 листопада 2006 року ОСОБА_2
засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення
волі, на підставі ст.ст.75, 76
КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням,
з іспитовим строком 2 роки та
покладенням певних обов'язків. Відповідно до змісту ч.2 п.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24
жовтня 2003 року № 7 «Про практику
призначення судами кримінального покарання» якщо особа, яку звільнено від
відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, вчинила до постановления вироку у першій
справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить
відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного
складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок
виконується самостійно.

Підсудний ОСОБА_2 притягується до
кримінальної відповідальності за злочин, який вчинив до постановления вироку в
попередній справі і засуджується до покарання, яке належить відбувати реально,
тому кожен з вироків слід виконувати окремо.

Заліщицьке райСТ звернулося з
цивільним позовом, у якому просить сягнути з ОСОБА_2 160 грн.30 коп.
майнової шкоди. Під час судового слідства до матеріалів справи долучено
квитанцію, згідно якої ОСОБА_2 добровільно сплатив Заліщицькому райСТ на
відшкодування збитків 161
грн.30 коп., атому цивільний позов слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,
суд, -ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст. 185
КК України і призначити покарання 3
роки позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою і строк
відбуття покарання рахувати йому з 13
квітня 2007 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_2 в
строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 23 жовтня 2004 року по 28 грудня 2004 року.

Цивільний позов
Заліщицького райСТ залишити без розгляду.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через
Борщівський районний суд на протязі 15
діб з моменту його оголошення, а засудженим в той же строк з моменту
одержання копії вироку .

Головуючий :підпис З оригіналом згідно Суддя Борщівського
Районного суду

Зушман Г.І.