Справа № 444/641/15-к
Провадження № 1-кп/444/75/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242 від 06.03.2015 року, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, паспорт НОМЕР_1 , раніше не судима,

за ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , 05 березня 2015 року близько 20 годин 00 хвилин, знаходячись у житловому будинку належному ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно, з власних корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, підійшла до шафи-купе, всередині якої знаходилась чоловіча сумка, звідки таємно викрала грошові кошти на загальну суму 4300 гривень, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4300 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю та пояснила, що все відповідає так як записано в обвинувальному акті. Дійсно, 05 березня 2015 року близько 20 годин 00 хвилин, знаходячись у житловому будинку належному ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння підійшла до шафи-купе, всередині якої знаходилась чоловіча сумка, звідки таємно викрала грошові кошти на загальну суму 4300 гривень.

Окрім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини, її вина у вчиненому злочині стверджується доказами зібраними на досудовому слідстві та перевіреними на судовому слідстві.

Зокрема допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що з житлового будинку в якому вони проживають з чоловіком почали пропадати гроші. Так вирішивши перевірити хто саме викрадає грошові кошти, ОСОБА_6 05 березня 2015 року залишив в шафі-купе чоловічу сумку, в якій було 23 000 грн. Після того, як потерпіла попила каву з обвинуваченою, потерпіла вийшла з кімнати, а чоловік взяв сумку, щоб перевірити кошти. До вищезгаданої суми не вистарчало 4 300 грн. За деякий час обвинувачена визнала свою вину і повернула кошти.

Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні є доведеною повністю.

Як вбачається із розясень даних в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року Про судову практику у справах проти власності, крадіжка (таємне викрадення чужого майна) це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України вірно, так як вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочин скоєний обвинуваченою ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєного нею злочину, обставини справи та дані, що характеризують її особу, а також з врахуванням наведеного перспективи її виправлення і перевиховання, та попередження з її боку нових злочинів.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Так зокрема, при обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує те, що остання на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судима.

Як помякшуючі обставини обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує те, що вона у скоєному щиро розкаялась.

Обставину, яка б обтяжувала покарання обвинуваченій ОСОБА_4 є те, що кримінальне правопорушення остання вчинила в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винної, суд вважає за необхідне обрати щодо підсудної покарання у виді громадських в межах санкції статті за якою вона судиться.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винною за ч. 1 ст. 185 КК України та засудити до 200 год. громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1