Справа № 1-1316/311/11 Провадження № 1/450/109/13
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2013 року Пустомитівський районний
суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарях Пундор Б.Г., Гук О.П.

з участю прокурора Гаранджа Т.Є.

захисника ОСОБА_1

представника цивільного позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Пустомити матеріали
кримінальної справи про обвинувачення
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Гамаліївка Пустомитівського району
Львівської області та жителя АДРЕСА_1,
зареєстрованого в АДРЕСА_2, українця,
громадянина України, з вищою освітою,
одруженого, має на утриманні двох
малолітніх дітей, працюючого на посаді
менеджера з продажу у ТзОВ „Овація",
військовозобов"язаного, безпартійного,
раніше не судимого,

за ст.ст.357 ч.1, 185 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в :

Згідно обвинувачення органу
досудового слідства ОСОБА_3
обвинувачується в тому, що в проміжку
часу з 18.01.2011 р. до 20.01.2011 р. у м.Львові по
вул.Ковельській, 109 „б", маючи умисел на
таємне викрадення та привласнення
документів, переслідуючи корисливу
зацікавленість, таємно заволодів та
привласнив смарт-карту НОМЕР_1 -
офіційний документ на емітованому ПП
„Окко-Бізнес" носії електронної
інформації у вигляді пластикової
карти, яка надає можливість отримувати
нафтопродукти, з метою подальшого
викрадення нафтопродукиів на АЗС
„Окко".

Таким чином, ОСОБА_3, своїми умисними
діями, вчинив викрадення та
привласнення документа, тобто скоїв
злочин, передбачений ст.357 ч.1 КК
України.

Крім цього, ОСОБА_3, маючи умисел на
таємне викрадення чужого майна, в
проміжку часу з 09.47 год. 20.01.2011 р. до 21.22
год. 24.05.2011 р., за допомогою смарт-карти
НОМЕР_1 ПП „Окко-Бізнес", з АЗС „Окко"
викрав нафтопродукти - бензин марки А-92
та А-95 на загальну суму 13719,80 грн., чим
спричинив ТзОВ „Тема-Лев" матеріальних
збитків на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3, своїми умисними
діями, вчинив таємне викрадення чужого
майна (крадіжку), тобто скоїв злочин,
передбачений ст.185 ч.1 КК України.

В судовому засіданні підсудний
(цивільний відповідач) ОСОБА_3 свою
винність у вчиненому та цивільний
позов не визнав і пояснив, що з 11.08.2010 р.
він працював у ТзОВ „Тема-Лев" за
адресою м.Львів, вул.Ковельська, 109 „а"
на посаді фахівця з методів розширення
ринку збуту. В його обов"язки входило
контроль за командою торгових агентів,
здійсненням продажу горілчаних
виробів та повернення дебіторської
заборгованості. Вказані дії він
виконував у межах Сокальського
напрямку Львівської області, під час
яких здійснював спілкування з
власниками та продавцями торгових
точок. Під час роботи він отримав
смарт-карту для заправки пального на
АЗС „Окко", якою користувався, і
використовував для поїздок по
території Львівської області власний
транспортний засіб, а також був
матеріально-відповідальною особою. У
випадку ремонту належного йому
транспортного засобу, він користувався
послугами автомобілів своїх колег і
знайомих, яким здійснював заправку
пальним із вказаної карти. Також в
період роботи він один час
користувався смарт-картою одного з
торгових агентів, оскільки останній
знаходився на лікуванні, а він
виконував його роботу. 18.01.2011 р. він
написав заяву на звільнення, однак
продовжував працювати з метою
повернення на ТзОВ „Тема-Лев" всієї
заборгованості коштів, які були винні
торгові точки Львівської області, що
брали товар у борг. Перед написанням
заяви на звільнення він здав одну із
смарт-карток, однак яку саме не
пригадує, а обхідний лист йому директор
не підписав та повідомив про
необхідність погасити всі борги
клієнтів перед ТзОВ „Тема-Лев". В
подальшому він значний період часу
здійснював діяльність по поверненню
боргів клієнтів на ТзОВ „Тема-Лев" та у
вказаних цілях використовувався
смарт-карту, яка у нього залишилась.
Після погашення всієї заборгованості в
травні 2011 р. йому повернули трудову
книжку, був підписаний обхідний лист та
наказ про його звільнення. Вказані дії
були здійснені задніми числами. В
польшому йому подзвонив директор ТзОВ
„Тема-Лев", який вимагав повернути
кошти за нафтопродукти, які він
використовував заправляючись
смарт-картою при здійсненні діяльності
по поверненню боргів клієнтів. Він
відмовився це зробити, оскільки
користувався смарт-картою по потребах
ТзОВ „Тема-Лев", а крім цього
підприємство не здійснило з ним повний
розрахунок по заробітній платі. Наявну
у нього смарт-карту він розламав та
викинув. З вказаних підстав не визнає
своєї винності та цивільного позову, а
також вважає, що дії директора ТзОВ
„Тема-Лев" з приводу звернення із
заявою в правоохоронні органи є
неправомірними, оскільки пов"язані з
намаганням уникнути повного з ним
розрахунку по заробітній платі.

Допитаний в судовому засіданні
представник цивільного позивача
ОСОБА_2 пояснив, що в період часу 11.08.2010
р. по 24.05.2011 р. він працював на посаді
директора ТзОВ „Тема-Лев" за адресою
м.Львів, вул.Ковельська, 109 „а". Вказане
підприємство займається реалізацією
напоїв і станом на даний час змінило
назву на ТзОВ „Лев Плюс". ОСОБА_3 з 11.08.2010
р. працював у ТзОВ „Тема-Лев" за адресою
м.Львів, вул.Ковельська, 109 „а" на посаді
фахівця з методів розширення ринку
збуту. В його обов"язки входило
контроль за командою торгових агентів,
здійсненням продажу горілчаних
виробів та повернення дебіторської
заборгованості. Вказані дії він
виконував у межах Сокальського
напрямку Львівської області, під час
яких здійснював спілкування з
власниками та продавцями торгових
точок. Під час роботи він отримав
смарт-карту для заправки пального на
АЗС „Окко", якою користувався, і
використовував для поїздок по
території Львівської області власний
транспортний засіб, а також був
матеріально-відповідальною особою.
18.01.2011 р. ОСОБА_3 написав заяву на
звільнення. В цей ж день ОСОБА_3 був
підписаний обхідний лист та останнім
здано в бухгалтерію смарт-карту, а
також винесено наказ про його
звільнення з яким 18.01.2011 р. ознайомлено
і вручено трудову книжку. В подальшому
жодної діяльності на ТзОВ „Тема-Лев"
ОСОБА_3 не здійснював. Документи, щодо
звільнення ОСОБА_3, задніми числами не
підписувались. Обставини заволодіння
ОСОБА_3 смарт-картою йому невідомі.
Користування ОСОБА_3 під час роботи
деякий час чужою смарт-картою йому
відомо. Отримані ТзОВ „Тема-Лев"
смарт-карти є власністю ПП
„Окко-Бізнес" і видана ним довідка
(а.с.16) є помилковою. В подальшому у
червні 2011 р. при проведенні
інвентаризації на ТзОВ „Тема-Лев" було
виявлено відсутність смарт-карти
НОМЕР_1, нестачу коштів і розбіжності в
бухгалтерському обліку підприємства.
На його вимогу було надано фотографії з
камер спостереження АЗС №10, яка
знаходиться в м.Львові по
вул.Липинського (а.с.23-27), на яких
зображений ОСОБА_3, який здійснював
заправку автотранспорту по смарт-карті
НОМЕР_1 та підтвердження (чеки)
використання такої (а.с.34). Інші
відеозаписи АЗС, де використовував
вказану смарт-карту ОСОБА_3, не
збереглись, оскільки час їх зберігання
становить 3 доби. Після цього він
звернувся із заявою в правоохоронні
органи, надав вказані вище докумети і
які слідчі дії по вказаних фактах вони
проводили йому невідомо. Заявлений ним
цивільний позов (а.с.181) просить
задовольнити.

Аналогічні показання надав в судовому
засіданні свідок ОСОБА_4, який працював
у вказаний період часу на посаді
заступника директора ТзОВ „Тема-Лев".

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 пояснила, що в період часу 11.08.2010
р. по 24.05.2011 р. вона працювала на посаді
бухгалтера ТзОВ „Тема-Лев" за адресою
м.Львів, вул.Ковельська, 109 „а". Вказане
підприємство займається реалізацією
напоїв. ОСОБА_3 з 11.08.2010 р. працював у
ТзОВ „Тема-Лев" за адресою м.Львів,
вул.Ковельська, 109 „а" на посаді фахівця
з методів розширення ринку збуту. В
його обов"язки входило контроль за
командою торгових агентів, здійсненням
продажу горілчаних виробів та
повернення дебіторської
заборгованості. Вказані дії він
виконував у межах Сокальського
напрямку Львівської області, під час
яких здійснював спілкування з
власниками та продавцями торгових
точок. Під час роботи він отримав
смарт-карту для заправки пального на
АЗС „Окко", якою користувався, і
використовував для поїздок по
території Львівської області власний
транспортний засіб, а також був
матеріально-відповідальною особою.
18.01.2011 р. ОСОБА_3 написав заяву на
звільнення і здав їй смарт-карту, номер
якої вона не пригадує, та нею був
підписаний йому обхідний лист.
Документи, щодо звільнення ОСОБА_3,
задніми числами не підписувались. В
подальшому у червні 2011 р. при
проведенні ревізії на ТзОВ „Тема-Лев"
було виявлено відсутність смарт-карти
НОМЕР_1, нестачу коштів і розбіжності в
бухгалтерському обліку підприємства.
Обставини заволодіння ОСОБА_3
смарт-картою їй невідомі, як і невідомі
обставини викрадення ним
нафтопродуктів.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 пояснила, що в період часу 11.08.2010
р. по 24.05.2011 р. вона працювала на посаді
логіста-аналітика ТзОВ „Тема-Лев" за
адресою м.Львів, вул.Ковельська, 109 „а"
та її робоче місце знаходилось в
приміщенні бухгалтерії. Вказане
підприємство займається реалізацією
напоїв. ОСОБА_3 з 11.08.2010 р. працював у
ТзОВ „Тема-Лев" за адресою м.Львів,
вул.Ковельська, 109 „а" на посаді фахівця
з методів розширення ринку збуту. В
його обов"язки входило контроль за
командою торгових агентів, здійсненням
продажу горілчаних виробів та
повернення дебіторської
заборгованості. Вказані дії він
виконував у межах Сокальського
напрямку Львівської області, під час
яких здійснював спілкування з
власниками та продавцями торгових
точок. Під час роботи він отримав
смарт-карту для заправки пального на
АЗС „Окко", якою користувався, і
використовував для поїздок по
території Львівської області власний
транспортний засіб, а також був
матеріально-відповідальною особою.
Обставини його звільнення, повернення
смарт-карти та викрадення
нафтопродуктів їй невідомі.

Судом встановлено наступні обставини,
які не заперечуються сторонами, що
підсудний (цивільний відповідач)
ОСОБА_3, під час його праці на ТзОВ
„Тема-Лев", був
матеріально-відповідальною особою у
відповідності до договору від 11.08.2010 р.
(а.с.19), подав заяву про звільнення його
з роботи 18.01.2011 р. (а.с.20), смарт-карти є
власністю ПП „Окко-Бізнес", а отриманий
по них нафтопродукт здійснювався
шляхом укладення між ПП „Окко-Бізнес"
та ТзОВ „Тема-Лев" договору №01ОБСК-27
від 01.12.2010 р. купівлі продажу товарів по
смарт-картах (а.с.35-44, 46-49), смарт-карта
НОМЕР_1 була передана ПП „Окко-Бізнес" в
користування ТзОВ „Тема-Лев" у
відповідності до акту
прийому-передачі, як додатку №2 від
01.12.2010 р. (а.с.45).

Згідно довідки Пенсійного фонду
України форми ОК-5 від 25.02.2013 р.
встановлено факт надання ТзОВ
„Тема-Лев" відомостей у Пенсійний фонд
України щодо заробітку підсудного
(цивільного відповідача) ОСОБА_3 за
10-тий місяць 2011 р. розміром 932,83 грн. для
нарахування пенсії, хоча останній
станом на вказаний вище час не працював
(а.с.259), а згідно довідки №168 2011 р.
виданої ТзОВ „Тема-Лев", підсудному
(цивільному відповідачу) ОСОБА_3 11.08.2010
р. була видана смарт-карта НОМЕР_1 з
якої, після звільнення останнього, було
здійснено заправки нафтопродуктів, а
зокрема бензину марки А-92 та А-95 в
період з 09.47 год. 20.01.2011 р. по 21.22 год.
19.05.2011 р. в кількості 329,00 л. на загальну
суму 3351,75 грн. (а.с.50-53).

Відповідно до довідки №124 від 08.07.2011 р.
ПП „Окко-Бізнес", яка надана на вимогу
органу досудовго слідства, в період з
09.47 год. 20.01.2011 р. до 09.11 год. 24.05.2011 р.,
здійснювались заправки по смарт-карті
НОМЕР_1 нафтопродуктом, а зокрема
бензином марки А-92 та А-95 (а.с.72-76).

Ставками віч-на-віч, проведеними між
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 06.07.2011 р. (а.с.68), між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 15.07.2011 р. (а.с.69,70) і між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 15.07.2011 р. (а.с.71,72)
встановлено, що кожен з них настоює на
своїх показаннях.

З наявних у справі постанови про
проведення виїмки від 24.06.2011 р.,
протоколу виїмки від 27.06.2011 р.,
протоколу огляду предметів від 30.06.2011
р., постанови про визнання предметів
речовими доказами та прилучення їх до
справи, встановлено, що СД-диск
вилучений у представника цивільного
позивача ОСОБА_2

Постановою Пустомитівського районного
суду Львівської області від 12.08.2013 р.
матеріали кримінальної справи про
обвинувачення ОСОБА_3 за ст.ст.357 ч.1, 185
ч.1 КК України направлені прокурору
Франківського району м.Львова, який
затверджував обвинувальний висновок,
для подальшого скерування органу
досудового слідства з метою
організації проведення додаткового
розслідування з наступних підстав.

Посилання підсудного (цивільного
відповідача) ОСОБА_3 на здійснення ним
діяльності у ТзОВ „Тема-Лев" після
18.01.2011 р. по поверненню боргів клієнтів
відповідно да наданих накладних
(а.с.65-67) та роздруківок з чеками (а.с.78-85)
суд вважав безпідставними і не брав до
уваги, оскільки вказані документи не є
належним доказом і не могли свідчити
про вказану вище діяльність і
спростовувались довідкою ТзОВ
„Тема-Лев" про заборгованість
контрагентів Сокальського напрямку в
період з 18.01.2011 р. по 24.05.2011 р. (а.с.92-94), а
також показаннями свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17 та ОСОБА_18, які перевірялись в
судовому засіданні (а.с.96-108). Вказані
свідки жодного відношення з підсудним
(цивільним відповідачем) ОСОБА_3 після
18.01.2011 р. не мали. Показання свідка
ОСОБА_19, які перевірялись в судовому
засіданні, не могли стверджувати і
спростовувати винність ОСОБА_3
Показання підсудного (цивільного
відповідача) ОСОБА_3 щодо невиплати
йому в повному обсязі заробітної плати
ТзОВ „Тема-Лев" спростовувались
довідкою №167 2011 р. (а.с.18), а щодо
повернення йому трудової книжки,
підписання обхідного листа та наказу
про його звільнення задніми числами не
було підтверджено жодними доказами,
оскільки такі документи датовані 18.01.2011
р. (а.с.86, книга обліку руху трудових
книжок ТзОВ „Тема-Лев", оригінал наказу
про припинення трудового договору з
ОСОБА_3 від 18.01.2011 р.).

Смарт-карта НОМЕР_1 не могла була бути
видана підсудному (цивільному
відповідачу) ОСОБА_3 11.08.2010 р., оскільки
така отримана ТзОВ „Тема-Лев" від ПП
„Окко-Бізнес" лише 01.12.2010 р. (а.с.45,50-53).
Жодної інформації про отримання
вказаної смарт-карти (вручення під
розписку матеріальних цінностей)
підсудним (цивільним відповідачем)
ОСОБА_3 судом не здобуто і така в
матеріалах кримінальної справи
відсутня.

ТзОВ „Тема-Лев" надає відомості у
Пенсійний фонд України щодо заробітку
підсудного (цивільного відповідача)
ОСОБА_3 за 10-тий місяць 2011 р. розміром
932,83 грн. для нарахування пенсії, хоча
останній станом на вказаний вище час
вже не працював (а.с.259).

Зазначені розбіжності у видачі
смарт-карти НОМЕР_1 підсудному
(цивільному відповідачу) ОСОБА_3 та щодо
інформації у Пенсійний фонд України не
зміг пояснити в судовому засіданні
представник цивільного позивача
ОСОБА_2, а причини таких суперечностей
судом встановлено не було.

Згідно довідки №124 від 08.07.2011 р., де
остання заправка по смарт-карті НОМЕР_1
о 09.11 год. 24.05.2011 р. (а.с.72-76) та
довідки-розрахунку №168 2011 р. виданої
ТзОВ „Тема-Лев", яка надана останнім
органу досудового слідства, де остання
заправка по смарт-карті НОМЕР_1 о 21.22
год. 19.05.2011 р. (а.с.50-53), вбачались значні
розбіжності.

Розбіжності і суперечності у
показаннях ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 не були усунуті та спростовані
(а.с.68-72).

Існували значні розбіжності у часі та
місці вчинення підсудним (цивільним
відповідачем) ОСОБА_3 злочинів,
передбачених ст.ст.357 ч.1, 185 ч.1 КК
України, а також у розмірі збитків
(а.с.50-53,72-76).

Жодного огляду місця вчинення злочину
та проведення відтворення обстановки і
обставин події органом досудового
слідства не проведено.

З наявних у справі постанови про
проведення виїмки від 24.06.2011 р.,
протоколу виїмки від 27.06.2011 р.,
протоколу огляду предметів від 30.06.2011
р., постанови про визнання предметів
речовими доказами та прилучення їх до
справи, було встановлено, що СД-диск
вилучений у представника цивільного
позивача ОСОБА_2, однак його походження
та в результаті яких дій такий
знаходився у нього не встановлено, як і
достовірність наявної на СД-диску
інформації (а.с.87-91). Аналогічна
ситуація з наданими представником
цивільного позивача ОСОБА_2 органу
досудового слідства копіями чеків, які
з його слів зберігались на АЗС №10, яка
знаходиться в м.Львові по
вул.Липинського, і на якій по
смарт-карті НОМЕР_1 здійснював заправку
нафтопродуктом, а саме бензином А-92
підсудний (цивільний відповідач)
ОСОБА_3 (а.с.15,34). Походження та наявність
у представника цивільного позивача
вказаних копій встановлено не було.

Органом досудового слідства
обвинувачується ОСОБА_3 за ст.357 ч.1 КК
України, а зокрема таємного викрадення
та привласнення у м.Львові по
вул.Ковельській, 109 „б" смарт-карти
НОМЕР_1. Однак, приміщення бухгалтерії
ТзОВ „Тема-Лев", із якого ніби-то він
викрав та привласнив вказану
смарт-карту, знаходиться за адресою
м.Львів, вул.Ковельська, 109 „а". Судове
доручення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 13.06.2013 р., із
неодноразовими нагадуваннями від
03.07.2013 р. та 18.07.2013 р., про проведення
детального огляду вказаного
приміщення бухгалтерії із
застосуванням фотозйомки, органом
досудового слідства не виконано.
Вказані обставини унеможливили
скерування судового доручення щодо
проведення відтворення обстановки та
обставин події, оскільки КПК України 1960
року визначена певна послідовність,
яка являє собою огляд місця вчинення
злочину, а в подальшому проведення з
учасниками відтворення обстановки та
обставин події. Посилання слідчого
Франківського РВ ЛМУ ГУМВС України у
Львівській області в рапорті від 05.08.2013
р. про неможливість проведення
вказаного огляду, оскільки ТзОВ
„Тема-Лев" змінила місце розташування
і знаходиться в м.Львові по
вул.Ковельській, 109 „а", було
абсурдними, так як встановлено з
матеріалів кримінальної справи, що
саме за цією адресою було вчинено
злочин.

Аналогічно органом досудового
слідства проігноровано вказане судове
доручення, яке ним отримано 27.06.2013 р.,
щодо проведення детального огляду із
застосуванням фотозйомки
автозаправочних станцій на яких
здійснювались крадіжки
нафтопродуктів, і лише 07.08.2013 р., через 2
місяці, скеровано вказаний вище рапорт
з метою надати перелік АЗС.

З врахуванням викладеного, суд прийшов
до висновку, що органом досудового
слідства розслідування вчинення
ОСОБА_3 злочинів, передбачених ст.ст.357
ч.1, 185 ч.1 КК України, здійснювалося
поверхнево та однобічно, пред"явлене
йому обвинувачення є неконкретним, без
зазначення чіткого часу, дати та місця
вчинення злочину, категорії
викраденого нафтопродукту і кількості,
грунтувалось лише на припущеннях та
доказах, одержаних незаконним шляхом,
всупереч вимогам ст.62 Конституції
України та Рішення Конституційного
Суду України від 20.10.2011 року, перевірити
в повному об"ємі підставність та
обгрунтованість пред"явленого
обвинувачення безпосередньо в
судовому засіданні не виявилося
можливим, наявних у матеріалах
кримінальної справи доказів, із яких
можна зробити категоричний висновок
щодо винності особи у вчиненні злочину,
було недостатньо для постановлення
обвинувального вироку, залишились
невиявленими та не з"ясованими істотні
і суттєві обставини справи.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 01.11.2013 р. постанову
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 12.08.2013 р.
скасовано, а кримінальну справу
повернуто для подальшого розгляду,
оскільки суд 1 інстанції не дотримався
рекомендацій Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 р.
"Про практику застосування судами
України законодавства, що регулює
повернення кримінальних справ на
додаткове розслідування" і мав
можливість усунути виявлені недоліки,
зокрема шляхом скерування судових
доручень в порядку, передбаченому
ст.315-1 КПК України 1960 р., а також
безпідставно посилався на Постанову
Пленуму Верховного Суду України №6 від
30.05.2008 р. "Про практику застосування
кримінально-процесуального
законодавства при попередньому
розгляді справ у судах 1 інстанції".

В судовому засіданні 25.12.2013 р. прокурор
прокуратури Пустомитівського району
Львівської області Гаранджа Т.Є. подав
клопотання, в задоволенні якого не
заперечує обвинувачений (цивільний
відповідач) ОСОБА_3 та його захисник
ОСОБА_1, про повернення кримінальної
справи про обвинувачення ОСОБА_3 за
ст.ст.357 ч.1, 185 ч.1 КК України на додаткове
розслідування прокурору Франківського
району м.Львова, оскільки не
встановлено отримання обвинуваченим
смарт-карти НОМЕР_1 і з цією метою
необхідно вилучити розписки, договори
та інші документи, а також необхідності
проведення оглядів місця вчинення
злочинів із застосуванням фотозйомки і
в подальшому проведення відтворення
обстановки та обставин події,
перевірки та уточнення результатів
допиту учасників процесу і свідків,
встановлення очевидців злочинів,
усунення розбіжностей у показаннях,
витребування відеозаписів з камер
спостереження та наявних чеків в АЗС,
пред"явлення конкретного
обвинувачення. Крім цього пояснив, що
пред"явлене ОСОБА_3 обвинувачення за
ст.ст.357 ч.1, 185 ч.1 КК України він
змінювати не буде, з наведених у
клопотанні обставин, а для виконання
органом досудового слідства
зазначених ним у клопотанні дій
необхідні матеріали кримінальної
справи. При вказаних ним порушеннях
кримінальна справа не може бути
розглянута в суді.

Розглянувши заявлене прокурором
клопотання та матеріали кримінальної
справи, заслухавши думку
обвинуваченого (цивільного
відповідача) ОСОБА_3 та його захисника
ОСОБА_1, суд приходить до висновку про
часткове задоволення такого з
наступних підстав.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №5 від 29.06.1990 р. "Про
виконання судами України
законодавства і постанов Пленуму
Верховного Суду України з питань
судового розгляду кримінальних справ і
постановлення вироку" визначено, що
чинним кримінально-процесуальним
законодавством не передбачено
проведення в судовому засіданні
відтворення обстановки і обставин
події. Якщо в ході судового слідства
перевірку і уточнення результатів
допиту підсудного, потерпілого, свідка
або даних, одержаних при провадженні
інших судово-слідчих дій, неможливо
зробити за допомогою інших доказів без
відтворення обстановки і обставин
події, справа підлягає направленню на
додаткове розслідування.

Пунктами 8 та 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 р.
"Про практику застосування судами
України законодавства, що регулює
повернення кримінальних справ на
додаткове розслідування" визначено, що
повернення справи на додаткове
розслідування зі стадії судового
розгляду справи допускається лише з
мотивів неповноти або неправильності
досудового слідства. Досудове слідство
визнається неповним, якщо під час його
провадження всупереч вимогам статей 22
і 64 КПК 1960 року не були досліджені або
були поверхово чи однобічно досліджені
обставини, які мають істотне значення
для правильного вирішення справи (не
були допитані певні особи; не
витребувані й не досліджені документи,
речові та інші докази для
підтвердження чи спростування таких
обставин; не досліджені обставини,
зазначені в ухвалі суду, який повернув
справу на додаткове розслідування,
коли необхідність дослідження тієї чи
іншої з них випливала з нових даних,
установлених при судовому розгляді; не
були з"ясовані з достатньою повнотою
дані про особу обвинуваченого; тощо).
Неправильним досудове слідство
визнається в разі, коли органами
досудового слідства при вчиненні
процесуальних дій і прийнятті
процесуальних рішень були неправильно
застосовані або безпідставно не
застосовані норми
кримінально-процесуального чи
кримінального закону і без усунення
цих порушень справа не може бути
розглянута в суді. Відповідно до ч. 1 ст.
281 КПК повернення справи на додаткове
розслідування зі стадії судового
розгляду допускається лише тоді, коли
неповнота або неправильність
досудового слідства не може бути
усунута в судовому засіданні.

Статтями 22 та 64 КПК України 1960 року
визначено, що прокурор, слідчий і особа,
яка провадить дізнання, зобов"язані
вжити всіх передбачених законом
заходів для всебічного, повного і
об"єктивного дослідження обставин
справи, виявити як ті обставини, що
викривають, так і ті, що виправдують
обвинуваченого, а також обставини, що
пом"якшують і обтяжують його
відповідальність. Суд, прокурор,
слідчий і особа, яка провадить
дізнання, не вправі перекладати
обов"язок доказування на
обвинуваченого. При провадженні
досудового слідства, дізнання і
розгляді кримінальної справи в суді
підлягають доказуванню подія злочину
(час, місце, спосіб та інші обставини
вчинення злочину); винність
обвинуваченого у вчиненні злочину і
мотиви злочину; обставини, що впливають
на ступінь тяжкості злочину, а також
обставини, що характеризують особу
обвинуваченого, пом"якшують та
обтяжують покарання; характер і розмір
шкоди, завданої злочином, а також
розмір витрат закладу охорони здоров"я
на стаціонарне лікування потерпілого
від злочинного діяння.

В ході судового слідства, перевірку і
уточнення результатів допиту
підсудного ОСОБА_3, а також інших даних,
одержаних при провадженні
судово-слідчих дій, неможливо зробити
за допомогою інших доказів без
відтворення обстановки і обставин
події.

З вказаних підстав, враховуючи
обставини неповноти досудового
слідства, яка залишає сумніви, які не
можуть бути усунуті в судовому
засіданні, враховуючи специфіку
судового процесу, необхідності надання
органу досудового слідства матеріалів
кримінальної справи для проведення
відтворення обстановки і обставин
події, матеріали кримінальної справи
про обвинувачення ОСОБА_3 за ст.ст.357 ч.1,
185 ч.1 КК України підлягають поверненню
на додаткове розслідування.

Інша частина клопотання прокурора
задоволенню не підлягає, оскільки такі
недоліки можуть бути усунуті шляхом
скерування судових доручень в порядку,
передбаченому ст.315-1 КПК України 1960 р.

Крім цього, матеріали кримінальної
справи про обвинувачення ОСОБА_3 за
ст.ст.357 ч.1, 185 ч.1 КК України слід
повернути в прокуратуру
Пустомитівського району Львівської
області, працівники якої підтримували
державне обвинувачення, для вирішення
направлення таких в прокуратуру
Франківського району м.Львова,
прокурор якої затверджував
обвинувальний висновок, для подальшого
скерування органу досудового слідства
з метою організації проведення
додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу у виді
підписки про невиїзд підсудному
(цивільному відповідачу) ОСОБА_3 слід
залишити без змін; речовий доказ
СД-диск слід зберігати при матеріалах
справи.

Книгу обліку руху трудових книжок ТзОВ
„Тема-Лев", оригінал заяви ОСОБА_3 про
прийняття на роботу від 11.08.2010 р.,
оригінал заяви ОСОБА_3 про звільнення
його з роботи від 18.01.2011 р., оригінал
посадової інструкції фахівця з методів
розширення ринку збуту від 11.08.2010 р.,
оригінал договору повної матеріальної
відповідальності від 11.08.2010 р., оригінал
особової картки ОСОБА_3 від 11.08.2010 р.,
оригінал наказу №46-п від 11.08.2010 р. про
прийняття на роботу ОСОБА_3, оригінал
наказу про припинення трудового
договору з ОСОБА_3 від 18.01.2011 р. слід
залишити на зберіганні при матеріалах
кримінальної справи.

Під час додаткового розслідування
органу досудового слідства необхідно
провести відтворення обстановки і
обставин події з участю обвинуваченого
(цивільного відповідача) ОСОБА_3, а
також встановити інші обставини, які
виникнуть під час досудового слідства,
зокрема вказаної слідчої дії, та з
врахуванням встановленого, вирішити
питання про направлення справи в суд.

Керуючись ст. ст. 273, 281, 296 КПК України 1960
року, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора прокуратури
Пустомитівського району Львівської
області Гаранджа Тараса Євгеновича -
задовольнити частково.

Матеріали кримінальної справи про
обвинувачення ОСОБА_3 за ст.ст.357 ч.1, 185
ч.1 КК України повернути в прокуратуру
Пустомитівського району Львівської
області, працівники якої підтримували
державне обвинувачення, для вирішення
направлення таких в прокуратуру
Франківського району м.Львова,
прокурор якої затверджував
обвинувальний висновок, для подальшого
скерування органу досудового слідства
з метою організації проведення
додаткового розслідування.

Під час додаткового розслідування
виконати процесуальні дії зазначені в
мотивувальній частині даної
постанови.

Міру запобіжного заходу у виді
підписки про невиїзд ОСОБА_3 залишити
без змін.

Речовий доказ СД-диск - зберігати при
матеріалах справи.

Книгу обліку руху трудових книжок ТзОВ
„Тема-Лев", оригінал заяви ОСОБА_3 про
прийняття на роботу від 11.08.2010 р.,
оригінал заяви ОСОБА_3 про звільнення
його з роботи від 18.01.2011 р., оригінал
посадової інструкції фахівця з методів
розширення ринку збуту від 11.08.2010 р.,
оригінал договору повної матеріальної
відповідальності від 11.08.2010 р., оригінал
особової картки ОСОБА_3 від 11.08.2010 р.,
оригінал наказу №46-п від 11.08.2010 р. про
прийняття на роботу ОСОБА_3, оригінал
наказу про припинення трудового
договору з ОСОБА_3 від 18.01.2011 р. -
залишити на зберіганні при матеріалах
кримінальної справи.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області на протязі 7-ми діб з
дня її проголошення.

СуддяВ. Є. Мусієвський