Провадження № 1-кп/520/377/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2013 року

Київського районного суду м. Одеси, в
складі:

головуючий суддя Войтов Г.В.,

при секретарі Садко К.Б..

з участю прокурора Третяк О.В.

захисника ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в м. Одесі кримінальне
провадження за № 0004807 від 28.08.2012
року за обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Одеси,
громадянина України, з середньою
освітою, не одруженого, не працюючого,
раніше не судимого, зареєстрованого та
мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.ст. 15
ч. 2, 185 ч. 2 КК України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Одеси,
громадянина України, з середньою
освітою, не одруженого, не працюючого,
раніше не судимого, зареєстрованого та
мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.ст. 15
ч. 2, 185 ч. 2 КК України -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2013 року приблизно о 22:30 годині
ОСОБА_3 діючи спільно та за попередньою
змовою з ОСОБА_4, шляхом використання
пристрою по скануванню сигналів авто
сигналізації, відчинили двері
автомобілю «Мазда 3», синього кольору,
д/н НОМЕР_1, що було припарковано біля
супермаркету «Таврія-В Вузівський»,
розташований по вул.. Люстдорфська
дорога, 140/1 в м. Одесі, звідки намагалися
таємно викрасти сонцезахисні окуляри
«ICE BERG», вартістю з урахуванням зносу 1200
гривень, та візитницю, яка не
представляє матеріальної цінності, що
належить ОСОБА_2. Однак довести свій
злочинний намір до кінця не змогли з
причин, що не залежали від їх волі, так
як були затримані співробітниками
міліції на місті скоєння злочину.

Таким чином, своїми навмисними діями
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, скоїли кримінальне
правопорушення передбачене ст.ст. 15 ч. 2,
185 ч.2 КК України - замах на таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
вчинена за попередньою змовою групою
осіб.

Під час проведення досудового
розслідування, 28.09.2013 року між
обвинуваченими ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
потерпілим ОСОБА_2 була укладена угода
про примирення у відповідності до
вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачені та
потерпілий дійшли згоди щодо правової
кваліфікації дій обвинуваченого за
ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 2 КК України, а також
покарання яке повинні понести ОСОБА_3
та ОСОБА_4 у виді одного року
позбавлення волі, із звільненням від
відбування покарання на підставі ст. 75
КК України з іспитовим строком 1 рік.
Застосувати ст. 76 КК України п.п. 2,3,4,
матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_2
не заподіяні.

В судовому засіданні обвинувачені
визнали себе винуватими у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 2 КК
України, зазначили, що розуміють надані
їм законом права відповідно до ст.. 474
КПК України, наслідки укладення та
затвердження та невиконання угоди про
примирення, визначені ст. 473,476 КПК
України, а також їм роз'яснені вичерпні
підстави оскарження вироку суду,
характер пред'явленого обвинувачення
та вид покарання, який до нього буде
застосований в результаті
затвердження угоди про примирення та
наполягав на затвердженні угоди про
примирення.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що йому
зрозумілі наслідки затвердження угоди
про примирення, визначені ст. 473,476 КПК
України, та просив затвердити
зазначену угоду. Претензій
матеріального та морального характеру
до обвинувачених, він не має.

Прокурор в судовому засіданні вважає,
що при укладені угоди про примирення
між ОСОБА_2 та звинуваченими ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 дотримані вимоги та правила КПК
України та КК України, просив угоду про
примирення затвердити і призначити
обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4
узгоджене в угоді покарання.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у
кримінальному провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
формі приватного обвинувачення може
бути укладена угода про примирення між
потерпілим та обвинуваченим, між
прокурором та підозрюваним чи
обвинуваченим про визнання
винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 визнали себе винним, згідно ст. 12
КК України відноситься до злочину
середньої тяжкості.

В судовому засіданні, встановлено, що
обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою
вину у скоєнні вказаного кримінального
правопорушення визнали повністю.
Позитивно характеризується,
матеріальні збитки відшкодовані,
раніше не судимі, мають постійне місце
мешкання.

Узгодженою угодою про примирення міра
покарання для обвинуваченого
установлена в межах ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК
України, з урахуванням характеризуючих
даних обвинувачених.

Суд, перевіривши угоду про примирення
на відповідальність вимог КПК и КК
України, встановив що кваліфікація дій
обвинувачених по ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 2 КК
України є правильною. Заслухавши
доводі сторін кримінального
провадження, переконався, що укладення
сторонами угоди про примирення є
добровільним, свідомо, без впливу
будь-яких сторонніх обставин чи
факторів. Умови укладеної угоди також
не суперечать інтересам суспільства,
не порушують прав, свобод чи інтересів
сторін чи інших осіб. Також з наданих
суду матеріалів кримінального
провадження, суд з'ясував, що скарги
обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час
кримінального провадження не подавали.

Суд також вважає, що обставини, які
обтяжують і пом'якшують покарання, дані
про осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4, характер
кримінального правопорушення та інші
обставини цілком враховані угодою про
примирення і знайшли своє відображення
в узгодженому покаранні. Речові докази
вважати повернутими за належністю
потерпілому ОСОБА_2

Виходячи з викладеного, суд дійшов
висновку про можливість затвердження
угоди між потерпілим ОСОБА_2 та
обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
примирення і призначення
обвинуваченим узгодженої сторонами
міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374,468-471,474, 475 КПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 28
вересня 2013 року між потерпілим ОСОБА_2 у
кримінальному провадженні №0004807
від 28 серпня 2012 року з одного боку та
обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з
іншого боку про примирення і
призначення обвинуваченим узгодженої
сторонами міри покарання за ст.ст. 15 ч. 2,
185 ч.2 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 2
КК України та призначити узгоджене
сторонами покарання: за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.
2 КК України у вигляді одного року
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_3 від відбування
призначеного покарання, якщо він на
протязі 1 (одного) року не скоїть нового
злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти
на засудженого ОСОБА_3 п.п. 2,3,4.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 у
вигляді домашнього арешту вважати
продовженим до набрання вироку
законної сили.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 2
КК України та призначити узгоджене
сторонами покарання: за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.
2 КК України у вигляді одного року
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_4 від відбування
призначеного покарання, якщо він на
протязі 1 (одного) року не скоїть нового
злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти
на засудженого ОСОБА_4 п.п. 2,3,4.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 у
вигляді домашнього арешту вважати
продовженим до набрання вироку
законної сили.

Речові докази вважати
повернутими за належністю потерпілому
ОСОБА_2

На вирок сторонами може бути
подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Одеської області
через Київський районний суд м. Одеси
протягом тридцяти днів з дня
проголошення вироку з визначених ст.ст.
394, 473 КПК України підстав.

Копію вироку після його
проголошення вручити обвинуваченому,
потерпілому та прокурору.

Учасники судового розгляду
мають право отримати в суді копію
вироку.

Суддя
Войтов Г. В.