Комінтернівський районний суд м.Харкова
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2015 року Комінтернівський районний суд м.Харкова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002455 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої,маючої неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , відповідно до наказу Голови правління ПАТ Банк «Меркурій» №32 ос від 1.02.2008 року працюючи з 1.02.2008 року на посаді провідного економіста відділення №9 ПАТ Банк «Меркурій», розташованого за адресою: м.Харків, пр.. Московський,118, тобто будучи службовою особою, наділеною відповідними адміністративно-господарськими функціями, яка згідно зі своїми посадовими обов`язками, передбаченими: п.2.3 зобов`язана приймати, оформляти касові та розрахункові документи відділення;п.2.7 перевіряти у касових документах фізичних осіб відповідність підпису клієнта їх зразкам посадової інструкції КП2441.2 провідного економіста відділення №9 ПАТ Банку «Меркурій», використовуючи своє службове становище, маючи єдиний злочинний намір,спрямований на заволодіння чужим майном- грошима вкладника відділення ОСОБА_5 , 1947 року народження, діючи умисно, 25.02.2014 року та 7.03.2014 року, знаходячись за місцем роботи, склала завідомо неправдиві офіційні документи від імені ОСОБА_5 заявки за видачу готівки №060 КР 421 від 25.02.2014 року на суму 5000 гр. та №060 КР 491 від 7.03.2014 року на суму 6000 гр., в яких підробила підпис про отримання ОСОБА_5 грошей.
Крім того, ОСОБА_4 , відповідно до наказу Голови правління ПАТ Банк «Меркурій» №32 ос від 1.02.2008 року працюючи з 1.02.2008 року на посаді провідного економіста відділення №9 ПАТ Банк «Меркурій», розташованого за адресою: м.Харків, пр.. Московський,118, тобто будучи службовою особою, наділеною відповідними адміністративно-господарськими функціями, яка згідно зі своїми посадовими обов`язками, передбаченими: п.2.3 зобов`язана приймати, оформляти касові та розрахункові документи відділення;п.2.7 перевіряти у касових документах фізичних осіб відповідність підпису клієнта їх зразкам посадової інструкції КП2441.2 провідного економіста відділення №9 ПАТ Банку «Меркурій», використовуючи своє службове становище, маючи єдиний злочинний намір,спрямований на заволодіння чужим майном- грошима вкладника відділення ОСОБА_5 , 1947 року народження, діючи умисно, 25.02.2014 року та 7.03.2014 року, знаходячись за місцем роботи, склала завідомо неправдиві офіційні документи від імені ОСОБА_5 заявки за видачу готівки №060 КР 421 від 25.02.2014 року на суму 5000 гр. та №060 КР 491 від 7.03.2014 року на суму 6000 гр., в приміщенні каси відділення отримала від касира ОСОБА_7 гроші ОСОБА_5 на загальну суму 11 000 гр., тим самим заволоділа грошима останнього, які використала на власні потреби.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України визнала повністю, від дачі показань відмовилася.

На запитання пояснила, що вона 25.02 та 7.03.2014 року підробила заявки на видачу грошових коштів ОСОБА_5 на суму 5000 гр. та 6000 гр. відповідно, отримала зазначені суми, які витратила на власні потреби.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується дослідженими судом доказами:

-показами потерпілого ОСОБА_5 ,з яких вбачається, що 25.09.2007 року між ним та Банком «Меркурій» було укладено договір, відповідно до якого він передав гроші, а саме свою пенсію на зберігання до банку «Меркурій».

24.01.2014 року він звернувся до відділення, щоб зняти гроші, проте отримав відмову та пояснення, що по всіх питаннях звертатися до головного офісу банку. В центральному відділенні ПАТ банку «Меркурій», де йому повідомили, що створена тимчасова адміністрація банку по вирішенню питань вкладників, а пізніше що через «Фідобанк» видаватимуться гроші вкладникам банку «Меркурій». Наприкінці квітня 2014 року він звернувся до вказаного банку із заявою про видачу грошей, проте йому повідомили, що рахунок закритий та грошей немає, і що він отримав гроші 25.02.2014 та 07.03.2014 р. На заперечення з цього факту, йому запропонували оформити заяву на отримання документів з банку для перевірки та приїхати за декілька днів, на що він погодився. Через деякий час працівники банку пред`явили йому заяви про отримання ним грошей для підтвердження підписів, які виявилися не його підписами, грошові кошти в сумі 11000 гр. він не отримував;

-показами свідка ОСОБА_7 , відповідно до яких вона з липня 2012 року працювала старшим касиром в Відділенні №9 АТ Банку «Меркурій». Разом з нею в Відділенні №9 АТ Банку «Меркурій» працювала провідний економіст ОСОБА_4 , яка також виконувала обов`язки начальника відділення.

В її посадові обов`язки входило обслуговування клієнтів банку, тобто прийняття, видача грошових коштів по складених провідним економістом заявах. Підставою для видачі клієнтам банку грошей були заявки на видачу готівкових коштів, яку оформлювала провідний економіст банку ОСОБА_4 за зверненням клієнтів, після чого клієнт разом із заявою та паспортом звертався до неї та отримував через касу гроші. Приблизно в лютому-березні 2014 року до неї декілька разів зверталася ОСОБА_4 із заповненими заявами на отримання коштів клієнтами, на що вона надавала їй зазначені в заяві кошти, та згодом від ОСОБА_4 отримувала підписані клієнтами заяви про їх отримання, мотивуючи тим, що клієнт може прийти до відділення лише після 18 год. Про те, що один з клієнтів банку «Меркурій», а саме ОСОБА_5 не отримав свої грошові кошти по заявкам, складеним ОСОБА_4 їй стало відомо в ході проведення перевірки службою безпеки банку. Вона була цілком впевнена, що гроші, які вона видавала за відсутності клієнтів, отримані ними належним чином;

-витягом із наказу Акціонерного Комерційного банку «Меркурій» №32-ос від 1.02.2008 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 економіста Відділення №1 з 1.08.2008 року переведено на посаду провідного економіста Відділення №9 ( а.с. ).

Згідно з наказом №35 від 5.02.2013 року на ОСОБА_8 покладено виконання службових обов`язків начальника Відділення №9 (а.с.40-42 );

-посадовою інструкцією КП2441.2 провідного економіста Відділення №9 АТ банку «Меркурій», відповідно до якої: п.2.3 вона зобов`язана приймати, оформляти касові та розрахункові документи відділення, п.2.7 перевіряти у касових документах фізичних осіб відповідність підпису клієнта їх зразкам ( а.с. 43-45);
-заявою на видачу готівки №060КР421 від 25 лютого 2014 року ОСОБА_5 в сумі 5000 гр. ( а.с. 52);
-заявою на видачу готівки №060КР491 від 7 березня 2014 року ОСОБА_5 в сумі 6000 гр. ( а.с.53 );
-висновком експерта №462 від 11.12.2014 року , з якого вбачається, що підписи від імені ОСОБА_5 в рядках «Підпис отримувача» в заяві на видачу готівки №060КР421 від 25 лютого 2014 року та в заяві на видачу готівки №060КР491 від 7 березня 2014 року виконані не ОСОБА_5 , а іншою особою ( особами( а.с. 54-57);
-копією договору банківського рахунку «Пенсійний» № 40213/07 від 25.09.2007 року, згідно з яким АКБ «Меркурій» відкрив ОСОБА_5 поточний рахунок для зарахування і виплати пенсії, грошової допомоги, тощо та здійснення нарахування процентів за ним ( а.с.46 );
-ощадною книжкою №40213/07 на ім`я ОСОБА_5 , з якої вбачається, що станом на 24.01.2014 року залишок грошових коштів складав 11301,11 гр. ( а.с.47-48 ).

-матеріалами службової перевірки, проведеної АТ Банк «Меркурій», якою встановлено факт видачі грошових коштів з поточного рахунку ОСОБА_5 25 лютого 2014 року в сумі 5000 гр. та 7 березня 2014 року в сумі 6000 гр. ( а.с. 58-60);
-постановами про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження: копії ощадної книжки №40213/07 на ім`я ОСОБА_5 , заявок на видачу готівки ОСОБА_5 №060КР421 від 25 лютого 2014 року в сумі 5000 гр., №060КР491 від 7 березня 2014 року в сумі 6000 гр. та протоколами їх огляду ( а.с. 61-65).

Оцініючи вищенаведене, суд вважає, що не вірити показанням допитаних у судовому засіданні потерпілого та свідка підстав немає,їх показання відповідають один одному, фактичним обставинам, та як докази суд вважає їх достовірними.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились: в службовому підробленні, тобто складані службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та їх підробці ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України;
в заволодінні службовою особою чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.191 КК України.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима та до кримінальної відповідальності не притягувалася, характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає те, що вона щиро розкаялася у вчинених кримінальних правопорушеннях.
Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст.67 КК України, судом не виявлено.
Призначаючи покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, обставину, що пом`якшує покарання.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.. 75 КК України, оскільки її виправлення можливо без відбування покарання.
На підставі ч.4 ст.96-2 КК України суд вважає за можливе не призначати ОСОБА_4 спеціальну конфіскацію.
Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 під час судового засідання просила застосувати щодо неї Закон України «Про амністію у 2014 році», оскільки вона має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2014 році» .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в України» від 8.04.2014 року в редакції Закону від 06.05.2014 року особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання законом про амністію.

Згідно із положеннями п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» в редакції від 06.05.2014 року (далі - Закон), звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом, мають дітей, яким не виповнилося 18 років, щодо яких вони не позбавлені батьківських прав.

Відповідно до положень ст. 9 Закону виконання цього Закону покладається на суди. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Згідно із ст. 12 Закону дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості та середньої тяжкості, вчинені 25.02.2014 року та 7.03.2014 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» ( 19.04.2014 року) .

Як вбачається з копій свідоцтва про народження та про шлюб ОСОБА_4 записана матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої її не позбавлено батьківських прав.

Під дію ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст..4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» ОСОБА_4 не підпадає.
Таким чином, вищенаведене свідчить про наявність правових підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 положень Закону України «Про амністію у 2014 році».

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 589,68 гр. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави відповідно до ст. 124 КПК України.

Позовні вимоги ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 11 000,00 гр. ОСОБА_4 визнала, а тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити відповідно до ст.. 129 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст..100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України та призначати їй покарання :
за ч.2 ст.191 КК України 3 ( три) роки обмеження волі, з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські посади на 2 (два) роки;

за ч.1 ст.366 КК України - 2 ( два) роки обмеження волі, з позбавленням права займати адміністративно-господарські посади на 1 ( один) рік, без спеціальної конфіскації.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання 3 (три) роки обмеження волі, з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські посади на 2 (два) роки, без спеціальної конфіскації.

Відповідно до ст..75 КК України ОСОБА_4 від основного покарання звільнити з випробуванням на 2 ( два) роки.

Згідно з п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» в редакції від 6.05.2014 року ОСОБА_4 від покарання звільнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 589 / п`ятсот вісімдесят дев`ять / гр.. 68 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 11000 ( одинадцять тисяч) гр..00 коп. .
Речові докази: заявки на видачу готівки ОСОБА_5 №060КР421 від 25 лютого 2014 року в сумі 5000 гр., №060КР491 від 7 березня 2014 року в сумі 6000 гр. зберігати в матеріалах кримінального провадження; оригінал ощадної книжки на ім`я ОСОБА_5 вважати повернутою йому, а копію- зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м.Харкова.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1