1Справа № 335/4153/15-к 1-кп/335/309/2015
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2015 року м. Запоріжжя
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого Начальником управління з питань транспортного забезпечення і зв`язку Запорізької міської Ради, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, працюючого директором ТОВ „Альянс-Авто та ТОВ „Мас-Транс, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України, -
Особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, володіючи повною інформацією про зміст та умови договорів, які укладаються між управлінням транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради та підприємцями, які надають відповідні послуги, вирішив використати свої повноваження для особистого збагачення за рахунок чужого майна шляхом обману, тобто створення вигляду можливості блокування роботи пасажирських автоперевізників, позбавлення ліцензії та розірвання договору на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах.
Обмануті пасажирські автоперевізники будуть змушені сплачувати йому певну суму коштів за отримання дозволів працювати на маршрутах міста Запоріжжя.
В той же час особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, розумів, що самостійно не зможе втілити свій злочинний задум в дію, оскільки необхідно вчинити ряд певних послідовних дій зі створення уяви для потерпілих можливості блокування роботи пасажирських автоперевізників, щоб потім ставити свої умови та схиляти до сплати коштів, які обертати на свою користь, повідомляючи при цьому автоперевізників про наявність ніби то можливості обмежити їх права на здійснення підприємницької діяльності.
Для організації вказаних дій особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, вирішив створити злочинну групу з числа наближених до себе осіб, які в силу своїх посад та відповідних повноважень, зможуть створювати вигляд можливості впливати на діяльність підприємців - автоперевізників.
Так, приблизно у жовтні 2010 року особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, запропонував заступникові начальника управління транспорту та зв`язку Запорізької міської ради ОСОБА_11 , який вподальшому був призначений на посаду начальника транспорту та зв`язку розпорядженням виконуючого обов`язки міського голови секретарем міської ради №1317К від 03.12.2010 року, згідно соціального значення займаної посади, маючи певний службовий авторитет, наявність службових зв`язків та можливість здійснення впливу на діяльність як підприємців так і осіб, контролюючих діяльність перевізників на території м. Запоріжжя, в межах діючих нормативних актів та розпоряджень призначити перевірки діяльності підприємців автоперевізників з метою створення уяви про можливість блокувати роботу автоперевізників і в такий спосіб неправомірно отримувати грошові кошти з ошуканих пасажирських автоперевізників у складі організованої групи.
Усвідомивши суть пропозиції та матеріальні вигоди від діяльності організованої групи, ОСОБА_11 погодився на пропозицію особи, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження,
Плануючи спільні злочинні дії, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_11 вирішили задіяти до злочинної групи засновника ТОВ «Альянс авто» ОСОБА_12 , який тривалий час займається пасажирськими перевезеннями на території Запорізької області та має досвід організації пасажирських перевезень.
Вподальшому особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , продовжуючи реалізувати спільний злочинний задум, зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення дій, направлених на обман перевізників з подальшим отриманням від них коштів, об`єднані єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення наміченого плану, відомого всім учасникам групи.
Крім того, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, для того щоб ОСОБА_12 добросовісно виконував злочині накази та діяв у складі організованої групи, примусово ввів до складу засновників його підприємства ТОВ «Альянс авто» ОСОБА_13 , який отримав 60% статутного фонду та не мав ніякого відношення до фінансово-господарської діяльності вказаного підприємства.
Погодившись на пропозицію ОСОБА_11 та особи, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, зорганізуватися для заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_12 вступив з ними у злочинну змову.
Після цього, ОСОБА_11 , особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження та ОСОБА_12 , розробили схему вчинення злочинів, розподіливши ролі кожного із учасників змови.
Так, відповідно до попередньої змови, ОСОБА_11 , використовуючи свої повноваження з нагляду за виконанням умов перевезень пасажирів та своє службове становище, повинен був викликати до себе засновників підприємств та приватних осіб, які займаються пасажирськими перевезеннями та повідомляти, що з цього часу починають діяти інші умови для зайняття пасажирськими перевезеннями, виконання яких є обов`язковими і при цьому наполягати на необхідності зустрітися зі ОСОБА_12 та особою, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, які їм пояснять суть нових умов, необхідних для отримання дозволів.
В свою чергу, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, виконуючи відведену йому, як організатору злочинної групи роль, представляючись депутатом міської ради, та ОСОБА_12 , представляючись довіреною особою представників міської влади, повинні були обманюючи, переконати підприємця - автоперевізника у наявності в них можливостей вирішувати питання, пов`язані з отриманням дозволу для участі у конкурсі, отримання прибуткових маршрутів та продовження строку договорів на маршрути, на яких вже працювали перевізники, впливати на проведення перевірок пасажирських маршрутів та їх висновки, при цьому визначати суми коштів для кожного перевізника, наполягати на передачі грошей за надання особі можливості займатися перевезенням пасажирів на певних маршрутах міста, попереджаючи у разі відмови прийняти таку пропозицію, розірванням договору на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.
У результаті обмануті особи, які мали ліцензії на здійснення пасажирських перевезень та бажали отримати прибуткові маршрути, повинні були повірити в можливості особи, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_12 , які діяли за узгодженням із ОСОБА_11 , та не бажаючи втратити можливість заробляти грошові кошти на прожиття та утримання сімей, добровільно погоджуватися передавати їм щомісячно грошові кошти в залежності від кількості автобусів та маршрутів.
У подальшому, маючи намір збільшити обсяги отримання шляхом обману коштів, а також придбати права на майно шляхом обману, тобто одержати повний контроль над діяльністю підприємств і запобігти можливості їх засновникам виявивши обман не сплачувати кошти, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, висували додаткові умови, зокрема про укладення угоди, згідно якої управління транспорту може в односторонньому порядку розірвати договір на перевезення, переоформлення 50 % або 80% статутного фонду підприємства на ім`я визначеної ними особи, при цьому збільшуючи суму коштів до 120 000 гривень на місяць, попереджаючи у разі відмови розірванням договорів на перевезення пасажирів, позбавленням ліцензій на право зайняття цим видом діяльності не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.
Для цього, спільним рішенням особи, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 до організованої групи залучено двох осіб, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, які усвідомивши суть злочинного задуму злочинної групи та розробленого плану, погодилися взяти участь у вказаному злочині та виконувати відведені їм ролі.
Отримавши такі неправдиві відомості про можливість втілення висловлених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та особи, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, погроз, побоюючись втратити джерела прибутків, підприємці - автоперевізники давали згоду сплачувати щомісячно кошти.
Таким чином, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, створив організовану групу в складі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та двох осіб, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, які зорганізувалися в стійке об`єднання із стабільними відносинами у зв`язку з підготовкою та вчиненням злочинів, а саме шахрайства, об`єднані єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, та одночасно виконували відведену кожному роль.
Як керівник організованої групи, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, поклав на себе функції загального керівництва: визначення об`єктів для вчинення злочинів, розподіл ролей між членами групи, планування діяльності групи, підготовка до виконання злочинів, підшукання осіб, яких необхідно було задіяти для включення їх як засновників до статуту підприємства, розподіл коштів, здобутих злочинним шляхом, між членами організованої групи та у випадку розкриття їх злочинної діяльності правоохоронними органами вжиття всіх необхідних заходів, спрямованих на те, щоб уникнути кримінальної відповідальності всіх членів організованої групи.
Так, відповідно до злочинних ролей та функцій під час вчинення злочину, ОСОБА_11 згідно повноважень на займаній посаді, повинен був ініціювати призначення позапланових перевірок певних автоперевізників з боку управління з питань транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради, не повідомляючи при цьому виконавців перевірок про свої реальні цілі, створював уяву можливості висувати претензії про порушення умов укладених договорів, і в такий спосіб створювати уяву можливості штучного створення обстановки, внаслідок якої автоперевізники будуть змушені звернутися до нього за допомогою зупинити перевірки, або щоб мати можливість взяти участь у конкурсі для отримання маршрутів пасажирських перевезень в місті Запоріжжі.
У свою чергу особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, використовуючи службове становище, виконуючи відведену йому роль, як організатора злочинної групи, представляючись депутатом міської ради, спільно зі ОСОБА_12 , який називався довіреною особою представників міської влади, з метою незаконного отримання коштів від автоперевізників шляхом обману, переконував підприємців-автоперевізників у наявності в них можливостей вирішувати питання, які пов`язані з отриманням дозволу для участі у конкурсі, хоча участь у конкурсі може прийняти будь-яка особа, отримання прибуткових маршрутів та продовження строку договорів на маршрути.
Отримані від автоперевізників кошти, ОСОБА_12 повинен передавати особі, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження для подальшого розподілу між членами організованої групи.
У подальшому, після того як Виконавчим комітетом Запорізької міської ради з деякими перевізниками в односторонньому порядку були розірвані договори «на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування» та вони почали звертатись до судів різних інстанцій, які визнали дії виконавчого комітету Запорізької міської ради незаконними, маючи намір одержати повний контроль над діяльністю підприємств, тим самим придбати права на майно шляхом обману та збільшити обсяги отримання шляхом обману коштів і запобігти можливості їх засновникам виявивши обман не сплачувати кошти, та уникнути випадків винесення судами рішень на користь підприємців, члени організованої групи удосконалили схему отримання коштів.
Діючи у складі організованої групи, відповідно до розподілу ролей та функцій для досягнення злочинного плану, ОСОБА_11 виконуючи відведену йому роль у складі організованої групи, згідно займаної посади, 23.03.2012 року ініціював прийняття на сесії Запорізької міської ради рішення № 71 «Про внесення змін до існуючих договорів, укладених між виконавчим комітетом та автомобільними перевізниками, шляхом укладення додаткових угод», яке зовнішньо виглядає як цілком законне, однак при цьому управління транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради як «Замовник» значно спрощує процедуру та збільшує кількість підстав для розірвання договорів щодо «перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування» в односторонньому порядку, що значно збільшувало можливість психологічного впливу ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та особи, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження на перевізників, які думаючи, що їх діяльність повністю підконтрольна місцевій владі в особі ОСОБА_11 та особи, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, від рішення яких залежить подальше їх існування, повинні були дати згоду виконувати незаконні вимоги шахраїв.
Після чого, попереджаючи про розірвання вже існуючих договорів, на «перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування» ОСОБА_11 вимусив підприємців підписати додаткові угоди.
Так, ОСОБА_11 , з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, виконуючи активні дії, спрямовані на створення уяви про можливість блокувати роботу авто перевізників, тобто штучне створення обстановки для перевізників, щоб викликати у тих пропонування звернутись до нього для вирішення питання про зупинення перевірок та отримати можливість взяти участь у конкурсі стосовно розподілу маршрутів, використовуючи свої повноваження з нагляду за виконанням умов перевезень пасажирів, після проведення перевірок, тобто у зв`язку з порушенням вимог безпеки під час перевезення пасажирів, 19 листопада 2010 року на сесії Запорізької міської ради, посилаючись на Закони України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про автомобільний транспорт», Постанову Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів», ініціював прийняття рішення № 546 про розірвання з 01.12.2010 року в односторонньому порядку договорів з «перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування» у м. Запоріжжі з 13 автопідприємствами, у тому числі договір № 7 на обслуговування пасажирського маршруту № 62 з ТОВ «Альфа Транс», засновником якого є ОСОБА_15 .
Після того, як останньому було відмовлено у прийнятті документів для участі в конкурсі, розуміючи, що на його підприємство здійснюється тиск з боку управління забезпечення транспорту та зв`язку, ОСОБА_15 , з метою з`ясування причин перевірок та відмови йому в участі у конкурсі з розподілу маршрутів, звернувся до ОСОБА_11 , який на той час виконував обов`язки начальника транспортного управління.
У разі відмови зустрітися з останнім, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_15 , що продовжуватиме проведення позапланових перевірок, що однозначно призведе до виявлення порушень та подальшого розірвання договорів на «перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування» в односторонньому порядку щодо обслуговування інших маршрутів.
Розуміючи, що вимоги ОСОБА_11 є незаконні, ОСОБА_15 відмовився зустрічатися зі ОСОБА_12 та звернувся до Господарського суду Запорізької області, який 22.02.2011 року ухвалив рішення про задоволення позову ТОВ «Альфа Транс» та визнав недійсним підпункт 1.13 пункту 1 та підпункт 2.2 пункту 2 рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 546 від 19.11.2010 року «Про розірвання договорів з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування у місті Запоріжжя».
У свою чергу, Управління транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради не погодилось з прийнятим рішенням та звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою щодо скасування рішення суду та прийняття нового про відмову в позові, однак 27.04.2011 року суд виніс постанову, в якій зазначено, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 22.02.2011 року залишено без змін. Аналогічне рішення 21.09.2011 року прийняв і Вищий Господарський суд України.
Однак, будучи обманутим, думаючи, що ОСОБА_11 тільки посилить тиск на його підприємство, наприкінці травня 2011 року в офісі ТОВ «Альянс авто» по вул. Оріхівське шосе, 7 у м. Запоріжжі, ОСОБА_15 зустрівся із ОСОБА_12 , який обманюючи його, повідомив, що саме вони вплинули на депутатів міської ради для прийняття рішення про розірвання договору та про їх можливості впливати на вирішення питання, пов`язаного з отриманням дозволу в участі у конкурсі та отримання при проведенні конкурсу прибуткових маршрутів та тих маршрутів, на яких вже працював потерпілий, а також впливати на рішення щодо призначення чи не призначення позапланових перевірок та на висновки проведених планових перевірок, які призначає управління транспорту.
Після чого ОСОБА_12 став переконувати ОСОБА_15 на щомісячну передачу грошей у сумі 80 000 гривень, за надання можливості займатися перевезенням пасажирів на певних маршрутах міста.
Крім того, маючи намір шляхом обману придбати право на майно, тобто одержати повний контроль над діяльністю ТОВ «Альфа Транс», щоб запобігти можливості ОСОБА_15 не сплачувати кошти, ОСОБА_12 , діючи в інтересах злочинної групи, став наполягати переоформити 50% статутного фонду Товариства на ім`я іншого співучасника.
Будучи обманутим, ОСОБА_15 повірив в реальність членів групи впливати на прийняття рішення депутатами міської ради, та мусив погодитися сплачувати щомісячно 80 000 гривень, і починаючи з червня 2011 року по листопад 2013 року в приміщенні офісу ТОВ «Альянс авто», добровільно передав 2 320 000 гривень, ОСОБА_12 , який передав їх особі, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, для подальшого розподілу.
У свою чергу, інший співучасник, діючи згідно розподілу ролей у складі організованої групи, виконуючи вказівки організаторів групи, направлені на придбання права на майно шляхом обману, 19.07.2011 року в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_24 , розташованого в будинку № 111 по просп. Леніна, в м. Запоріжжі, підписав статут підприємства, оформивши 50% статутного фонду, що складає 10 250 гривень, на своє ім`я.
В подальшому, оскільки 19.04.2012 року сплив термін дії договору на надання послуг з перевезення пасажирів на міському маршруті № 62 з ТОВ «Альфа Транс», під час зустрічі ОСОБА_15 зі ОСОБА_12 , останній, обманюючи ОСОБА_15 повідомив, що для того, щоб ТОВ «Альфа Транс» знову перемогло в конкурсі на обслуговування цього маршруту він повинен сплатити 31 200 доларів США.
Крім того, маючи намір ще більше мати психологічний вплив на ОСОБА_15 , щоб придушити його волю до будь-якого можливому опору, ОСОБА_14 став переконувати його переоформити 61% статутного фонду ТОВ «Альфа Транс» на ім`я іншого співучасника, попереджаючи та обманюючи, що в разі відмови вони будуть впливати на прийняття рішення про розірвання договорів на «перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування», з його підприємством, не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.
Будучи обманутим, ОСОБА_15 повірив в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, та на початку червня 2012 року в приміщенні офісу ТОВ «Альянс авто», добровільно передав 31 200 доларів США, що в еквіваленті складало 249 366 гривень, ОСОБА_12 який передав їх організатору - особі, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, для подальшого розподілу.
Після цього інший співучасник, діючи згідно розподілу ролей у складі організованої групи, виконуючи вказівки організаторів групи, з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, 19.07.2012 року в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_24 розташованого по пр.Леніна,111, в м. Запоріжжі, підписав статут підприємства, оформивши 61% статутного фонду, що складає 12 505 гривень, на своє ім`я.
Таким чином, члени організованої групи шляхом обману придбали право на чуже майно, а саме отримали повний контроль над підприємством та в разі відмови виплачувати кошти ОСОБА_15 за вказівкою організаторів групи, особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження та на яку оформлено 61% статутного фонду, міг звільнити директорів, вивести зі складу засновників осіб, у яких пайова участь менша за 61%, та ліквідувати підприємство і надалі через конкурсний комітет розподілити звільнені маршрути серед перевізників, які продовжували виплачувати незаконно кошти членам організованої групи, що значно посилювало психологічний вплив на ОСОБА_15 , який будучи обманутим, протягом тривалого часу сплачував кошти шахраям.
У свою чергу ОСОБА_11 , виконуючи відведену йому роль у складі організованої групи, ініціював затвердження на сесії Запорізької міської ради рішення №71 «Про внесення змін до існуючих договорів, укладених між виконавчим комітетом та автомобільними перевізниками, шляхом укладення додаткових угод» між управлінням транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради та автомобільними перевізниками, з метою уникнути можливості оскаржити розірвання договору в суді, попереджаючи про розірвання вже існуючих договорів, вимусив ОСОБА_15 02.04.2012 року підписати додаткову угоду, де управління транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради значно спрощує процедуру та збільшує кількість підстав для розірвання договорів на «перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування» в односторонньому порядку, що значно збільшувало можливість психологічного впливу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та трьох осіб, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та будучи обманутим думаючи, що його діяльність повністю підконтрольна місцевій владі в особі ОСОБА_11 та особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, від рішення яких залежить подальше її існування, повинен був виплачувати кошти шахраям.
В результаті ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та особи, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, узгодженими та заздалегідь спланованими діями, з використанням свого службового становища, шляхом обману заволоділи чужим майном та придбали право на майно ОСОБА_15 на загальну суму 2 581 871 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, заподіявши потерпілому значної шкоди, тим самим спричинивши тяжкі наслідки.
У разі відмови зустрітися з останнім, ОСОБА_11 попередив ОСОБА_21 , що продовжуватиме проведення позапланових перевірок, що однозначно призведе до виявлення порушень та подальшого розірвання договорів в односторонньому порядку на обслуговування інших маршрутів, посилаючись на п.9 договору «на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування».
Будучи обманутим, та не бажаючи втратити змогу займатися пасажирськими перевезеннями ОСОБА_21 , погодився зустрітися із ОСОБА_12 .
На початку січня 2011 року, в офісі ТОВ «Альянс авто», ОСОБА_12 , обманюючи ОСОБА_21 повідомив, що саме вони вплинули на депутатів міської ради для прийняття рішення про розірвання договору та представляючись довіреною особою представників міської влади і, посилаючись на тісні стосунки із начальником управління з транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради ОСОБА_11 та організатором - особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, повідомив про їх можливості надалі впливати на вирішення питання, пов`язаного з одержанням дозволу для участі у конкурсі та отримання при проведенні конкурсу прибуткових маршрутів та тих маршрутів, на яких вже працював потерпілий, впливати на рішення щодо призначення чи не призначення позапланових перевірок, а також на висновки проведених планових перевірок, які призначає управління транспорту та маючи намір придбати право на чуже майно, тобто одержати повний контроль над діяльністю ТОВ «Еталон», став переконувати ОСОБА_21 переоформити 50% статутного фонду підприємства на ім`я іншого співучасника, пояснивши, що пізніше повідомить про розмір щомісячної передачі грошей за надання можливості займатися перевезенням пасажирів на певних маршрутах міста, попереджаючи, що в разі відмови прийняти таку пропозицію будуть сприяти розірванню договору на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах, не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.
При цьому, щоб в останнього не виникало сумнівів щодо серйозності намірів членів групи у разі відмови виконати їх пропозиції, запропонував зустрітися з організатором - особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, повідомивши номер його мобільного телефону.
У січні 2011 року ОСОБА_21 зустрівся з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, біля входу до будинку АДРЕСА_3 , де останній, як організатор злочинної групи, діючи з відома решти співучасників, обманюючи його, повідомив про їх можливості впливати на вирішення питання, пов`язаного з одержанням дозволу для участі у конкурсі та отримання при проведенні конкурсу прибуткових маршрутів та тих маршрутів, на яких вже працював потерпілий, впливати на рішення щодо призначення чи не призначення позапланових перевірок, а також на висновки проведених планових перевірок, які призначає управління транспорту, наполягав на здійсненні останнім підприємницької діяльності у сфері пасажироперевезень на умовах, запропонованих ОСОБА_12 .
Будучи обманутим, ОСОБА_21 повірив в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись призначення позапланових перевірок та відмови в участі у конкурсі по розподілу прибуткових та тих маршрутів, на яких вже працював, ОСОБА_21 дав згоду щомісячно сплачувати грошові кошти та переоформити 50% статутного фонду ТОВ «Еталон» на ім`я іншого співучасника.
Після цього, особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи згідно розподілу ролей у складі організованої групи, виконуючи вказівки організаторів групи, у приватного нотаріуса ОСОБА_24 , розташованого в будинку № 111 по проспекту Леніна в м.Запоріжжі, підписав статут підприємства, оформивши 50% статутного фонду, що складає 340 000 гривень, на своє ім`я.
Тим самим, члени організованої групи шляхом обману придбали права на майно, тобто отримали контроль над підприємством ТОВ «Еталон» та в разі відмови виплачувати кошти ОСОБА_21 за вказівкою організаторів групи, особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та на яку оформлено 50 % статутного фонду, міг звільнити директорів, вивести зі складу засновників осіб, у яких пайова участь менша за 50%, та ліквідувати підприємство, що змушувало ОСОБА_21 дати згоду виплачувати кошти шахраям.
Крім того, ОСОБА_11 , виконуючи відведену йому роль у складі організованої групи, після затвердження на сесії Запорізької міської ради рішення від 23.03.2012 року № 71 «Про внесення змін до існуючих договорів, укладених між виконавчим комітетом та автомобільними перевізниками, шляхом укладення додаткових угод», яке виглядає як цілком законне, з метою уникнути можливості оскаржити розірвання договору в суді, попереджаючи розірванням вже існуючих договорів, вимусив ОСОБА_21 02.04.2012 року підписати додаткову угоду, де управління транспорту як «Замовник» значно спрощує процедуру та збільшує кількість підстав для розірвання договорів в односторонньому порядку, що значно збільшувало можливість психологічного впливу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та осіб, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та будучи обманутим і думаючи, що його діяльність повністю підконтрольна місцевій владі в особі ОСОБА_11 та особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, від рішення яких залежить подальше її існування, ОСОБА_21 повинен був дати згоду на виконання їх незаконних пропозицій.
В результаті ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та особи, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, узгодженими та заздалегідь спланованими діями, з використанням свого службового становища, шляхом обману, придбали право на майно ОСОБА_21 на загальну суму 340 000 тис. гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, заподіявши потерпілому значної шкоди, тим самим спричинивши тяжкі наслідки.
Продовжуючи діяти вже по відпрацьованій схемі, у листопаді 2010 року ОСОБА_11 , перебуваючи в кабінеті начальника управління з питань транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради, з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, викликав до себе засновника ТОВ «Авто Тревел» та ТОВ «Шалпан» ОСОБА_16 та повідомив, що в разі бажання і в подальшому займатися пасажирськими перевезеннями йому необхідно звернутися до ОСОБА_12 , який пояснить «нові умови», необхідні для зайняття цим видом діяльності.
У разі відмови зустрітися з останнім, ОСОБА_11 попередив ОСОБА_16 , що призначить проведення позапланових перевірок, що однозначно призведе до виявлення порушень та подальшого розірвання договорів в односторонньому порядку на обслуговування інших маршрутів, посилаючись на п.9 договору «на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування».
Не бажаючи втратити змогу займатися пасажирськими перевезеннями, ОСОБА_16 погодився зустрітися зі ОСОБА_12 .
У листопаді 2010 року в офісі ТОВ «Альянс авто» ОСОБА_12 при зустрічі з ОСОБА_16 обманюючи його, представився довіреною особою представників міської влади і, посилаючись на тісні стосунки із начальником управління з транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради ОСОБА_11 та особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, повідомив про їх можливості впливати на вирішення питання, пов`язаного з отриманням дозволу для участі у конкурсі та отримання при проведенні конкурсу прибуткових маршрутів та тих маршрутів, на яких вже працював потерпілий, впливати на рішення щодо призначення чи не призначення позапланових перевірок, а також на висновки проведених планових перевірок, які призначає управління транспорту, та став наполягати на щомісячній передачі грошей у сумі 35 000 гривень за надання можливості займатися перевезенням пасажирів на певних маршрутах міста, попереджаючи у разі відмови прийняти таку пропозицію, сприянням розірванню договорів на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах, не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.
Будучи обманутим, ОСОБА_16 повірив в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись призначення позапланових перевірок та відмови в участі у конкурсі по розподілу прибуткових та тих маршрутів, на яких вже працював, ОСОБА_16 дав згоду сплачувати кошти, та починаючи з листопада 2010 року по січень 2011 року в приміщенні офісу ТОВ «Альянс авто», добровільно передав 105 000 гривень, ОСОБА_12 , який передав їх організатору - особі, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, для подальшого розподілу між членами організованого злочинного угрупування.
Вподальшому, члени організованої злочинної групи, маючи на меті отримання більшої наживи, обманюючи ОСОБА_16 та попереджаючи про розірвання договорів та відібрання маршрутів у потерпілого, через ОСОБА_12 з лютого 2011 року висунули вимогу щомісячної виплати у розмірі 40 000 гривень, а починаючи з квітня 2011 року - 45 000 грн.
Будучи обманутим, ОСОБА_16 повірив в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись втратити бізнес через розірвання договорів, дав згоду сплачувати кошти, та з лютого 2011 року по березень 2011 року в приміщенні офісу ТОВ «Альянс авто», добровільно передав 80 000 грн. та з квітня по грудень 2011 року - 405 000 грн., ОСОБА_12 , який передав їх організатору - особі, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, для подальшого розподілу між членами організованого злочинного угрупування.
Крім того, ОСОБА_11 , виконуючи відведену йому роль у складі організованої групи, після затвердження на сесії Запорізької міської ради рішення «Про внесення змін до існуючих договорів, укладених між виконавчим комітетом та автомобільними перевізниками, шляхом укладення додаткових угод», які виглядають як цілком законні, з метою уникнути можливості оскаржити розірвання договору в суді, попереджаючи про розірвання вже існуючих договорів, вимусив ОСОБА_16 02.04.2012 року підписати додаткові угоди, де управління транспорту як «Замовник» значно спрощує процедуру та збільшує кількість підстав для розірвання договорів в односторонньому порядку, що значно збільшувало можливість психологічного впливу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, на ОСОБА_16 , який розуміючи, що його діяльність повністю підконтрольна місцевій владі в особі ОСОБА_11 та особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, від рішення якої залежить подальше існування, повинен був виконувати незаконні вимоги шахраїв.
В січні 2011 року особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , незважаючи на те, що ОСОБА_16 сумлінно виконував незаконні вимоги, вирішили розірвати з ним угоди, позбавивши його маршрутів, які передати іншим пасажироперевізникам та таким чином отримати більшу злочинну наживу, у зв`язку з чим згідно рішень міської ради в односторонньому порядку було розірвано договори від 24.06.2008 року №15, від 30.12.2010 року №26 та від 30.12.2010 року №27 на обслуговування маршрутів №10, №17 та №49-а.
Особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, діючи як організатор злочинного угрупування, виконуючи функції загального керівництва, повідомив ОСОБА_16 , що він вирішить це питання та запропонував знову звернутися до ОСОБА_12 .
Однак в подальшому ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_16 , що на маршрутах ТОВ «Авто-Тревел» та ТОВ «Шалпан» будуть працювати інші перевізники. Таким чином, ОСОБА_16 припинив свою діяльність.
В результаті ОСОБА_12 , особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_11 з відома двох осіб, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, за узгодженими та заздалегідь спланованими діями, з використанням свого службового становища, шляхом обману, заволоділи коштами ОСОБА_16 на загальну суму 625 000 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, заподіявши потерпілому значної шкоди, тим самим спричинивши тяжкі наслідки для потерпілого.
Крім того, на початку лютого 2011 року, після того, як рішенням Запорізької міської ради від 19.11.2010 року № 546, з ТОВ «Автокомпанія «Шана», засновниками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , було розірвано в односторонньому порядку договір №57 на обслуговування пасажирського маршруту № 45, ОСОБА_11 , перебуваючи в кабінеті управління з питань транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради, з метою заволодіння майном та придбання права на майно шляхом обману, виконуючи відведену йому роль у складі організованої групи та діючи в її інтересах, викликав їх до себе та повідомив, що в разі бажання і в подальшому займатися пасажирськими перевезеннями, їм необхідно звернутися до ОСОБА_12 , який пояснить «нові умови», необхідні для зайняття цим видом діяльності.
У разі відмови зустрітися з останнім ОСОБА_11 попередив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що продовжуватиме проведення позапланових перевірок, що однозначно призведе до виявлення порушень та подальшого розірвання договорів в односторонньому порядку на обслуговування інших маршрутів, посилаючись на п.9 договору «на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування».
У той же день в офісі ТОВ «Альянс авто», ОСОБА_12 , зустрівшись з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обманюючи їх, повідомив, що саме вони вплинули на депутатів міської ради для прийняття рішення про розірвання договору та представляючись довіреною особою представників міської влади і, посилаючись на тісні стосунки із начальником управління з транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради ОСОБА_11 та іншим співучасником, повідомив про їх можливості впливати на вирішення питання, пов`язаного з отриманням дозволу для участі у конкурсі та на отримання при проведенні конкурсу прибуткових маршрутів та тих маршрутів, на яких вже працювали потерпілі, впливати на рішення щодо призначення чи не призначення позапланових перевірок, а також на висновки проведених планових перевірок, які призначає управління транспорту та став наполягати на щомісячній передачу грошей у сумі 33 000 гривень за надання можливості займатися перевезенням пасажирів на певних маршрутах міста, попереджаючи у разі відмови прийняти таку пропозицію, розірванням договору на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах, не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.
Будучи обманутими, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повірили в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись втрати бізнесу через розірвання договорів, дали згоду сплачувати кошти, щомісячно 33 000 гривень, і з 28.02.2011 року по 27.01.2012 року в приміщенні офісу ТОВ «Альянс авто», добровільно передали 396 000 гривень ОСОБА_12 , який передав їх організатору - особі, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, для подальшого розподілу.
В результаті ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, узгодженими та заздалегідь спланованими діями з іншими членами організованої групи, виконуючи кожен свою роль, з використанням свого службового становища, шляхом обману, заволоділи майном ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на загальну суму 396 000 гривень, чим завдали шкоди у великих розмірах.
27.01.2012 року ОСОБА_25 , знаходячись в офісі ТОВ «Альянс авто», після отримання чергових коштів від ОСОБА_6 , висловив останньому вимогу збільшити суму та щомісячно надавати 120 000 гривень.
Крім того, маючи намір шляхом обману придбати права на майно, тобто одержати повний контроль над діяльністю ТОВ «Автокомпанія «Шана», щоб запобігти можливості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не сплачувати кошти, ОСОБА_12 , діючи в інтересах злочинної групи, за вказівкою її організаторів став переконувати їх переоформити 50% статутного фонду ТОВ «Автокомпанія «Шана» на ім`я іншого співучасника, обманюючи їх, що в разі відмови виконати їх пропозиції, з ними розірвуть договори на перевезення.
Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розуміючи, що вони втрачають контроль над діяльністю підприємства, відмовились виконати вимоги шахраїв.
Однак, намагаючись вирішити питання та зменшити суму сплати, а також умовити не відбирати у ТОВ «Автокомпанія «Шана» 50% статутного фонду, ОСОБА_6 , розуміючи, що діями ОСОБА_12 та ОСОБА_11 керує особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, на початку лютого 2012 року зустрівся з останнім в офісі, розташованому по АДРЕСА_4 . В ході зустрічі особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи узгоджено із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , у складі створеної ним організованій групи та в її інтересах, обманюючи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомив, що може впливати на депутатів міської ради для прийняття рішення про розірвання договору, після чого висунув вимоги переоформити 50% статутного фонду ТОВ «Автокомпанія «Шана» на ім`я визначеної ним особи, а також необхідність щомісячно сплачувати 120 000 гривень.
Будучи обманутими, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повірили в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись втрати бізнесу через розірвання договорів, дали згоду сплачувати кошти і з 29.02.2012 року до 31.08.2012 року в приміщені офісу ТОВ «Альянс авто», добровільно передали 840 000 гривень, ОСОБА_12 , який передав їх особі, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, для подальшого розподілу.
Після цього інша особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи згідно розподілу ролей у складі організованої групи, виконуючи вказівки організаторів групи, з метою заволодіння чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману, 12.06.2012 року в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_26 , розташованого по бул.Шевченка, 18/1 в м. Запоріжжі, підписав статут підприємства ТОВ «Автокомпанія «Шана», оформивши 50% статутного фонду, що складає 10 000 гривень, на своє ім`я.
Тим самим члени організованої групи придбали право на чуже майно шляхом обману, тобто отримали контроль над підприємством ТОВ «Автокомпанія «Шана» та в разі відмови виплачувати кошти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за вказівкою організаторів групи, особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та на яку оформлено 50 % статутного фонду, міг звільнити директорів, вивести зі складу засновників осіб, у яких пайова участь менша за 50%, та ліквідувати підприємство, що змусило ОСОБА_6 та ОСОБА_7 протягом тривалого часу виконувати незаконні вимоги шахраїв.
Крім того, ОСОБА_11 , виконуючи відведену йому роль у складі організованої групи, після затвердження на сесії міської ради рішення від 23.03.2012 року №71 «Про внесення змін до існуючих договорів, укладених між виконавчим комітетом та автомобільними перевізниками, шляхом укладення додаткових угод», які виглядають як цілком законні, з метою уникнути можливості оскаржити розірвання договору в суді, попереджаючи про розірвання вже існуючих договорів, вимусив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 02.04.2012 року підписати додаткові угоди до протоколу від 30.12.2010 року №28, додаткову угоду від 02.04.2012 року до протоколу від 30.12.2010 року №29, додаткову угоду від 02.04.2012 року до протоколу від 30.12.2010 року № 30, додаткову угоду від 02.04.2012 до протоколу від 30.12.2010 № 31, де управління транспорту як «Замовник» значно спрощує процедуру та збільшує кількість підстав для розірвання договорів в односторонньому порядку, що значно збільшувало можливість психологічного впливу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та організатора - особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які думаючи, що їх діяльність повністю підконтрольна місцевій владі в особі ОСОБА_11 та особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, від рішення яких залежить подальше їх існування, повинні були тривалий час виплачувати кошти шахраям.
У результаті ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження з відома іншої особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, узгодженими та заздалегідь спланованими діями, з використанням свого службового становища, шляхом обману, повторно, у складі організованої групи, заволоділи чужим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на загальну суму 1 246 000 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, заподіявши потерпілим значної шкоди.
У лютому 2011 року після того, як рішенням Запорізької міської ради від 19.11.2010 року №546 з ТОВ «Профтаксі» та ТОВ «Таксомоторна компанія», засновником яких є ОСОБА_22 , було розірвано в односторонньому порядку договір від 25.12.2006 року №32 на обслуговування пасажирського маршруту №75, ОСОБА_11 , перебуваючи в кабінеті начальника управління з питань транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради, з метою заволодіння майном або придбання права на майно шляхом обману, викликав ОСОБА_22 до себе та повідомив, що в разі бажання і в подальшому займатися пасажирськими перевезеннями, йому необхідно звернутися до ОСОБА_12 , який пояснить «нові умови», необхідні для зайняття цим видом діяльності, при цьому він також повідомив, що всі питання та контроль над діяльністю пасажироперевезень вирішує інший співучасник організатор групи.
У разі відмови зустрітися з останнім, ОСОБА_11 попередив ОСОБА_22 , що продовжуватиме проведення позапланових перевірок, що однозначно призведе до виявлення порушень та подальшого розірвання договорів в односторонньому порядку на обслуговування інших маршрутів, посилаючись на п.9 договору «на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування».
Після цього, в лютому 2011 року в офісі ТОВ «Альянс авто» ОСОБА_12 при зустрічі зі ОСОБА_22 , обманюючи його повідомив, що саме вони вплинули на рішення депутатів міської ради про розірвання договору та, представляючись довіреною особою представників міської влади і посилаючись на тісні стосунки із начальником управління з транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради ОСОБА_11 та іншим співучасником, повідомив про їх можливості впливати на вирішення питання, пов`язаного з отриманням дозволу в участі у конкурсі та отримання при проведенні конкурсу прибуткових маршрутів та тих маршрутів, на яких вже працював потерпілий; впливати на рішення щодо призначення чи не призначення позапланових перевірок, а також на висновки проведених планових перевірок, які призначає управління транспорту та став наполягати на щомісячній передачі грошей у сумі 180 000 гривень за надання можливості займатися перевезенням пасажирів на певних маршрутах міста, попереджаючи та обманюючи, що у разі відмови прийняти таку пропозицію, вони будуть впливати на прийняття рішення про розірвання договору на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах, не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.
Будучи обманутими, ОСОБА_22 повірив в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись втратити бізнес через розірвання договорів, у період з лютого 2011 року до листопада 2013 року в приміщені офісу ТОВ «Альянс авто», передав ОСОБА_12 6 296 400 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, заподіявши потерпілому значної шкоди.
Крім того, маючи намір придбати право на чуже майно шляхом обману, тобто одержати повний контроль над діяльністю ТОВ «Таксомоторна компанія» та ТОВ «Профтаксі-1», та запобігти можливості ОСОБА_22 не сплачувати кошти, ОСОБА_12 , висловив ще одну незаконну вимогу, а саме переоформити 50% статутного фонду підприємства ТОВ «Профтаксі» та 61% статутного фонду ТОВ «Таксомоторна компанія» на інших співучасників.
У свою чергу особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи згідно розподілу ролей у складі організованої групи, виконуючи вказівки організаторів групи, а саме з метою придбати право на чуже майно шляхом обману, тобто одержати повний контроль над діяльністю підприємства, 07.02.2012 року в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_27 , розташованого по вул. Чекістів, 24 в м. Запоріжжі, підписав статут підприємства ТОВ «Профтаксі-1», оформивши 50% статутного фонду, що складає 9250 грн. на своє ім`я, а в подальшому 18.07.2012 року в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_24 , розташованого по проспекту Леніна, 111в м.Запоріжжі, підписав статут підприємства, оформивши на своє ім`я 61% статутного фонду, що становить 11 285 гривень.
Інша особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, виконуючи свою роль у злочинному угрупуванні, узгоджено з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими особами, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, з метою придбати право на чуже майно шляхом обману, тобто одержати повний контроль над діяльністю підприємства, 13.12.2012 року в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_27 , розташованого по вул. Чекістів, 24 в м.Запоріжжі, підписав статут підприємства ТОВ «Таксомоторна компанія», оформивши 50% статутного фонду на своє ім`я, та 25.07.2012 року в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_24 підписав статут підприємства, оформивши на своє ім`я 61% статутного фонду, що становить 11 285 гривень.
Таким чином, члени організованої групи, шляхом обману, придбали право на чуже майно, тобто отримали повний контроль над підприємствами ТОВ «Профтаксі-1» та ТОВ «Таксомоторна компанія», та в разі відмови виплачувати кошти ОСОБА_22 , за вказівкою організаторів групи, особи, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та на яких оформлені частки в статутному капіталі, могли звільнити директорів, вивести зі складу засновників осіб, у яких пайова участь менша за 50% і 61%, та ліквідувати підприємство, що змусило ОСОБА_22 тривалий час виплачувати кошти шахраям.
Крім того, ОСОБА_11 , виконуючи відведену йому роль у складі організованої групи, після затвердження на сесії міської ради рішення №71 «Про внесення змін до існуючих договорів, укладених між виконавчим комітетом та автомобільними перевізниками, шляхом укладення додаткових угод», яке виглядає цілком законно, з метою уникнути можливості оскаржити розірвання договору в суді, попереджаючи про розірвання вже існуючих договорів, вимусив ОСОБА_22 02.04.2012 року підписати нові договори та додаткові угоди, де управління транспорту як «Замовник» значно спрощує процедуру та збільшує кількість підстав для розірвання договорів в односторонньому порядку, що значно збільшувало можливість психологічного впливу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та інших осіб, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, на ОСОБА_22 , який будучи обманутим та думаючи, що його діяльність повністю підконтрольна місцевій владі в особі ОСОБА_11 та організатора - особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, від рішення яких залежить подальше її існування, повинен був тривалий час виплачувати кошти шахраям.
У подальшому, оскільки за різними маршрутами спливали терміни дій договорів на надання послуг з перевезення пасажирів, під час чергової зустрічі ОСОБА_22 зі ОСОБА_12 у лютому 2011 року, останній обманюючи його повідомив, що для того, щоб підприємства ТОВ «Таксомоторна Компанія» та ТОВ «Профтаксі-1» знову перемогли в конкурсі на тендер по необхідних маршрутах, він висловив останньому вимогу сплатити 163 000 доларів США, попереджаючи та обманюючи його, що в разі відмови виконати їх пропозиції позбавить підприємств ліцензії на право зайняття перевезенням пасажирів, не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.
Будучи обманутими, ОСОБА_22 повірив в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись втратити бізнес через розірвання договорів, мусив погодитися виконати пропозиції шахраїв та в період з лютого 2011 року по листопад 2013 року передав ОСОБА_12 163 000 доларів США, що в еквіваленті складає 1 302 859 гривень.
В результаті ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та особи, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, за узгодженими та заздалегідь спланованими діями, з використанням свого службового становища, шляхом обману, повторно, заволоділи майном та придбали права на майно ОСОБА_22 на загальну суму 7 263 394 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, заподіявши потерпілому значної шкоди, тим самим спричинивши тяжкі наслідки для потерпілого.
У середині грудня 2011 року ОСОБА_12 , виконуючи відведену йому роль у складі організованої групи, з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, викликав до себе в офіс ТОВ «Альянс авто» засновника ТОВ «Автосіч» та ТОВ «Еталон-1» ОСОБА_23 .
Під час зустрічі ОСОБА_12 , обманюючи його, представився довіреною особою представників міської влади і, посилаючись на тісні стосунки із начальником управління з транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради ОСОБА_11 та іншим співучасником організатором групи, повідомив про їх можливості впливати на вирішення питання, пов`язаного з отриманням дозволу на участь у конкурсі і отримання при проведенні конкурсу прибуткових маршрутів та тих маршрутів, на яких вже працювали потерпілі, впливати на рішення щодо призначення чи не призначення позапланових перевірок, а також на висновки проведених планових перевірок, які призначає управління транспорту, діючи відповідно до розробленого плану, маючи намір шляхом обману придбати права на чуже майно, тобто одержати повний контроль над діяльністю підприємств, висловив незаконну вимогу, а саме переоформити 65% статутного фонду підприємства ТОВ «Автосіч» та ТОВ «Еталон-1» на ім`я іншого співучасника, попереджаючи у разі відмови прийняти таку пропозицію, розірванням договору на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах, не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.
Крім того, ОСОБА_12 висловив ще одну незаконну вимогу, а саме щомісячно виплачувати кошти, про суму він повідомить пізніше.
Будучи обманутими, ОСОБА_23 повірив в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись втратити бізнес через розірвання договорів, мусив погодитися виконати пропозиції шахраїв, однак розуміючи, що втратить свої підприємства у разі переоформлення статутного фонду на іншого члена групи у розмірі 65%, попросив ОСОБА_12 зменшити розмір статутного фонду, переоформивши тільки 50%.
У свою чергу, особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, виконуючи свою роль у складі організованої групи, виконуючи вказівки її організаторів, 26.01.2012 року, в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_24 , розташованому за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, 111, підписав статут підприємства ТОВ «Еталон-1», переоформивши 50% статутного фонду, що становить 7000 гривень, на своє ім`я, та 10.10.2012 підписав статут підприємства ТОВ «Автосіч», також переоформивши 50% статутного фонду, що становить 9250 гривень, на своє ім`я.
Таким чином, члени організованої групи шляхом обману придбали право на майно, тобто, отримали повний контроль над підприємствами та в разі відмови виплачувати кошти ОСОБА_23 , за вказівкою організаторів групи, особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та на яку оформлено 50% часток статутного фонду Товариств, міг звільнити директорів, вивести зі складу засновників осіб, у яких пайова участь менша за 50%, таким чином ліквідувати підприємство, що змусило ОСОБА_23 тривалий час виконувати незаконні вимоги членів організованої групи та виплачувати гроші.
Продовжуючи втілення злочинного задуму, спрямованого на заволодіння чужим майном, в середині травня 2012 року, ОСОБА_12 знову викликав до себе в офіс ТОВ «Альянс авто», ОСОБА_23 та став наполягати на щомісячній передачі грошей у сумі 30 000 гривень за надання можливості займатися перевезенням пасажирів на певних маршрутах міста, попереджаючи, у разі відмови прийняти таку пропозицію, розірванням договору на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах, не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.
Будучи обманутими, ОСОБА_23 повірив в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись втрати бізнесу через розірвання договорів, ОСОБА_23 мусив погодитись сплачувати щомісячно 30 000 гривень, та починаючи з кінця травня 2012 року по жовтень 2012 року в приміщенні офісу ТОВ «Альянс авто», добровільно передав 180 000 гривень ОСОБА_12 , який передав їх організатору - особі, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, для подальшого розподілу.
В подальшому, бажаючи ще більш збагатіти за рахунок скоєння шахрайства, ОСОБА_12 , діючи за вказівкою організаторів групи, на початку жовтня 2012 року, знов викликав до себе ОСОБА_23 та збільшив суму виплат для групи, і став наполягати на щомісячній виплаті у сумі 75 000 гривень, та починаючи з листопада 2012 року по жовтень 2013 року, аж до викриття групи працівниками міліції, ОСОБА_23 добровільно передав 900 000 гривень ОСОБА_12 який передав їх організатору - особі, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, для подальшого розподілу.
У результаті ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та особи, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, узгодженими та заздалегідь спланованими діями, з використанням свого службового становища, шляхом обману, повторно заволоділи чужим майном та придбали право на майно ОСОБА_28 на загальну суму 1 096 250 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, заподіявши потерпілому значної шкоди, тим самим спричинивши тяжкі наслідки для потерпілого.
У січні 2011 року ОСОБА_11 , перебуваючи в кабінеті управління з питань транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради, з метою заволодіння майном та придбання права на майно шляхом обману, одночасно викликав до себе засновника ПП «АВБ ПЛЮС» ОСОБА_19 і засновника ТОВ «Запоріжавтомотор» ОСОБА_18 та повідомив, що в разі бажання і в подальшому займатися пасажирськими перевезеннями, їм необхідно звернутися до ОСОБА_12 , який пояснить «нові умови», необхідні для зайняття цим видом діяльності та обманюючи їх повідомив, що неофіційно головним над усіма пасажирськими перевізниками призначено іншого співучасника - організатора групи.
У разі відмови зустрітися з останнім, ОСОБА_11 попередив ОСОБА_19 і ОСОБА_18 , що призначать проведення позапланових перевірок, що однозначно призведе до виявлення порушень та подальшого розірвання договорів в односторонньому порядку на обслуговування інших маршрутів, посилаючись на п.9 договору «на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування».
Будучи обманутими, ОСОБА_19 та ОСОБА_18 повірили в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись втрати бізнесу через розірвання договорів, мусили погодитись зустрітися зі ОСОБА_12 .
Надалі, у січні 2011 року в офісі ТОВ «Альянс авто», під час зустрічі ОСОБА_12 , обманюючи ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , представився довіреною особою представників міської влади і посилаючись на тісні стосунки із начальником управління з транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради ОСОБА_11 та особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, повідомив про їх можливості впливати на вирішення питання, пов`язаного з отриманням дозволу для участі у конкурсі та отримання при проведенні конкурсу прибуткових маршрутів та тих маршрутів, на яких вже працювали потерпілі, впливати на рішення щодо призначення чи не призначення позапланових перевірок, а також на висновки проведених планових перевірок, які призначає управління транспорту, та наполягав на щомісячній передачі грошей від ОСОБА_19 20 000 гривень та від ОСОБА_18 90 000 гривень за надання можливості займатися перевезенням пасажирів на певних маршрутах міста, попереджаючи у разі відмови прийняти таку пропозицію, розірванням договору на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах, не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.
Будучи обманутими, ОСОБА_19 та ОСОБА_18 повірили в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись втратити бізнес через розірвання договорів, ОСОБА_19 мусив погодитись сплачувати щомісячно 20 000 тис. гривень, а ОСОБА_18 90 000 гривень, і з березня 2011 року по квітень 2012 року в приміщенні офісу ТОВ «Альянс авто», ОСОБА_19 , добровільно передав ОСОБА_12 280 000 гривень, а ОСОБА_18 1 260 000 гривень, а з травня 2012 по квітень 2013 року передали гроші на загальну суму 1 320 000 гривень. У свою чергу ОСОБА_12 передав їх особі, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, для подальшого розподілу.
В цей же час в квітні 2012 року ОСОБА_12 в офісі ТОВ «Альянс авто», під час отримання чергової частини грошей від ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , діючи в інтересах всіх членів організованої групи став наполягати, на передачі йому ще 40 000 доларів США, попереджаючи у разі відмови прийняти таку пропозицію, розірванням договору на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах, не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.
Будучи обманутими, ОСОБА_19 та ОСОБА_18 повірили в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись втратити бізнес через розірвання договорів, мусили погодитись на пропозиції шахраїв та розпродавши частину автобусів та будинок в республіці Вірменія, в кінці квітня 2012 року біля офісу ТОВ «Альянс авто», добровільно передали гроші у сумі по 10 000 доларів США кожний, що в еквіваленті складає по 79 867 гривень, на загальну суму 159 734 гривень, та в жовтні 2012 року ще по 10 000 доларів США, що в еквіваленті складає по 79 930 гривень, на загальну суму 159860 гривень ОСОБА_12 , який передав їх організатору - особі, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, для подальшого розподілу.
Продовжуючи втілення злочинного задуму, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та особи, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи відповідно до розробленого плану, маючи намір придбати права на чуже майно шляхом обману, тобто одержати повний контроль над діяльністю ПП «АВБ ПЛЮС» та ТОВ «Запоріжавтомотор», щоб запобігти можливості ОСОБА_18 та ОСОБА_19 не сплачувати кошти, наприкінці травня 2011 року, знаходячись в офісі ТОВ «Альянс авто», після отримання чергової частини коштів від ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , діючи за вказівкою організаторів групи, ОСОБА_12 висловив ще одну незаконну вимогу, а саме переоформити 50% статутного фонду підприємства ПП «АВБ ПЛЮС» та 61% статутного фонду ТОВ «Запоріжавтомотор» на ім`я інших співучасників, попереджаючи у разі відмови прийняти таку пропозицію, впливом на прийняття рішення депутатами про розірвання договору на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах, не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.
Будучи обманутими, ОСОБА_19 та ОСОБА_18 повірили в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись втратити бізнес через розірвання договорів, мусили погодитись на пропозиції шахраїв.
Особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи згідно розподілу ролей у складі організованої групи, виконуючи вказівки організаторів групи, 18.07.2012 року в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_24 , розташованого в будинку №111, по пр.Леніна, в м.Запоріжжі, з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, підписав статут підприємства ПП «АБВ ПЛЮС», оформивши на своє ім`я 50% статутного фонду, що складає 50 гривень.
У свою чергу, інший співучасник - особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, виконуючи свою роль у складі організованої групи, виконуючи вказівки її організаторів, в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_27 , з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, підписав статут підприємства ТОВ «Запорожавтомотор», оформивши на своє ім`я 50% статутного фонду, що становить 11 850 гривень.
Таким чином, члени організованої групи шляхом обману придбали право на майно, тобто отримали повний контроль над підприємствами та в разі відмови виплачувати кошти ОСОБА_18 та ОСОБА_19 за вказівкою організаторів групи особи, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та на ім`я яких оформлено 50 % часток у статутних фондах товариств, могли звільнити директорів, вивести зі складу засновників осіб, у яких пайова участь менша за 50%, таким чином ліквідувати підприємство, що змусило ОСОБА_18 та ОСОБА_19 тривалий час виконувати незаконні вимоги шахраїв.
Крім того, ОСОБА_11 , виконуючи відведену йому роль у складі організованої групи, після затвердження на сесії Запорізької міської ради рішення №71 «Про внесення змін до існуючих договорів, укладених між виконавчим комітетом та автомобільними перевізниками, шляхом укладення додаткових угод», яке виглядає як цілком законне, з метою уникнути можливості оскаржити розірвання договору в суді, погрожуючи розірванням вже існуючих договорів, вимусив ОСОБА_18 та ОСОБА_19 02.04.2012 року підписати додаткові угоди, де управління транспорту як «Замовник» значно спрощує процедуру та збільшує кількість підстав для розірвання договорів в односторонньому порядку, що значно збільшувало можливість психологічного впливу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та осіб, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, на ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які розуміючи, що їх діяльність повністю підконтрольна місцевій владі в особі ОСОБА_11 та особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, від рішення яких залежить подальше її існування, повинні були тривалий час виконувати їх незаконні вимоги.
У результаті ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та інші співучасники - особи, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, узгодженими та заздалегідь спланованими діями, з використанням свого службового становища, шляхом обману, повторно заволоділи чужим майном та придбали право на майно ОСОБА_19 на загальну суму 679 858 гривень та ОСОБА_18 на загальну суму 2 511 647 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, спричинивши тяжкі наслідки для потерпілих.
В кінці серпня 2012 року ОСОБА_12 , виконуючи відведену йому роль у складі організованої групи, розширюючи її сферу впливу, з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, викликав до себе в офіс ТОВ «Альянс авто» директора ТОВ «Запоріжградтранс» ОСОБА_29 , який фактично являвся засновником вказаного підприємства.
Під час зустрічі ОСОБА_12 , обманюючи його, представився довіреною особою представників міської влади і посилаючись на тісні стосунки із начальником управління з транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради ОСОБА_11 та іншим співучасником особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, повідомив про їх можливості впливати на вирішення питання, пов`язаного з отриманням дозволу на участь у конкурсі і отримання при проведенні конкурсу прибуткових маршрутів та тих маршрутів, на яких вже працювали потерпілі, впливати на рішення щодо призначення чи непризначення позапланових перевірок, а також на висновки проведених планових перевірок, які призначає управління транспорту, діючи відповідно до розробленого плану, маючи намір одержати повний контроль над діяльністю підприємства, наполягав переоформити 65% статутного фонду підприємства ТОВ «Запоріжградтранс» на ім`я іншого члена організованої групи, обманюючи його та попереджаючи, у разі відмови прийняти таку пропозицію, розірванням договору на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах, не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.
Будучи обманутим, ОСОБА_29 повірив в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись втратити бізнес через розірвання договорів, мусив погодитись на пропозиції шахраїв.
У свою чергу, інший співучасник - особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, виконуючи свою роль у складі організованої групи, виконуючи вказівки її організаторів, з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, 04.09.2012 року, в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_30 , розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул.Якова Новицького, 10/33 підписав статут підприємства ТОВ «Запоріжградтранс», оформивши 65% статутного фонду, що становить 650 грн., на своє ім`я,
Таким чином, члени організованої групи, шляхом обману, придбали право на майно, тобто отримали повний контроль над підприємством та в разі відмови виплачувати кошти ОСОБА_29 за вказівкою організаторів групи, інший співучасник - особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, міг звільнити директорів, вивести зі складу засновників осіб, у яких пайова участь менша за 50%, таким чином ліквідувати підприємство, що змусило ОСОБА_29 тривалий час виконувати незаконні вимоги шахраїв.
Продовжуючи втілення злочинного задуму, спрямованого на заволодіння чужим майном, на початку вересня 2012 року ОСОБА_12 знову викликав до себе в офіс ТОВ «Альянс авто», ОСОБА_29 та став наполягати на щомісячній передачі грошей у сумі 120 000 гривень. за надання можливості займатися перевезенням пасажирів на певних маршрутах міста, обманюючи його та попереджаючи у разі відмови прийняти таку пропозицію, розірванням договору на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах, не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.
В подальшому, бажаючи ще більш збагатіти шляхом шахрайства, ОСОБА_12 , діючи за вказівкою організаторів групи, в кінці лютого 2013 року під час отримання коштів від ОСОБА_29 збільшив суму незаконних виплат для нього та став вимагати від нього, починаючи з березня 2013 року, щомісячну виплату 225 000 гривень, а починаючи з червня 2013 року - 235 000 гривень.
Думаючи, що в разі відмови з його боку виконати незаконні вимоги членів групи, до нього можуть втілити раніше висловлені попередження, ОСОБА_29 мусив погодитись сплачувати кошти та починаючи з березня по травень 2013 року в приміщенні офісу ТОВ «Альянс авто», добровільно передав ОСОБА_12 675 000 гривень, а з червня по жовтень 2013 року, аж до викриття групи працівниками міліції, добровільно передав йому 1 750 000 гривень. У свою чергу ОСОБА_12 передав грошові кошти організатору - особі, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, для подальшого розподілу.
У результаті ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші співучасники - особи, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, узгодженими та заздалегідь спланованими діями, з використанням свого службового становища, з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, повторно заволоділи майном ОСОБА_29 на загальну суму 2 400 650 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, спричинивши тяжкі наслідки для потерпілого.
В кінці червня 2013 року ОСОБА_20 , який тривалий час займався пасажироперевезеннями, дізнавшись про те, що з ТОВ «Вега-Авто» розірвані договори на перевезення пасажирів за маршрутами №№ 4,12,23,35 і 37, та думаючи, що всі питання з розподілу маршрутів вирішує ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , та інший співучасник - особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, вирішив звернутися до ОСОБА_11 , для того, щоб отримати вказані маршрути та оформити їх на придбане ним ТОВ «Запорізький автомобільні мережі», де вже раніше, а саме з 07.02.2012 року членами злочинної групи через колишніх власників був введений до складу засновників їх співучасник з часткою в статутному фонді підприємства в розмірі 50%.
В той ж самий час ОСОБА_20 зустрівся з ОСОБА_11 в приміщенні його службового кабінету управління з питань транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської Ради, де розповів про бажання здійснювати підприємницьку діяльність по перевезенню пасажирів на вищевказаних маршрутах.
ОСОБА_11 , з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, діючи у складі організованої злочинної групи, узгоджено з іншими співучасниками, висунув вимогу, яка полягала у тому, якщо той бажає займатися пасажирськими перевезеннями, то йому необхідно звернутися до ОСОБА_12 , який пояснить «нові» умови, необхідні для зайняття цим видом діяльності.
Крім того, маючи намір придбати права на чуже майно шляхом обману, тобто одержати повний контроль над діяльністю ТОВ «Запорізький автомобільний мережі» та запобігти можливості ОСОБА_20 не сплачувати кошти, ОСОБА_12 та інший співучасник - особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, висловили ще одну незаконну вимогу, а саме переоформити 60% статутного фонду підприємства на ім`я іншого співучасника.
Будучи обманутими, ОСОБА_20 повірив в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись втрати бізнесу через розірвання договорів мусив погодитись щомісячно сплачувати грошові кошти та переоформити 60% статутного фонду ТОВ «Запорізький автомобільний мережі» на іншого співучасника, відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження.
Крім того, ОСОБА_11 , виконуючи відведену йому роль у складі організованої групи, вимусив ОСОБА_20 23.07.2013 року підписати угоди №№8,9,10,11 на обслуговування маршрутів №№4,12,23,35 і 37, де управління транспорту як «Замовник» значно спрощує процедуру та збільшує кількість підстав для розірвання договорів в односторонньому порядку, що значно збільшувало можливість психологічного впливу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , іншого співучасника, відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження на ОСОБА_20 , який думаючи, що його діяльність повністю підконтрольна місцевій владі в особі ОСОБА_11 та іншого співучасника, відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, від рішення яких залежить подальше його існування, змушений був виконувати незаконні вимоги шахраїв.
Таким чином, ОСОБА_11 , після підписання договорів, мав можливість в будь-який час ініціювати проведення позапланових перевірок, що однозначно приведе до виявлення порушень та подальшого розірвання договорів в односторонньому порядку на обслуговування маршрутів, посилаючись на п.9 договору «на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування».
В результаті злочину ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та інші співучасники, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження за узгодженими та заздалегідь спланованими діями, з використанням свого службового становища, шляхом обману, повторно, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_20 на загальну суму 650130,40 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, спричинивши тяжкі наслідки для потерпілого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 визнав себе винним у інкримінованих йому злочинах, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінальних правопорушень при викладених вище обставинах. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_29 визнав у повному обсязі, в задоволенні позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просить відмовити у зв`язку з повним відшкодуванням завданої шкоди. Пояснив суду, що з кінця 2011 року, його було призначено начальником Управління з питань транспортного забезпечення та зв`язку Запорізької міської ради. Внаслідок відсутності органу, який займається організацією конкурсу по розподілу маршрутів між підприємствами пасажироперевізниками, дану функцію було покладено на його Управління. Замовником проведення конкурсу є виконком Запорізької міської ради. Його Управління готує проект рішення виконкому про організацію конкурсу, подає у газету оголошення про проведення конкурсу на обслуговування маршруту загального користування. Інші функції по проведенню конкурсу покладаються на конкурсний комітет. Порядок проведення конкурсу передбачений постановою КМУ № 1081. Приблизно в жовтні 2010 року, коли він був ще заступником начальника Управління, ОСОБА_31 , як член конкурсного комітету і депутат Запорізької міської ради VI скликання від Запорізької міської організації Партії Регіонів, звернувся до нього з проханням направляти всіх директорів підприємств - пасажироперевізників для вирішення їх поточних і майбутніх проблем до ОСОБА_12 . Знаючи про вплив ОСОБА_32 в різних структурах влади, він розумів, що від лояльності до нього, буде залежати його подальша кар`єра. Він погодився та повідомляв директорам підприємств перевізників про необхідність зустрічі зі ОСОБА_12 для подальшої нормальної роботи та вирішення проблем їхнього бізнесу. Через деякий час, він став розуміти, що представники підприємств передавали різні суми грошових коштів ОСОБА_33 через ОСОБА_12 за можливість подальшої роботи на маршрутах м. Запоріжжя. Дотримуючись принципу лояльності до ОСОБА_32 , він продовжував виконувати його прохання. Зі ОСОБА_12 він знайомий близько 8 років, з ним склалися, лише виробничі відносини, оскільки він довгий час обіймає керівні посади деяких підприємств - пасажироперевізників у м. Запоріжжі. Про направлення до нього директорів підприємств, на прохання ОСОБА_32 , він нічого не розповідав і ні про що у нього не цікавився.
Також додав, що питання видачі та позбавлення ліцензій на пасажирські перевезення вирішується в Міністерстві транспорту України. Право розривати договори з підприємствами-пасажироперевізниками має місце бути тільки за ініціативою Запорізької міської ради, тобто колегіального органу. Ініціювати перевірки діяльності підприємств, результати яких могли вплинути на подальші дії договірних відносин по маршрутах у м. Запоріжжі, ОСОБА_31 не міг. Він обманював представників підприємств-пасажироперевізників про наявність таких повноважень та таким чином отримував від них грошові кошти. При цьому ОСОБА_31 використовував, в тому числі і його допомогу, про яку він говорив раніше.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 визнав себе винним у інкримінованих йому злочинах, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінальних правопорушень при викладених вище обставинах. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_29 визнав у повному обсязі, в задоволенні позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просить відмовити у зв`язку з повним відшкодуванням завданої шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_12 по суті обвинувачення пояснив суду, що коли, ОСОБА_31 у 2010 році став депутатом ЗМР та почав входити до конкурсної комісії, він йому подзвонив приблизно в грудні 2010 року та вони домовилися про зустріч. ОСОБА_31 йому пояснив, що він має можливість контролювати пасажироперевізників у м. Запоріжжі та повідомив, що з цього моменту для тих, хто надалі хоче займатися цим видом діяльності, будуть пропонуватися нові умови роботи. А саме, пасажироперевізники, які бажають надалі займатися пасажирськими перевезеннями, повинні будуть, залежно від прибутковості маршруту, платити ОСОБА_33 гроші з кожного працюючого автобусу, в тому числі ці умови стосувалися і його. Гроші він буде передавати далі, але кому він не пояснив. Він запитав, що буде якщо перевізники відмовляться виконувати нові умови, ОСОБА_31 повідомив, що тоді він в силу своїх повноважень буде блокувати роботу підприємств; впливати на отримання ліцензій, а також на позбавлення ліцензії на пасажирські перевезення; під час перевірки виявляти формальні порушення і на підставі них розривати договори на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах; вирішувати питання з приводу отримання перевізниками дозволу брати участь у конкурсі. Він повірив йому і побоявся таких наслідків для себе і свого підприємства і погодився на запропоновані ОСОБА_34 умови, щоб зберегти свій бізнес і маршрути. Вважає, що ОСОБА_31 звернувся до нього тому, що він є одним з найбільших пасажирських перевізників у місті, давно працює в цьому бізнесі і знає багато нюансів цієї роботи. Крім того, вони були давно знайомі з ОСОБА_34 та серед перевізників він знав його краще за всіх. Через деякий час, ОСОБА_31 , погрожуючи йому розірванням договору на маршрути, змусив його ввести до складу засновників ТОВ «Альянс авто» його людину ОСОБА_13 і переоформити на нього 50% статутного фонду ТОВ «Альянс авто». Він кілька місяців ухилявся від введення засновника, крім того його дружина заперечувала проти цього, але ОСОБА_31 наполіг, дав телефон свого юриста ОСОБА_35 та сказав коли до неї під`їхати. Він подзвонив їй, під`їхав до неї в офіс, розташований по вул. Анголенко у м. Запоріжжя і передав оригінали статутних документів ТОВ «Альянс авто». Після цього, ОСОБА_36 йому подзвонила і сказала щоб він заїхав з дружиною до нотаріуса в той же самий будинок де і її офіс на другий поверх і підписав документи. Він приїхав до нотаріуса з дружиною, нотаріус повідомив, що його документи готові, вони ознайомилися зі статутом і виявили, що в статуті засновником вказано ОСОБА_13 з пайовою участю 60%. Вони були цим здивовані і обурені, оскільки з ОСОБА_34 розмова йшла про 50% на 50%. Але іншого виходу у нього не було і вони з дружиною підписали документи. При цьому підпису ОСОБА_13 в документах його самого у нотаріуса не було, також він пояснив, що ОСОБА_13 ніколи в житті не бачив. Пізніше, вже оформлені оригінали установчих документів у новій редакції йому повернула ОСОБА_36 .
Пізніше він зрозумів, що ОСОБА_31 наполягав на введення свого засновника у його підприємство для того, щоб коли він зрозумів, що реальних можливостей і повноважень у ОСОБА_32 не було, він не відмовився від роботи за його умовами. Потім він зрозумів, що у ОСОБА_32 не було можливості впливати на нього та інших перевізників; блокувати роботу підприємств в силу своїх повноважень; можливості впливати на отримання ліцензій, а також на позбавлення ліцензії на пасажирські перевезення; під час перевірки виявляти формальні порушення і на підставі їх розривати договори на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах; вирішувати питання з приводу отримання перевізниками дозволу брати участь у конкурсі. Питання видачі та позбавлення ліцензій на пасажирські перевезення вирішується в Києві Міністерством транспорту України. Право розривати договори з перевізниками має тільки Запорізька міська рада, а такого поняття як дозвіл на участь у конкурсі взагалі не існує в конкурсі має право взяти участь будь-який суб`єкт підприємницької діяльності, що закріплено чинними нормативними актами. Можливі перевірки або виявлені порушення ніхто з перевізників не оскаржував, ОСОБА_31 обманював про наявність таких повноважень, але він це зрозумів вже після того як переоформив 60% статутного капіталу свого підприємства і вже після цього зробити нічого не міг, бо втратив би підприємство, яке ОСОБА_31 після переоформлення повністю контролював. Крім того, ОСОБА_31 йому повідомив, що до нього будуть звертатися інші перевізники, яким він повинен буде розповісти деталі організації подальшої роботи, а також виконання ними нових умов. Якби хтось із перевізників відмовлявся від виконання своїх зобов`язань, він повинен був їм повідомляти, щоб вони самі зв`язувалися з ОСОБА_34 і вирішували свої питання індивідуально. Будь-хто з перевізників спочатку міг відмовитися від таких умов роботи і нічого б йому ніхто не зробив. Після цієї розмови до нього почали телефонувати перевізники і повідомляти, що їм сказали звернутися до нього. При зустрічі він розповідав їм деталі організації подальшої роботи, а також виконання ними умов запропонованих ОСОБА_34 і вони на них погоджувалися. При цьому погроз фізичного насильства він нікому не висловлював. Через деякий час у нього офісі під час зустрічі ОСОБА_31 пояснив, що суми від пасажироперевізників будуть збільшуватися, причину не пояснив, але крім цього додав, що при зустрічі з перевізниками він повинен буде їм підтверджувати, що для подальшої роботи вони повинні будуть, взяти на себе зобов`язання ввести до складу засновників людей ОСОБА_32 з пайовою участю від 50 і більше відсотків, це мало бути гарантією виконання перевізниками своїх зобов`язань в тому випадку, якщо вони зрозуміють, що у ОСОБА_32 немає повноважень впливати на них.
У процесі роботи, коли наприкінці кожного місяця перевізники приносили загорнуті та упаковані згортки і коробки з грошима, за ними приїжджав ОСОБА_31 і він йому повідомляв від кого який згорток і додавав до цих згортки свої гроші, які також як і всі виплачував ОСОБА_33 , грошей за його участь від ОСОБА_32 він не отримував.
Деякі перевізники не бажали вводити до складу сторонніх людей і тоді вони безпосередньо зверталися до ОСОБА_32 , але після зустрічі з ним знову приходили до нього і казали, що згодні на його умови. У випадках, коли ОСОБА_31 був в офісі у ОСОБА_12 , і коли приходили перевізники, він сам з ними спілкувався, які були домовленості між ОСОБА_34 та ОСОБА_11 йому не відомо. Крім того, обвинувачений пояснив, що після передачі ним потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , умов, які висував ОСОБА_31 , вони змушені були подати заяви про розірвання договорів № № 28, 29, 30, 31 від 30.12.2010 року про надання послуг з перевезень пасажирів.
Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням даних про їх особи.
За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння майном, придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою, чим завдано майнової шкоди в особливо великих розмірах; за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання владою або службовим становищем, умисне з корисливих мотивів, з використанням службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, або інтересам юридичних осіб, та спричинило тяжкі наслідки, вчинене організованою групою.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння майном, придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою, чим завдано майнової шкоди в особливо великих розмірах; за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання владою або службовим становищем, умисне з корисливих мотивів, з використанням службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, або інтересам юридичних осіб, та спричинило тяжкі наслідки, вчинене організованою групою.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України та роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, відповідно до яких призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У пункті 3 зазначеної постанови Пленуму ВСУ вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.
Крім цього, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети покарання, яка передбачає окрім кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які статтею 12 КК України віднесено до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , який раніше не засуджений, за місцем роботи та проживання характеризується виключно позитивно, неодноразово заохочувався грамотами, на обліку в ЗМПНД та ЗОНД не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також матір пенсіонерку, яка хворіє на серцеву хворобу та стан здоров`я самого обвинуваченого, який має гіпертонічне захворювання; відсутність матеріальних претензій потерпілих до обвинуваченого та їх думку щодо призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а також думку прокурора щодо можливості застосування статті 69 КК України при призначенні покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_11 , не встановлено.
Суд, крім іншого, враховує принцип індивідуалізації покарання та особу обвинуваченого ОСОБА_11 , який своєю поведінкою активно сприяв правосуддю, повному і всебічному з`ясуванню обставин вчинення злочину, його поведінку після скоєного злочину та у процесі розгляду кримінального провадження, а також конкретні обставини вчиненого ним злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Враховуючи, що призначене судом покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати мету загальної та спеціальної превенції, повинно відповідати скоєному, тобто бути необхідним і достатнім для виправлення особи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 покарання в мінімальному розмірі, передбаченому ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 364 КК України з призначенням додаткового покарання за ч.2 ст. 364 КК України у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, в установах та організаціях державної форми власності зі сплатою штрафу.
Враховуючи, що під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено майна та коштів, належних на праві власності ОСОБА_11 , які б підлягали спеціальній конфіскації, додаткове покарання у вигляді спеціальної конфіскації, передбачене ч.2 ст. 364 КК України, судом не застосовується. Враховуючи, що ОСОБА_11 було скоєно злочини, передбачені різними статтями Особливої частини КК України, підлягає застосуванню ч. 1 ст. 70 КК України та з урахуванням особи обвинуваченого, остаточне покарання за сукупністю злочинів суд вважає за можливе призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_11 на теперішній час загрози для суспільства не становить, має міцні соціальні та родинні зв`язки, працевлаштований, соціально адаптований, підстав очікувати продовження обвинуваченим вчинення правопорушень суд не встановив. ОСОБА_11 є суспільно корисним, прагне усунути наслідки скоєного, щиро кається і довів своєю поведінкою, що став на шлях виправлення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що забезпечити виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 можливо без реального відбування ним покарання без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами кримінально-виконавчої інспекції протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.
У відповідності до ст. 77 КК України, додаткове покарання за ч.4 ст. 190 КК України у вигляді конфіскації майна обвинуваченому ОСОБА_11 не призначається.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, суд також враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, має вищу освіту, працевлаштований, одружений, характеризується позитивно, неодноразово нагороджувався грамотами, вину у скоєнні злочинів визнав повністю, на обліку в ЗМПНД та ЗОНД не перебуває; відсутність матеріальних претензій потерпілих до обвинуваченого та їх думку щодо призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а також думку прокурора щодо можливості застосування статті 69 КК України при призначенні покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_12 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_12 , не встановлено.
З урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, за відсутності обставин, обтяжуючих покарання, з урахуванням даних про особу винного, а так само враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і бути необхідним і достатнім для виправлення особи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_12 , покарання в мінімальному розмірі, передбаченому ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 364 КК України з призначенням додаткового покарання за ч.2 ст. 364 КК України у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, в установах та організаціях державної форми власності зі сплатою штрафу.
Враховуючи, що під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено майна та коштів, належних на праві власності ОСОБА_12 , які б підлягали спеціальній конфіскації відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, додаткове покарання у вигляді спеціальної конфіскації, передбачене ч.2 ст. 364 КК України, судом не застосовується.
Враховуючи, що ОСОБА_12 було скоєно злочини, передбачені різними статтями Особливої частини КК України, підлягає застосуванню ч. 1 ст. 70 КК України та з урахуванням особи обвинуваченого, остаточне покарання за сукупністю злочинів суд вважає за можливе призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_12 на теперішній час загрози для суспільства не становить, має міцні соціальні та родинні зв`язки, працевлаштований, підстав очікувати продовження обвинуваченим вчинення правопорушень суд не встановив. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що забезпечити виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 та попередити скоєння інших злочинів можливо без реального відбування ним покарання без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає доцільним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.
При цьому суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових кримінальних правопорушень.
У відповідності ст. 77 КК України, додаткове покарання за ч.4 ст. 190 КК України у вигляді конфіскації майна обвинуваченому ОСОБА_12 не призначається.
До початку судового розгляду потерпілими ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 та ОСОБА_15 , ОСОБА_29 подано цивільні позови про визнання недійсними змін до установчих документів та поновлення державної реєстрації установчих документів юридичних осіб станом до протиправного введення засновників (учасників).
Як зазначено в цивільних позовах, грошових коштів до статутних капіталів (фондів) або іншого майна ОСОБА_41 та ОСОБА_40 не вносили, участі у поточній діяльності підприємств не приймали, були потрібні обвинуваченим як засновники підприємств перевізників для того, щоб у випадку невиконання їх вимог потерпілими, в будь-який момент звільнити директорів, призначити нових, та мати контроль над підприємствами.
Для відновлення своїх прав від протиправної діяльності обвинувачених, потерпілі (цивільні позивачі) просять визнати недійсними та скасувати ті редакції статутів підприємств ТОВ «Профтаксі 1», ТОВ «Таксомоторна компанія», ТОВ «Альфа Транс», ТОВ «Запорізькі автомобільні лінії», ТОВ «Еталон -1», ТОВ «АвтоСіч», ТОВ «Запорожградтранс», де засновниками вказані ОСОБА_41 та ОСОБА_42 .
Дослідивши цивільні позови потерпілих та додані до них документи, суд вважає, що вони підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 97 ЦК України, органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч. 2 ст. 98 ЦК України, рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Згідно ст.60 Закону України «Про господарські товариства», загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.
Згідно діючих станом на день подачі позовів редакцій статутів підприємств-перевізників ОСОБА_41 та (або) ОСОБА_40 володіють наступними частками у статутних капіталах (фондах): ТОВ «Запорізькі автомобільні лінії» ОСОБА_41 володіє 80 %; ТОВ «Профтаксі 1» ОСОБА_41 володіє 61 %; ТОВ «Альфа Транс» ОСОБА_40 володіє 61 %; ТОВ «Таксомоторна компанія» ОСОБА_40 володіє 50 %; ТОВ «Еталон 1» ОСОБА_41 володіє 50 %; ТОВ Автопідприємство «Авто-Січ» ОСОБА_41 володіє 50 %; ТОВ «Запорожградтранс» ОСОБА_41 володіє 65 %.
Отже, більшість голосів для прийняття рішень, у т.ч. щодо звільнення директорів, належить ОСОБА_43 або ОСОБА_40 , але як було встановлено в ході судового розгляду, ці особи призначені обвинуваченими для контролю і впливу на діяльність підприємств-перевізників з боку обвинувачених, грошових коштів або іншого майна до статутних капіталів ОСОБА_41 або ОСОБА_40 не вносили, участі у поточній діяльності не приймали, волевиявлення інших учасників (засновників) на прийняття до складу засновників ОСОБА_44 та (або) ОСОБА_40 було продиктовано обманом з боку обвинувачених, який полягав у переконанні щодо наявності можливості розірвати договори на право обслуговування маршрутів і не допустити їх підприємства до участі у подальших конкурсах на право обслуговування маршрутів.
Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Пунктом 9 частини першої статті 7 КПК України одним із загальних засад кримінального провадження визначено принцип недоторканність права власності.
Відповідно до ч. 4 ст. 21 КПК України, якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.
На підставі вищевикладеного, цивільний позови, заявлені на досудовому розслідуванні ОСОБА_22 , ОСОБА_29 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , які в ході розгляду кримінального провадження було уточнено, про зобов`язання вчинити дії підлягають задоволенню, як визнані обвинуваченими та підтверджені матеріалами кримінального провадження.
Цивільний позов, заявлений на досудовому розслідуванні потерпілим ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 623 000,00 гривень та моральної шкоди у розмірі 500 000,00 гривень, який в ході розгляду кримінального провадження було уточнено, у зв`язку з добровільним відшкодуванням та заявою потерпілого, підлягає залишенню без задоволення.
Цивільний позов, заявлений на досудовому розслідуванні потерпілим ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 623 000,00 гривень та моральної шкоди у розмірі 500 000,00 гривень, який в ході розгляду кримінального провадження було уточнено, у зв`язку з добровільним відшкодуванням та заявою потерпілого, підлягає залишенню без задоволення.
Враховуючи, що судом не застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна та не стягуються з обвинувачених грошові кошти за цивільними позовами, арешт, накладений на майно ОСОБА_12 ухвалою слідчого судді від 30.09.2014 року, слід скасувати.
Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.
В обвинувальному акті зазначено, що розмір витрат на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування складає: за висновок експертизи звуко- та відеозапису № 70/32-804 від 25.12.2014 року 1774, 08 гривень; висновок експертизи звуко- та відео запису № 70/32-803 від 22.12.2014 року 1775, 76 гривень.
Разом з тим, ч. 2 ст. 124 КПК України передбачено стягнення з обвинуваченого, в разі ухвалення обвинувального вироку, на користь держави лише документально підтверджених витрат на залучення експертів, а не вартості проведення експертиз, яку ст. 118 КПК України не віднесено до процесуальних витрат.
Оскільки дані про розмір витрат на залучення експертів, та виконану роботу експертів, що не є їх службовим обов`язком, відсутні, за змістом Закону України Про судову експертизу проведення вищевказаних експертиз є обов`язком експертів відповідного НДЕКЦ та які відповідно до статті 15 вказаного Закону здійснюються за рахунок коштів, які за цільовим направленням виділяються відповідним експертним установам з Державного бюджету України, ці витрати з обвинувачених не стягуються.
Враховуючи призначений судом обвинуваченим вид покарання, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Крім того, суд вважає за необхідне залишити без змін до набрання вироком законної сили захід забезпечення кримінального провадження - відсторонення від займаної посади обвинуваченого ОСОБА_11 .
Керуючись ст. ст. 364, 373, 374 КПК України, колегія суддів -
ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України, та призначити йому покарання:
· за ч. 4 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
- за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, в установах та організаціях державної форми власності строком на 2 (два) роки зі штрафом в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. без спеціальної конфіскації.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, в установах та організаціях державної форми власності строком на 2 (два) роки зі штрафом в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_11 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.
На підставі ст. 77 КК України додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, передбачене ч.4 ст. 190 КК України, ОСОБА_11 не призначається.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Захід забезпечення кримінального провадження - відсторонення від займаної посади обвинуваченого ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_11 термін перебування під вартою з 30.09.2014 року по 12.05.2015 року.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України та призначити йому покарання:
· за ч. 4 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
· за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, в установах та організаціях державної форми власності строком на 2 (два) роки, зі штрафом в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн., без спеціальної конфіскації.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, в установах та організаціях державної форми власності строком на 2 (два) роки, зі штрафом в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_12 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.
На підставі ст. 77 КК України додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, передбачене ч.4 ст. 190 КК України, ОСОБА_12 не призначається.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_12 термін перебування під вартою з 18.09.2014 року по 16.11.2014 року.
Цивільний позов ОСОБА_22 - задовольнити.
Цивільний позов ОСОБА_29 - задовольнити.
Цивільний позов ОСОБА_15 - задовольнити.
Цивільний позов ОСОБА_23 - задовольнити.
Цивільний позов ОСОБА_20 - задовольнити.
Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином - залишити без задоволення.
Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином - залишити без задоволення.
Скасувати арешт на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_12 , а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , загальною прощею 44,2 кв.м; автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 313CD, номер двигуна НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , 2006 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; причеп до легкового автомобіля марки ОДИСЕЙ 5.1, шасі НОМЕР_4 , 2011 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , накладений ухвалою слідчого судді від 30.09.2014 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3