ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року Індустріальний районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0002345 від 02 липня 2014 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка, Магдалиновського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 02.07.2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч.2 КК України до одного року позбавлення волі, з іспитовим строком на один рік, без постійного місця проживання, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 18 червня 2014 року, перебуваючи біля будинку № 1 по вул. Бердянській у м. Дніпропетровську, побачив у малознайомого йому ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні майстерні по виготовленню ключів, мобільний телефон марки «Нокиа 301». Після чого, попросив у ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон з метою здійснення дзвінка, на що останній відповів згодою. Отримавши мобільний телефон марки «Нокиа 301», обвинувачений ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, у нього виник злочинний намір, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 , 18 червня 2014 року, о 16 годині 00 хвилин, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинним діями ніхто не спостерігає, викрав мобільний телефон марки «Нокиа 301», вартістю 440 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_5 . Після чого, з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснюючи суду, що 18 червня 2014 року, він знаходився по вул. Бердянській, 1 у м. Дніпропетровську, де побачив у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон «Нокиа» та звернувся до нього з проханням надати йому мобільний телефон з метою здійснення дзвінка. Після чого, тримаючи у руках мобільний телефон, у нього виник злочинний намір, спрямований на викрадення вказаного телефону. Так, він таємно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його злочинним діями ніхто не спостерігає, викрав мобільний телефон «Нокиа», який належить потерпілому ОСОБА_5 , та зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надійшла заява про проведення судового розгляду без його участі, претензій матеріального та морального характеру не має.

Окрім повного визнання своєї провини обвинуваченим, провина обвинуваченого також повністю підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором у судовому розгляді та дослідженими судом: гарантійним документом на викрадений мобільний телефон; висновком судово-товарознавчої експертизи № 70/34-74 від 29 жовтня 2014 року, ринкова вартість мобільного телефону «Nokia 301» станом на 13 жовтня 2014 року становить 440 гривень.

Інші докази по справі, здобуті в ході досудового розслідування не досліджувалися у судовому засіданні, оскільки судом визначений порядок та обсяг дослідження доказів, передбачений ст. 349 КПК України, у зв`язку з тим, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою провину визнав повністю та у скоєному щиро кається, що суд відносить до пом`якшуючих його провину обставинам, та вважає необхідним призначити покарання у вигляді арешту.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2014 року засуджений за ст. 185 ч.1 КК України, до позбавлення волі строком на один рік, з іспитовим строком на один рік.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на шість місяців.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2014 року відносно ОСОБА_4 виконувати самотійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 11 жовтня 2014 року, залишив незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку у законну силу.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесений обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1 о