18 листопада 2013 року
Добропільський міськрайонний суд
Донецької області у складі:
головуючого судді
потерпілого ОСОБА_1
представника потерпілого ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні
обвинувальний акт у кримінальному
провадженні за обвинуваченням
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Оренбурзької області Росії,
громадянина України, одруженого,
працюючого головним лікарем центра
медичної допомоги Добропільського
району, раніше не судимого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
у вчиненні кримінального
правопорушення передбаченого ст. 140 ч. 1
ОСОБА_4 працюючи лікарем-хірургом,
хірургічного відділення
Добропільськой ЦРЛ, що знаходиться по
вул. Гагаріна, 3 в м. Добропіляя
Донецькій області, всупереч п.«а» ст. 78
Закону України «Про основи
законодавства України про охорону
здоров'я», відповідно якого медичні
працівники зобов'язані сприяти охороні
та зміцненню здоров'я людей, запобігати
і лікувати захворювання, подавати
своєчасну і кваліфіковану медичну і
лікарську допомогу, провів 07 лютого 2007
року хірургічну операцію
«ніжне-середінна лапаротомія,
апендектомія» ОСОБА_5, який знаходився
на стаціонарному лікуванні в
хірургічному відділенні
Добропільськой ЦРЛ з 07 лютого 2007 року
по 27 лютого 2007 року. Під час проведення
вказаної операції ОСОБА_4 був оперуючим
хірургом, тобто безпосереднім її
виконавцем і керівником медперсоналу,
якій приймав участь в цій операції.
ОСОБА_4 в наслідок неналежного
виконання своїх професійних
обов'язків, несумлінного ставлення до
них, що виразилось в неуважному,
неакуратному, халатному їх виконанні, в
черевній порожнині ОСОБА_5 залишив
металевий медичний хірургічний затиск
більорта малий, який використовується
при проведенні хірургічної операції як
кровозупинуючий затиск для блокування
кровоносних судин органу підлягаючому
видаленню, і який повинен був вилучити
до закінчення операції з організму
хворого. Згідно висновку комісійної
судово-медичної експертизи,
лікар-хірург ОСОБА_4 перед закінченням
операції зобов'язаний був провести
ревізію черевної порожнини хворого, у
тому числі на предмет можливого
залишення стороннього предмету,
оскільки згідно п.4.1. посадової
інструкції лікарки-хірурга
Добропільськой ЦМЛ він несе
відповідальність за свою діяльність
відповідно до чинного законодавства і
нормативно-правових актів, що
визначають діяльність органів
управління та закладів охорони
Дії лікаря-хірурга ОСОБА_4 призвели до
розвитку у ОСОБА_5 захворювання -
часткової кишкової непрохідності, яке
знаходиться в причинно-наслідковому
зв'язку, як із залишенням в черевній
порожнині медичного затиску, так і з
проведеною 07 лютого 2007 року операцією:
нижньо-серединна лапаротомія,
аппендеткомія, дренування черевної
порожнини з приводу гострого
гангренозного апендициту, гнійного
перетоніта. Залишення в черевній
порожнині ОСОБА_5 металевого медичного
затиску призвело до настання тяжких
наслідків для здоров'я потерпілого у
вигляді спричинення тілесних
ушкоджень середньої тяжкості та
постійної загальної втрати ним
працездатності на 30%.
Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не
визнав. Показав, що 07 лютого 2007 року
хворий ОСОБА_5 поступив у хірургічне
відділення у критичному стані з
приводу гострого гангренозного
апендициту, гнійного перетоніта та
потребував негайного оперативного
втручання. У терміновому порядку була
організована операція, у якій він був
єдиним хірургом, без участі другого
хірурга-асистента, хоча за медичними
нормативами оперувати такий випадок
повинен був головний лікар, який має
вищу категорію. Однак, враховуючи
тяжкий стан хворого та його вік,
операція була проведена невідкладно,
що, на думку обвинуваченого, врятувало
життя ОСОБА_5. Обвинувачений не може
пояснити яким чином у черевній
порожнині потерпілого залишився
хірургічний затиск. Він проводив
ревізію прооперованої зони, що
знаходилася праворуч. Медична сестра
ОСОБА_6, що приймала участь у операції
не повідомила його про недостачу
інструмента після вказаного
хірургічного втручання. Процес за
одужання ОСОБА_5 проходив з
особливостями, які характерні для
операцій такої складності та зважаючи
на вік хворого. У 2012 році під час
обстеження ОСОБА_5 на УЗО він не виявив
стороннього предмета. Вважає, що провів
операцію правильно, врятував життя
ОСОБА_5. Не визнає себе винним, вважає,
що перевірка кількості інструментарію
є обов'язком операційної медичної
Не зважаючи на невизнання вини
обвинуваченим ОСОБА_4, його винуватість
підтверджується дослідженими судом
Допитаний у судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_1 показав, що 07 лютого
2007 року йому зробив операцію лікар
ОСОБА_4 Після проведення операції
Савостьянов почував себе дуже погано, і
його направили у м. Донецьк, де видалили
аденому лазером. Наступні п'ять років
він страждав від поганого самопочуття,
не міг самостійно виконувати просту
роботу. Після неодноразового
обстеження, у 2012 році на комп'ютерній
томографії у його черевній порожнині
був виявлений хірургічний затиск.
Потерпілий вказує, що до операції 07
лютого 2007 року він не піддавався
хірургічному втручанню. У 2012 році йому
видалили затиск, а також частину кишки.
Претензій матеріального характеру до
обвинуваченого не пред'являє.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_7, яка
є донькою потерпілого, показала, що 07
лютого 2007 року її батьку ОСОБА_1 була
зроблена операція лікарем ОСОБА_4 Після
операції батько почував себе вкрай
погано: знаходився на лікуванні майже 20
днів, не міг самостійно без катетеру
випорожнюватися, тому його направили
на видалення аденоми, однак і після
цього він продовжував хворіти. Після
багатократних обстежень, 31 січня 2012
року у м. Краматорську під час
проведення томографії у батька був
виявлений затиск, який був видалений у
лютому 2012 року. З вибаченнями до їхньої
сім'ї звертався головний лікар ОСОБА_8,
а ОСОБА_4 не вибачався.
Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_9, який є сином потерпілого, дав
показання аналогічні показанням
У судовому засіданні свідок ОСОБА_10
показав, що у 2012 році він обстежував
хворого ОСОБА_7 та встановив діагноз:
кишкова непрохідність. Він призначив
рентген, але вивчав тільки описання
рентгенолога, у якому стороні предмети
у тілі пацієнта не були вказані. У
протоколі операції 2007 року він
вказаний як хірург-асистент, але участі
в операції не приймав.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_11
показав, що він як рентгенолог описував
знімки від 17 січня 2012 року, на яких він
бачив кільці затиску, але не описав їх,
оскільки питання з цього приводу
лікарем не ставилися, а також він
подумав, що в силу віку хворого це
Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 показала, що вона була
операційною медсестрою під час
проведення операції ОСОБА_7 07 лютого 2007
року. Вказала, що у її обов'язки входить
підготовка інструментів до операції в
залежності від її складності. Під час
операції вона здійснює обов'язки
операційної медсестри: подає
інструмент, виконує розпорядження
хірурга. За час операції використаний
інструмент відкладається для
подальшої обробки, а тому одразу
виявити нестачу неможливо. У той день 07
лютого 2007 року було проведено три
операції. Журнал обліку інструмента
ведеться з 2009 року. Вона виявила
відсутність затиску наступного дня,
про що повідомила старшу медичну
сестру і лікаря ОСОБА_4.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_8
показав, що він головний лікар
Добропільської ЦМЛ (у 2007 році - ЦРЛ). З
приводу події він вибачився перед
потерпілим за оперативну бригаду та
рентгенолога. Вказав, що посадові
інструкції лікарів за 2007 рік не
збереглися, але функціональні
обов'язки хірурга не змінювалися і
відповідають тим, що діють на
теперішній час. Вважає, що проведення
ревізії після операції не обов'язкове,
при нестачі інструменту медсестра
повинна була повідомити хірурга.
Крім того, винуватість ОСОБА_4
підтверджується дослідженими у
судовому засіданнями матеріалами
кримінального провадження:
- протоколом від 16 лютого 2012 року, яким у
м. Донецьку в обласному
протипухлинному центрі був вилучений
медичний затиск більрота малий 16 см
- наказом головного лікаря
Добропільської ЦРБ від 30 липня 1988 року
про прийняття на посаду лікаря-хірурга
ОСОБА_4 (том 1 а.с.110);
- рішенням Добропільської міської ради
від 03 грудня 2009 року № 5/56-160 про зміну
лікувально-профілактичний заклад
"Добропільська центральна районна
лікарня" на "Комунальний
лікувально-профілактичний заклад
"Добропільська центральна міська
лікарня" (том 1 а.с.108);
- посадовою інструкцією лікаря-хірурга
Добропільської ЦМЛ ОСОБА_4, а саме: п.4.1.
Лікар-хірург несе відповідальність за
свою діяльність відповідно до чинного
законодавства та нормативно-правових
актів, що визначають діяльність
органів управління та закладів охорони
здоров'я (том 2 а.с.54-55);
- листом головного лікаря
Добропільської ЦМЛ від 09 вересня 2013
року: посадова інструкція ОСОБА_4 за 2007
рік відсутня (том 1 а.с.165);
- випискою з історії хворого ОСОБА_5, що
він знаходився на лікуванні з 07 по 27
лютого 2007 року на лікуванні у
Добропільській ЦРЛ (том 2 а.с.97);
- виписним епікризом ДОКТМО, що ОСОБА_5
був на лікуванні з 27 лютого до 13 березня
2007 року (том 2 а.с.98);
- випискою з історії хвороби ОСОБА_5, що
він знаходився на лікуванні у
Добропільській ЦМЛ з 17 по 27 січня 2012
року, діагноз: часткова кишкова
непрохідність (том 2 а.с.100);
- протоколом УЗО ОСОБА_5 від 20 січня 2012
року, у якому лікар ОСОБА_4. вказав на
ознаки кишкової непрохідності (том 2
- висновком комп'ютерної томографії від
31 січня 2012 року, яким у ОСОБА_5. виявлено:
у черевній порожнині у лівій
підвздошній області, знаходячись косо
вертикально, вбачається металевий
затиск (том 2 а.с.103);
- медичною картою амбулаторного
хворого ОСОБА_5 про знаходження 01
лютого 2012 року у ККЛПУ "Донецький
обласний протипухлинний центр" (том 2
- висновком клініко-експертної комісії
Добропільської ЦМЛ від 01 березня 2012
року, що залишення медичного
інструментарію могло бути при
проведенні екстреної операції 07.02.2007 р.
лікарем-хірургом ОСОБА_4 (том 2 а.с.115);
- висновком судово-медичної
(комісійної) експертної комісії №669 від
03 грудня 2012 року, яким встановлено, що:
Під час знаходження хворого ОСОБА_5 на
лікування у хірургічному відділенні
Добропільської ЦРЛ в період з 07 лютого
2007 року по 27 лютого 2007 року діагноз йому
був встановлений вірно; медична
допомога надана у повному обсязі для
даного лікувального закладу;
застосоване лікування не було йому
протипоказано та не спричинило
погіршення його здоров'я, не призвело
до тяжких наслідків, не було порушень
діючих інструкцій про лікування. Під
час проведення 07 лютого 2007 року
операції "нижньо-серединна
лапаротомія, аппендеткомія" у черевній
порожнині ОСОБА_5 був залишений затиск,
який видалений 13 лютого 2012 року -
"лапаратомія, видалення чужорідного
тіла у черевній порожнині, резекція
тонкої кишки", при цьому в ході операції
було встановлено - "над входом у малий
таз у лівій підвздошній області
інфільтрат до 15 см, що складається з
петель підвздошної кишки, у центрі
якого знаходиться бранша металевого
затиску". Виявлені зміни у черевній
порожнині потребували проведення
вказаної операції по видаленню
затиску, що призвело, відповідно до ст.
62.б "Інструкції про порядок організації
і проведення лікувально-страхової
експертизи" до 30% постійної втрати
загальної працездатності у ОСОБА_5
Згідно до п.1.3 "Правил судово-медичного
визначення ступеню тяжкості тілесних
ушкоджень" від 17 січня 1995 року: у
випадку неналежного надання медичної
допомоги, що виявилося у порушенні
анатомічної цілості тканин і органів
та їх функцій, експертна комісія
вправі розглядати це порушення як
тілесне ушкодження і визначити
ступінь його тяжкості за цими
Правилами. У зв'язку з чим ОСОБА_5, на
підставі п.2.1.2.г вказаних Правил, були
спричинені тілесні ушкодження
середньої важкості, як спричинивши
стійку втрату загальної
працездатності менш ніж на третину.
Оперуючий хірург зобов'язаний був
провести ревізію черевної порожнини, в
т.ч. для виявлення стороннього
За загальними правилами, операційна
медична сестра веде нагляд за тим, щоб у
операційній рані не залишили сторонніх
предметів, для чого їх перераховують до
та після операції. Нормативні
документи, що регламентують такі
обов'язки медсестри - відсутні.
Під час стаціонарного лікування
хворого ОСОБА_5 в період з 17 січня 2012
року по 27 січня 2012 року у хірургічного
відділення Добропільської ЦРЛ у
клінічному діагнозі не вказана
наявність стороннього предмету у
черевній порожнині, в той час як на
рентгенограмі від 17 січня 2012 року
візуалізується частина інструменту -
кільця, замок-кремальера, частина
Між залишенням у черевній порожнині
ОСОБА_5 затиску під час операції 07
лютого 2007 року і хворобою - частковою
кишковою непрохідністю, є причиний
Залишення затиску призвело до
ускладнень і як наслідок до 30%
постійної втрати загальної
працездатності. ОСОБА_5 були спричинені
тілесні ушкодження середньої тяжкості,
що потягли стійку втрату загальної
працездатності менш ніж на одну
третину (том 2 а.с.123-132).
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не
визнав, оскільки вважає, що він
виконував свої обов'язки належним
чином, а перевірка кількості
інструментарію є обов'язком
операційної медичної сестри. Той факт,
що обвинувачений ОСОБА_4 не визнає свою
вину, суд розцінює як обраний ним засіб
захисту для уникнення кримінальної
відповідальності та покарання.
Вислухавши у судовому засіданні
учасників кримінального провадження
та дослідивши вищевказані докази, суд
вважає, що ОСОБА_4 винен у вчиненні
інкримінованого кримінального
правопорушення, оскільки він як
лікар-хірург, при проведенні операції 07
лютого 2007 року ОСОБА_5, неналежно, не у
повному обсязі виконав свої професійні
обов'язки, що спричинило
суспільно-небезпечні наслідки,
настання яких обвинувачений повинен
був і міг передбачити.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4
вірно кваліфіковані за ст. 140 ч. 1 КК
України, як неналежне виконання
медичним працівником своїх
професійних обов'язків внаслідок
недбалого до них ставлення, що
спричинило тяжкі наслідки для хворого.
Вказане ст. 140 ч. 1 КК України
кримінальне правопорушення
відноситься до злочинів з матеріальним
складом, тобто визнається закінченим з
фактичного настання суспільно
небезпечних наслідків, що передбачені
статтею як обов'язкова ознака
об'єктивної сторони злочину - з моменту
настання тяжких наслідків для хворого.
Такий злочин є триваючим - розпочавшись
дією чи бездіяльністю особи, далі
вчиняється безперервно протягом часу,
і вважається завершеним, коли
припиняється об'єктивними чи
суб'єктивними обставинами.
Дії лікаря-хірурга ОСОБА_4 призвели до
розвитку у ОСОБА_5 захворювання -
часткової кишкової непрохідності, яке
знаходиться в причинно-наслідковому
зв'язку із залишенням в черевній
порожнині медичного затиску, при
проведенні операції 07 лютого 2007 року.
Вказаний затиск був виявлений у ОСОБА_5.
при проведенні томографічного
дослідження 31 січня 2012 року. Як
встановлено під час дослідження
доказів, зокрема, медичною картою
амбулаторного хворого ОСОБА_5 про
проведення йому операції по видаленню
затиску 01 лютого 2012 року у ККЛПУ
"Донецький обласний протипухлинний
центр" (том 2 а.с.104-106): залишення в
черевній порожнині ОСОБА_5 металевого
медичного затиску призвело до настання
тяжких наслідків для здоров'я
потерпілого у вигляді спричинення
тілесних ушкоджень середньої тяжкості
та постійної загальної втрати ним
працездатності менш ніж на третину.
Таким чином, даний злочин слід вважати
закінченим 01 лютого 2012 року.
Суд, керуючись ст. 65 КК України, при
призначені покарання, враховує ступінь
тяжкості скоєного ним кримінального
правопорушення, особу обвинуваченого,
обставини, що пом'якшують та обтяжують
В судовому засіданні дослідженні
матеріали кримінального провадження
відносно особи ОСОБА_4, на підставі яких
встановлено, що він раніше не судимий,
на обліку у нарколога чи психіатра не
Обставин, що пом'якшують покарання
обвинуваченого не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання є
вчинення злочину відносно особи
Відповідно до статей 50 та 65 КК України:
покарання має на меті не тільки кару,
а й виправлення засуджених, а також
запобігання вчиненню нових злочинів як
засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів.
Суд враховує вищенаведене, а також те,
що ОСОБА_4 винним себе не визнав, не
розкаявся, добровільно не відшкодував
потерпілому спричинену шкоду, при
цьому продовжує займатися лікарською
діяльністю, що пов'язана із здоров'ям та
життям людей. Тому, суд вважає
необхідним призначити ОСОБА_4 реальне
покарання у межах санкції ст. 140 ч. 1 КК
України, у вигляді позбавлення права
обіймати посади, пов'язані з лікарською
діяльністю, строком на 4 роки.
У обвинувальному акті заявлені витрати
на користь КЛПУ "Донецький Обласний
протипухлинний центр" в розмірі 423,30
грн. Як вбачається з матеріалів справи
(том 2 а.с.161) у довідці зазначена
загальна вартість койко-днів у
лютому-березні 2012 року, при цьому не
вказано яка сума витрачена саме на
лікування ОСОБА_5 Також слід зазначити,
що дане кримінальне провадження
внесене у ЄРДР 23 листопада 2012 року.
Відповідно до глави 8 КПК України
стягнення таких витрат не передбачено.
Позов у кримінальному провадженні не
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК
України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні
злочину передбаченого ст.140 ч. 1 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді позбавлення права обіймати
посади, пов'язані з лікарською
діяльністю, строком на 4 роки.
Речовий доказ по кримінальному
провадженню: хірургічний затиск
більрота малий - знищити.
Вирок може бути оскаржений через
Добропільський міськрайонний суд
Донецької області протягом 30 (тридцяти)
днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію
вироку вручити негайно після його
проголошення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.

Надруковано в нарадчій кімнаті в
єдиному примірнику.

Головуючий суддя
М.В.Мамалуй

18.11.2013