У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого - судді

Пивовара В.Ф.,

суддів

Пошви Б.М. і Гошовської Т.В.,

за участю прокурора захисника

Опанасюка О.В., ОСОБА_1,

розглянула в судовому засіданні 27
грудня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційним поданням
заступника прокурора Луганської області на вирок Ровеньківського міського суду
Луганської області від 14 листопада 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Червонопартизанська Луганської області, раніше судимого:

1) 7.11.2002р. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.
286, ст. 304, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі,

2) 27.12.2004р. за ст. 128 КК України на 150 годин
громадських робіт,

засуджено :

1
за ч. 2 ст.
187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення волі
без конфіскації майна,

2
за ч. 4 ст.
187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,

3
за ч. 5 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення
волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточне покарання
ОСОБА_2 призначено 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 від відбування покарання
звільнено з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки з покладанням на нього
відповідних обов'язків.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця

с. Провалля Свердловського району
Луганської області, раніше судимого: 28.04.2005р. за ч. 2 ст. 185, ст. 198, ч.
2 ст. 289 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75
КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2
роки,

засуджено :

4
за ч. 1 ст.
187 КК України на 3 роки позбавлення волі,

5
за ч. 2 ст.187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення
волі без конфіскації майна,

6
за ч. 4 ст.
187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення
волі без конфіскації майна,

7
за ч. 5 ст. 186 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

8

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточне покарання
ОСОБА_3 призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за
вироком від 28.04.2005р. і остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 5
років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання
звільнено з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки з покладанням на нього
відповідних обов'язків.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Тирасполь Республіки Молдова, раніше
не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України на 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання
звільнено з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки з покладанням на нього
відповідних обов'язків.

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця сел. Білібіно Магаданської
області РФ, раніше не судимого,

засуджено :

9
за ч. 4 ст.
187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі
без конфіскації майна,

10 за ч. 5 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.
70 КК України за сукупністю злочинів, остаточне покарання ОСОБА_5 призначено 5
років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання
звільнено з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки з покладанням на нього
відповідних обов'язків.

За вироком суду ОСОБА_2,
ОСОБА_3,ОСОБА_4 і ОСОБА_5 визнано винуватими у вчинені злочинів за таких
обставин.

9 липня 2005 року, приблизно о 23год., перебуваючи в автомобілі “Лянча” на
вул. Лутугінській у м. Луганську, ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3 та особою, щодо якої
справу виділено в окреме провадження, побачили у раніше незнайомого ОСОБА_6
мобільний телефон. З метою заволодіння чужим майном ОСОБА_2 сказав ОСОБА_3 та особі, справу щодо
якої виділено в окреме провадження, забрати телефон. Вони вийшли з автомобіля,
а ОСОБА_2 залишився. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3та інша особа
вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_6, поєднаний із насильством,
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого. При цьому вони завдали
потерпілому удари руками та ногами по тілу та голові, від чого останній
знепритомнів. Указаними діями потерпілому було спричинено легкі тілесні
ушкодження і заподіяно майнову шкоду на суму 562,71грн.

Крім того, приблизно в середині жовтня 2005 року ОСОБА_2 створив
організовану злочинну групу, в яку шляхом переконання у безкарності і
можливості отримання матеріальної винагороди утягнув ОСОБА_3 і ОСОБА_5
Вступивши з указаними особами у злочинний зговір, направлений на вчинення
корисливих злочинів, ОСОБА_2, будучи організатором створеної злочинної групи
визначав місце та час вчинення злочинів, спосіб, знаряддя та засоби їх
вчинення, розробляв шляхи відходу після вчинення злочинів, керував діями
учасників групи, розподіляв їх ролі при вчиненні злочинів, приймаючи участь у
їх вчиненні, застосовував фізичне насилля щодо потерпілих за допомогою газового
пістолета, а після вчинення злочинів розподіляв між членами організованої групи
викрадене майно.

При вчиненні злочинів для полегшення досягнення єдиного злочинного умислу,
члени організованої групи використовували автомобіль ВАЗ-2106, який належав
ОСОБА_5, газовий пістолет невстановленої моделі та два газових балончика
“Шанс-1” і “Кобра Н-1”, які належали ОСОБА_2, а також мобільні телефони, які
належали ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Так у період з 18 по 20 жовтня 2005 року організована злочинна група у
складі ОСОБА_2, ОСОБА_5 і ОСОБА_3, а також за попередньою змовою з ОСОБА_4,
якого залучили до вчинення злочинів і який не знав про діяльність організованої
злочинної групи, перебуваючи у м. Ровеньки вчинили ряд розбійних нападів з
метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства небезпечного для
життя і здоров'я потерпілих та заволоділи майном: потерпілого ОСОБА_7 на суму
140грн; потерпілих ОСОБА_8, ОСОБА_9 і її сина ОСОБА_10 на суму 127,55грн і
429грн. відповідно; потерпілого ОСОБА_11 на суму 37грн. і газовим револьвером.

19 жовтня 2005 року організована злочинна група у складі ОСОБА_2, ОСОБА_5 і
ОСОБА_3 у м. Суходольську Луганської області вчинили грабіж, поєднаний з
насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілих і відкрито
викрали майно потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на суму 400грн. і 450грн.
відповідно.

20.10.2005р. діяльність організованої злочинної групи, яку очолював
ОСОБА_2, було припинено працівниками міліції.

Крім того, 19.06.2005р., приблизно о 00год., ОСОБА_3, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння біля буд.АДРЕСА_1, з метою заволодіння чужим майном,
вчинив розбійний напад на потерпілого ОСОБА_14 з застосуванням насильства
небезпечного для його життя та здоров'я, заволодівши майном потерпілого на суму
1700грн.

В апеляційному порядку справа не переглядалася.

У касаційному поданні прокурор порушує питання про скасування
вироку щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та направлення справи на новий судовий
розгляд, посилаючись при цьому на неправильне застосування кримінального закону,
внаслідок чого засудженим призначено покарання, яке не відповідає тяжкості
злочинів та даним про особи засуджених.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення захисника
ОСОБА_1 на заперечення касаційного подання, думку прокурора, який підтримав
касаційне подання, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до
вимог ст. 65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про
практику призначення судами кримінального покарання” №7 від 24.10.2003 року суд
при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання. Визначаючи
ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із
сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу,
обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали, тощо.

Разом із тим,
призначаючи ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 і ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України та
звільняючи їх від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції не
в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, конкретні
обставини справи та дані про особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_4, зокрема, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 і ОСОБА_4 протягом невеликого проміжку часу вчинили корисливі
злочини, які згідно зі ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, і
призначив їм усім однакове покарання.

Крім того,
розглядаючи справу, суд не перевірив доводів засуджених та їх захисників щодо
виду співучасті вчинених дій ОСОБА_2,
ОСОБА_3 і ОСОБА_5, зокрема, про підтвердження доводів обвинувачення про
наявність у їх діях ознак організованої злочинної групи, не урахував
усіх даних про особи засуджених при призначенні покарання.

За таких
обставин вирок підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий
розгляд, у ході якого необхідно всебічно, повно і об'єктивно дослідити всі
обставини справи і призначити кожному із засуджених справедливе покарання.

Враховуючи
викладене, керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора задовольнити.

Вирок Ровеньківського міського суду Луганської області від 14 листопада
2006 року щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 і ОСОБА_4 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд у
той же суд в іншому складі суддів.

С у д д і :

Пивовар В.Ф. Пошва Б.М. Гошовська Т.В.