справа № 462/9011/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000568 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Трускавець Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має двох малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , приватного підприємця, військовозобов`язаного, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 20.02.2014 року о 18 год. 43 хв. біля стійки реєстрації на авіарейси на першому поверсі терміналу «А» ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім.Данила Галицького», що знаходиться по вул.Любінській, 168 у м.Львові, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклик неприязних відносин, під час конфлікту, пов`язаного з відмовою йому в перевезенні літаком авіакомпанії «Віз Ейр» сполученням «Львів-Мілан», маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , наніс йому один удар рукою в обличчя, чим спричинив потерпілому синець в ділянці лівого ока з переходом на ділянку носа, садно в ділянці носа, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 296 від 25.02.2014 року відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Під час судового розгляду вибачився перед потерпілим. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, вчиненим умисно; особу винного, який раніше не судимий (матеріали кримінального провадження, арк.82), одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює, на обліках в лікаря психіатра і нарколога не перебуває (матеріали кримінального провадження, арк.84), згідно наданої характеристики з місця проживання заяв і скарг відносно нього не поступало (матеріали кримінального провадження, арк.89).

Виходячи з наведеного, беручи до уваги думку потерпілого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

З огляду на наведене, враховуючи положення п.7 ч.9 ст.100 КПК України, CD-диск, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім.Данила Галицького» за 20.02.2014 року і який є речовим доказом (матеріали кримінального провадження, арк.28), слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати відсутні.

Підстав, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Речовий доказ - інформаційний носій (CD-диск), на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім.Данила Галицького» за 20.02.2014 року (матеріали кримінального провадження, арк.28), залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1