Єдиний унікальний номер (справа №) 214/845/15-к
Номер провадження у суді 1-кп/216/241/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004457 від 09 грудня 2014 року,

про обвинувачення ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нова Каховка Херсонської області, є українцем та громадянином України, має середню освіту, не працює, не одружений, не має реєстрації місця проживання, раніше судимий 25.03.2005 року Каховським м/с Херсонської області за ч.1 ст.309, ч.1 ст.122, ч.2 ст.121, ч.1 ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнився 18.07.2014 року з ВК №90 м.Херсону по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , маючи спрямований на заволодіння чужим майном намір, 09.12.2014 року о 06.20 год, прийшов до торгівельного кіоску, який розташований в ЗГГ «пл. Горького» в Саксаганському р-ні м. Кривого Рогу, де в цей момент знаходилась його знайома продавець ОСОБА_8 , та під приводом придбати куртку та випити кави проник до приміщення кіоску, продовжуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_8 , зв`язав ОСОБА_8 , під загрозою застосування ножа заволодів курткою, що належить ОСОБА_8 вартістю 300 грн., а також грошовими коштами у сумі 3615 грн. 65 коп., та цигарками на загальну вартість 530 грн., які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_9 , після чого з викраденим майном зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 збиток на загальну суму 300 грн., потерпілій ОСОБА_9 збиток на загальну суму 4145 грн. 65 коп.

В ході судового розгляду допитано обвинуваченого ОСОБА_6 , який вину в пред`явленому йому обвинувачені не визнав та показав суду, що після звільнення з місць позбавлення волі він приїхав до м. Кривого Рогу, працював неофіційно вантажником на металобазі, підприємство назвати не може, в м. Кривий Ріг він співмешкав з ОСОБА_10 , яка працювала продавцем у торгівельному кіоску, який розташований на пл. Горького. В цьому ж кіоску працювала продавцем ОСОБА_8 , яка запропонувала ОСОБА_10 купити для нього у неї чоловічу куртку. 09.12.2014 він повинен був їхати у відрядження в м. Київ. Рано вранці встав та поїхав до місця зустрічі по роботі, щоб їхати у відрядження. Оскільки йому було по дорозі, то він вирішив зайти до кіоску та купити у ОСОБА_8 куртку, при собі у нього була чорна сумка з його особистими речами. 08.12.2014 ввечері він дзвонив до Чміль та домовлявся, що приїде за курткою. До кіоску він прийшов приблизно о 06.00 год.. Чміль відчинила йому двері, він зайшов, вона зробила йому каву. Він випив каву. ОСОБА_8 дала йому куртку. Він відремонтував замок на куртці, заплатив за куртку гроші у розмірі 300 грн. та пішов з кіоску. Куртку він одягнув на себе, а свою зняв, перекинувши її на ручках своєї сумки. Вийшовши з кіоску, в пішохідний підземний перехід він не заходив, проходив його, коли йшов до кіоску. Він пішки йшов по пр. Миру, потім поїхав на маршрутному таксі до свого знайомого, який мешкав по АДРЕСА_1 (адресу та номер будинку пам`ятає дуже добре), щоб забрати гроші. Після чого поїхав додому до ОСОБА_11 . Далі на таксі поїхав до Ценрального автовокзалу. Звідки приблизно о 07.30 год. автобусом поїхав до м. Нова Каховка додому, щоб вирішити питання щодо своєї прописки. Ніякого розбійного нападу на Чміль він не здійснював, куртку він купив, заплатив за неї Чміль гроші 300 гривень. Гроші та цигарки він з кіоску не забирав. Вину не визнає, вважає, що ОСОБА_8 його обмовила, так як у них були інтимні відносини. Крім того, ОСОБА_12 йому розповідала, що після 09.12.14 р. Чміль бачили на автовокзалі вона продавала в кіоск цигарки.

Аналізуючи показання обвинуваченого, свідків, на предмет їх послідовності, логічності, правдивості, як окремо так і у сукупності, на предмет їх узгодженості в розрізі показань окремого учасника кримінального провадження, в розрізі показань усіх учасників, оцінюючи інші наявні у справі докази окремо та усі докази разом у сукупності, суд вважає, що незважаючи на невизнання своєї вини, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю зібраних стороною обвинувачення та дослідженими судом під час судового розгляду доказами та відповідно не спростовується зазначеними обвинуваченим та захисником відомостями.

Вина підтверджується показаннями потерпілих та свідків, допитаних у судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_8 у своїх показаннях суду пояснила, що на період 09.12.2014 вона працювала продавцем у торгівельному кіоску, який розташований на пл. Горького м. Кривого Рогу та належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_9 . ЇЇ зміна була 08 та 09.12.2014 року, виручку вона не здавала. У неї була напарниця ОСОБА_13 , яка співмешкала з ОСОБА_14 , на той час вона знала його по імені, їй відомо, що ОСОБА_15 бив ОСОБА_16 , взагалі погано до неї ставився, забирав у неї гроші.

До цієї події ОСОБА_15 неодноразово був у кіоску, оскільки приходив до своєї співмешканки ОСОБА_17 , яка певний час працювала продавецем цього ж кіоску, по черзі з потерпілою.

У грудні 2014 року вона була на робочому місці в кіоску на 95 кварталі, вранці розпочала торгувати, на початку 6-ої години ранку в двері постукав ОСОБА_18 , її знайомий. Вона була знайома з обвинуваченим, оскільки він співмешкав із ОСОБА_17 , її напарницею по роботі. Вона, потерпіла, в суботу домовилась із обвинуваченим, про те, що він у понеділок прийде до неї за курточкою, яку вона до цього запропонувала йому продати за 300 гривень через його співмешканку ОСОБА_17 . У зв`язку з цим спокійно впустила останнього у кіоск.

Останнього впізнає у залі суду. Вона відпустила покупця, після чого відчинила йому двері. Обвинувачений зайшов, взяв стілець та присів на нього. Вона зробила йому каву та передала куртку. Обвинувачений роздивлявся куртку, в якій щось було із замком. Після чого кинув куртку на пол, зачинив віконце кіоску, дістав ножа, став до вікна спиною, а до неї ножем. Погрожуючи ножем, узяв її, потерпілу, та кинув у куток біля дверей і попросив, щоб вона не кричала. Сказав: Оксано, не кричи, бо поріжу чи повішу. Вона, потерпіла, впала у куток, обмочилась, оскільки сильно перелякалась. Вимолювала та просила його нічого не робити поганого, пропонувала віддати куртку за дарма. Він запитався де гроші. Вона сказала, що там де і завжди. Він знав де гроші, оскільки бачив раніше місце їх зберігання. Він відкрив ящик у столі, дістав добову касу, тобто забрав усі кошти, в тому числі дрібні купюри, які лежали окремо у коробці з-під чаю.

Пригадує, що у неї у той ранок була каса 3500 грн у ящику плюс дрібні кошти, всього біля 4000 грн. За куртку він не розрахувався.

Після чого підняв її, посадив на стуло, зв`язав руки назад до стула та ноги медичним скотчем, який дістав з свого карману, засунув їй кляп (чорненька тряпочка) у рот, який також дістав зі свого карману, та лейкопластерем обмотав навколо голови. Після чого загрузив спортивну величеньку сумку, з якою прийшов, блоками цигарок, зверху кинув куртку, забрав сумку і пішов.

Пригадує, що ОСОБА_19 був у короткій шкіряній куртці чорного кольору, кросівках та, здається, у синіх джинсах.

Вона звільнила руку, взяла засов від дверей, який впав, зачинила двері, подзвонила власниці кіоску. Настя приїхала разом із чоловіком та викликала міліцію. Міліція оглянула кіоск, знімали відбитки, вона показувала працівникам міліції на пластир та ганчірку, які лежали на полу в кіоску, якими зв`язував її ОСОБА_15 . Чому вони нічого не забрали вона не знає, після їх від`їзду вона все викинула.

В подальшому за її участі відбувалось впізнаня ОСОБА_15 та одночасний допит. На одночасному допиті ОСОБА_15 говорив, що грошей не брав, говорив що поїхав до Каховки. Наполягає на своїх показаннях, підстав обмовляти обвинуваченого ОСОБА_15 у неї немає.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 розповіла, що вона є приватним підприємцем, в неї є торгівельний кіоск, який розташований на пл.Горького м. Кривого Рогу, де вона на період 09.12.14 займалась роздрібною торгівлею. Кіоск працював цілодобово, продавці могли працювати 2 дні поспіль. 09.12.2014 року приблизно о 06.00 год їй на мобільний телефон зателефонувала продавець кіоску ОСОБА_20 та повідомила про те, що її пограбували у кіоску та викрали гроші. Після чого вона разом з чоловіком поїхала до кіоску, коли вони приїхали, вона побачила, що ОСОБА_20 була заплакана, дуже налякана. Чміль їй розповіла, що коли вона знаходилася у кіоску, прийшов ОСОБА_19 , знайомий ОСОБА_11 . Вона впустила його до кіоску, зробила йому каву. ОСОБА_19 став біля вікна, спиною закривши вікно та діставши ніж, спитав де виручка. ОСОБА_15 в кіоску забрав гроші крупними купюрами, а потім забрав і гроші, які були номіналом по 1 та 2 грн, які знаходилися в коробочці з-під чаю на столі, забрав цигарки та куртку Чміль, після чого він вставив ОСОБА_21 кляп в рот, зв`язав скотчем та пішов з кіоску. Вона подзвонила до ОСОБА_11 , питала за ОСОБА_22 , остання сказала, що не бачила його декілька днів, може він в АТО. Вона сказала, що прізвище ОСОБА_22 ОСОБА_23 . Вона провела інвентаризацію товару в кіоску, згідно якої у неї було викрадено з кіоску цигарки та гроші. Також, коли вона прийшла до кіоску, вона бачила в кіоску скотч, ганчірку, чому їх не забрала міліція пояснити не може. Чміль у неї працювала приблизно 2,5 місяці, у останньої були недостачі, але ОСОБА_24 чесна, сама говорила, що брала в кіоску. Вона довіряє показанням потерпілої ОСОБА_8 , оскільки бачила її в той ранок, її психологічний стан, вважає, що ОСОБА_8 не могла інсценувати подібного. Осадча ОСОБА_17 звільнилась приблизно за 2 неділі до подій, були також недостачі і у ОСОБА_11 , до 500 гривень, звільнилась остання за станом здоров`я.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_25 вона знає з дитинства. Станом на 09.12.2014 року вона співмешкала з ним. Останній неофіційно працював вантажником на «Агростандарт», на роботу ходив о 05.00 годині, вихідний - неділя. Вона приблизно 1 рік працювала продавцем у ПП ОСОБА_26 в кіоску, який розташований на пл. Горького в Саксаганському р-ні м. Кривого Рогу. Звільнилась в кінці листопада 2014 року за станом здоров`я. В ніч з 08 на 09 грудня 2014 року ОСОБА_15 встав приблизно о 05.00 годині на роботу. Вона його провела на роботу та бачила як він взяв з собою поліетиленовий пакет «АТБ», в якому був одяг для роботи. Ніякої чорної сумки вона у нього не бачила, такої у нього не має. Приблизно 6-7 грудня 2014 року вони говорили з ОСОБА_21 по телефону та домовилась придбати у неї куртку для ОСОБА_15 . 09.12.2014 року ОСОБА_15 не говорив, що їде до кіоску. 09.12.2014 року зранку ОСОБА_15 їй передзвонив, сказав, що не їде у відрядження до ОСОБА_27 , після чого приїхав додому, переодягнувся та поїхав у Каховку робити документи, оформляти прописку. Зранку 09.12.2014 року їй подзвонила ОСОБА_26 , повідомила за грабіж, питала де ОСОБА_19 . Вона сказала, що ОСОБА_19 поїхав до ОСОБА_27 , так як не хотіла говорити працівникам міліції де знаходиться ОСОБА_15 , а тому вигадала, що він поїхав до ОСОБА_27 , вигадала для ОСОБА_25 прізвище (перше, яке прийшло в голову) ОСОБА_23 , так як у неї негативне ставлення до працівників міліції.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_28 пояснила, що обвинуваченого знала по імені ОСОБА_19 , який приходиться чоловіком її подруги ОСОБА_11 . ОСОБА_15 до подій знала приблизно 5 місяців, бачила його в кіоску, коли він приходив до ОСОБА_11 . В грудні 2014 року приблизно о 07.00 год. їй подзвонила ОСОБА_20 , яка попросила принести до кіоску валідолу, бо їй стало погано. Вона вийшла до кіоску, бачила ОСОБА_21 в неадекватному стані, бачила господарку кіоску та її чоловіка. Чміль говорила, що ОСОБА_19 прийшов до кіоску, випив кави, потім зв`язав її скотчем та забрав сигарети, гроші.

ЇЇ, свідка, допитували працівники міліції, але вона не підтверджує показання з протоколу допиту в частині того, що вона знала про намір ОСОБА_15 пограбувати кіоск, так як вона такі показання не давала, не говорила, що ОСОБА_19 розповідав їй, що збирається ограбити кіоск. Також їй відомо, що ОСОБА_20 після 09.12.14 року продавала в районі автовокзалу блоки цигарок. Цю інформацію їй дівчата розповіли.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_29 показав, що в листопаді-грудні 2014 року він познайомився з ОСОБА_17 , яка працювала продавцем в кіоску, яка говорила, що у неї є чоловік ОСОБА_30 , дала його 2 номери мобільних телефонів та сказала, якщо будуть у нього якість проблеми він може звертатись до ОСОБА_22 .

Вина обвинуваченого підтверджується речовим доказом, оглянутим у судовому засіданні, куртку чорного кольору, яка була викрадена у потерпілої ОСОБА_8 .

Вина обвинуваченого підтверджується оглянутим в судовому засіданні речовим доказом відеозаписом, згідно якого встановлено, що 09.12.2014 приблизно о 06.14 год. обвинувачений ОСОБА_6 проходить з чорною сумкою по підземному пішохідному переходу 95 кварталу. Дані відеозапису підтвердив обвинувачений в судовому засіданні.

Окрім показань, вина обвинуваченого також підтверджуються відомостями, здобутими під час слідчих дій на досудовому розслідуванні, що зафіксовані:

- протоколом огляду місця події від 09.12.2014 торгівельного кіоску розташованого на зупинці громадського транспорту «пл. Горького» по пр. Миру м. Кривого Рогу (т1 а.п. 13-15);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.01.2015, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка скоїла на неї розбійний напад в кіоску та заволоділа майном (т.1 а.п. 130-132);

- протоколом одночасного допиту від 23.01.2015 потерпілої ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_6 , в ході якого потерпіла підтвердила обставини скоєння злочину ОСОБА_6 09.12.2014, в тому числі, що ніяких коштів ОСОБА_15 їй не передавав за куртку та заволодів сигаретами і коштами (т.1 а.п. 167, 168);

- протоколом огляду чоловічої куртки чорго кольору, яку вилучено під час затримання та огляду ОСОБА_6 (т.1 а.п. 148).

На думку суду позиція обвинуваченого спрямована на ухилення від відповідальності.

Згідно показів потерпілої ОСОБА_21 встановлено, що ОСОБА_31 прийшов до кіоску несподівано, знаходячись в кіоску витягнув ніж з карману куртки, витягнув ганчірку та медичний пластир, тобто вказані обставини свідчать, що ОСОБА_6 заздалегідь приготував знаряддя злочину та проник до кіоску з метою заволодіння майном.

Заявлене ним пояснення про бажання потерпілої ОСОБА_8 обмовити його в силу того, що вони перебували в інтимних стосунках не знайшло свого підтвердження доказами. Крім того, суду не було роз`яснено яким чином можливі інтимні стосунки викликали бажання обмовити обвинуваченого з метою притягнення його до кримінальної відповідальності, а не навпаки.

Крім цього, дана версія обвинуваченого не пояснює показання іншої потерпілої ОСОБА_9 . Зокрема, ОСОБА_9 пояснила, що коли вона прийшла до кіоску, вона бачила в кіоску скотч, ганчірку; вона довіряє показанням потерпілої ОСОБА_8 , оскільки бачила її в той ранок, її психологічний стан, вважає, що ОСОБА_8 не могла інсценувати подібного. Більше того, жодна із потерпілих навіть не пред`явили до обвинуваченого позовів, що свідчить про відсутність претензій щодо відшкодування майнової та моральної шкоди. Отже, суду не надано належних та допустимих доказів недостовірності показань потерпілих, їх зацікавленості в засудженні обвинуваченого. Показання потерпілих є послідовними, сумніву щодо їх достовірності не викликають.

В той же час показання обвинуваченого містять очевидну недостовірність в деяких моментах. Так, обвинувачений пояснював, що заходив до свого знайомого, який мешкав у житловому будинку по АДРЕСА_1 (адресу та номер будинку пам`ятає дуже добре), щоб забрати гроші (останній не відчинив). Однак, за вказаною адресою розташований нежитловий будинок торговельний центр «Бульвар» (в минулому «Дитячий світ»).

Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_32 , оскільки свідок ОСОБА_12 сама зазначила, що говорила працівникам міліції неправду на досудовому слідстві, спочатку говорила, що останній раз бачила ОСОБА_15 08.12.2014, коли останній йшов на роботу, додому він не повертався, вигадала його прізвище ОСОБА_23 , в суді розповідала, що 09.12.2014 року ОСОБА_6 пішов на роботу вранці, з собою у нього був пакет, а не сумка, що він повертався додому.

Свідок приховувала від співробітників міліції інформацію про дійсне місце знаходження ОСОБА_33 , знаючи, що він перебуває в м.Нова Каховка. Також свідок ввела в оману потерпілу ОСОБА_9 щодо дійсного прізвища обвинуваченого.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_29 прізвище « ОСОБА_23 » ОСОБА_10 вигадала для ОСОБА_15 не вперше, що викликає недовіру суду до її показань, адже у суді вона заявила, що у розмові з ОСОБА_26 вигадала прізвище перше, яке прийшло в голову.

Свідок була майже у кожному судовому засіданні під час судового розгляду, в залі суду займала місце близько до обвинуваченого, намагалась спілкуватись з ним, підбадьорювала його, що свідчить про заінтересованість свідка результатами розгляду кримінального провадження, про його вболівання за долю обвинуваченого.

Свідок перебуває у фактичних шлюбних стосунках, а тому є необ`єктивним та зацікавленим.

Суд відхиляє показання свідка ОСОБА_28 в частині пояснень щодо того, що їй відомо, що ОСОБА_20 після 09.12.14 року продавала в районі автовокзалу блоки сигарет, оскільки свідок очевидцем цих подій не був, знає дану інформацію від третіх осіб, яких не називає. Виняткових випадків, за яких суд має право визнати ці показання допустимими відповідно до ст.97 КПК України суду не наведено.

Зібрані у кримінальному провадженні докази є належними та допустимими, у своїй сукупності є достатніми для констатації факту вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину.

Невизнання обвинуваченим своєї вини не спростовує зазначені вище докази його вини. Зазначене у показаннях обвинуваченого не знайшло свого підтвердження належними та допустимими доказами.

Доводи обвинуваченого спростовані доказами, зібраними стороною обвинувачення та дослідженими під час судового розгляду. На підтвердження своїх доводів обвинувачений не надав суду доказів.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, яке інкримінується обвинуваченому. Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи покарання, суд виходить з меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ступенем тяжкості відповідно до ст.12 КК України вчинений злочин відноситься до особливо тяжких злочинів. Обвинувачений перебуває на обліку з 20.06.1994 року у нарколога з діагнозом «Полінаркоманія».

Судом враховується думка потерпілої ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 , які, кожна окремо, просили покарати обвинуваченого на розсуд суду (т.2 а.п. 62, 79, 80).

Обставин, які пом`якшують покарання відповідно ст. 66 КК України, не виявлено. Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

За викладених фактичних та юридичних обставин справи суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.

Оскільки пом`якшуючих обставин не виявлено, наявна обтяжуюча обставина, то слід призначити покарання більш суворе за мінімальне за даною статтею.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набуття вироком законної сили слід залишити без змін. Слід також вирішити питання про речові докази та документи в порядку ст.ст. 100 КПК України, прийняти рішення щодо процесуальних витрат в порядку ст.126 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу із конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання, тобто з 14 години 00 хвилин 21 січня 2015 року, зарахувавши строк перебування під вартою у строк відбування покарання (т.1 а.п. 140-142).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 196 (сто дев`яносто шість) гривень 56 копійок (т.1 а.п. 63) та у розмірі 196 (сто дев`яносто шість) гривень 56 копійок (т.1 а.п. 161)

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази, а саме: ДВД диск з записом камери відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження; чоловічу куртку «ХХЛ», передану на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , вважати повернутою останній; дві сім картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» зберігати в матеріалах кримінального провадження; сліди пальців рук, вилучені з місця події зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити право обвинуваченого подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3