АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/662/14-к
Номер провадження 11-сс/786/101/14
Категорія: Ухвала Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляцією ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 14.11.2013 року про закриття кримінального провадження №0000187 за відсутністю у діях посадових осіб Територіальної державної інспекції з питань праці в Полтавській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, за змістом якої просить скасувати ухвалу слідчого судді вважаючи її необґрунтованою і поспішною, а досудове розслідування неповним і необ`єктивним. Твердить, що не були з`ясовані усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема, не усі приписи інспекції з питань праці, не витребувані та не досліджені інші документи, які, на її думку, підтверджують порушення її трудових прав, не були допитані усі причетні до цього особи та навіть вона сама, як потерпіла.

Заслухавши доповідача, апелянтку ОСОБА_7 яка підтримала апеляційну скаргу та просила скасувати як постанову слідчого судді, так і постанову слідчого про закриття кримінального провадження, думку прокурора ОСОБА_6 про безпідставність поданої скарги та законність і обґрунтованість судового рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів провадження 14 січня 2013року до Київського РВ ПМУ з письмовою заявою звернулася ОСОБА_7 у якій повідомила про те, що службові особи Територіальної інспекції з питань праці у Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області несумлінно виконують свої службові обов`язки, що призвело до невиплати заборгованості по заробітній платі та неправильного перерахунку встановленої їй пенсії.

За даним фактом 14.01.2013 року було відкрито кримінальне провадження №0187 за ознаками ч.1ст.367 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В подальшому матеріали щодо службових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області були виділені у окреме провадження.

За дорученням заступника начальника СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області проведення досудового слідства було покладено на слідчого ОСОБА_8 , а постановою заступника прокурора Київського району м.Полтави процесуальним керівником визначений прокурор ОСОБА_9 .

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх, визначеному КПК.

В свою чергу слідчий, згідно ч.4 ст.40 КПК України зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, здійснюючи процесуальне керівництво за проведенням досудового розслідування прокурор чотири рази давав письмові вказівки слідчому (а.с.55,58,119,131-132), але вони були виконані ним не в повному об`ємі, що залишилося поза увагою слідчого судді.

Так згідно вказівок слідчий мав, зокрема, допитати у якості свідка інспектора ТДІзПП ОСОБА_10 , витребувати у цьому управлінні документи перевірок заяв ОСОБА_7 , які упродовж 10 місяців слідства залишились не виконаними.

Замість цього слідчий обмежився двома рапортами, наспіх складеними оперуповноваженим СКР за день до закриття провадження та не підтверджені жодними письмовими доказами про те, що свідок нібито хворіє, а запитувані документи ТДІзПП будуть надані у найкоротший термін. Проте їх у провадженні так і немає.

З огляду на доводи апелянти ОСОБА_7 що за результатами перевірки її скарг на порушення законодавства інспекцією було складено не два приписи, які були об`єктами дослідження, а більше, вимоги прокурора про залучення цих документів до провадження були і є слушними.

Вбачається, що зволікання у розслідуванні, ігнорування вказівок прокурора, двічі слугували підставою для ініціювання прокурором питання про відсторонення слідчого (а.с.115-116, 129-130), які були залишені без задоволення.

Тому, незважаючи на наявність у справі письмових документів, які засвідчують про намагання слідчого допитати ОСОБА_7 у якості потерпілої 16.06.13. та вручення їй для цього повторної повістки на 12.11.2013р., що на перший погляд свідчить про зловживання заявницею своїми процесуальними правами і безпідставність її доводів (претензій) у цій частині, слід звернути увагу і на те, що її неявка була обумовлена саме недовірою до слідчого, про що вона вказала при отриманні повістки (а.с.150). З огляду на це колегія суддів вважає, що наразі не втратили актуальності вказівки прокурора про допит заявниці ОСОБА_7 у якості потерпілої. Є очевидним, що не вчинення такої процесуальної дії унеможливлює прийняття законного рішення, указує на істотну неповноту слідства, та у сукупністю з попередніми порушеннями є підставою для скасування ухвалених рішень.

В ході досудового слідства і допиту ОСОБА_7 слід насамперед вияснити, якими ще приписами, окрім №109 та №153, які фігурують у справі, ТДІзПП були встановлені порушення її трудових прав та у чому полягала бездіяльність службових осіб інспекції у нанесенні їй матеріальної і моральної шкоди, запропонувати потерпілій самій надати наявні у неї докази.

З`ясувавши об`єм висунутого потерпілою ОСОБА_7 обвинувачення на адресу посадових осіб державної інспекції з питань праці слід перевірити їх обґрунтованість та прийняти справедливе, вмотивоване і обгрунтоване рішення по справі.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 18.02.2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 14.11.2013 року про закриття кримінального провадження №0000187 за відсутністю у діях посадових осіб Територіальної державної інспекції з питань праці в Полтавській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України скасувати. Матеріали кримінального провадження №0187 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідуваннь 14.01.2013 року направити прокурору Київського району м. Полтави для організації досудового розслідування.

С У Д Д І :

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4