Справа № 304/257/15-к
Провадження № 1-кп/304/41/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000717 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балашівці Мукачівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, водія Мукачівської центральної районної бібліотеки, одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2014 року о 12.25 год. обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ГАЗ 322032», д/н НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Львів Самбір Ужгород на перехресті вулиць Промислова та Червоноармійська в м. Перечин, в порушення п. п. 16.12, 16.14 Правил дорожнього руху України, маючи намір проїхати нерегульоване перехрестя в якому головна дорога змінювала напрямок руху, не надав дорогу транспортному засобу марки «ЗАЗ 1103», д/н НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_4 , що наближався праворуч, та допустив з ним зіткнення, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді «Закритої травми грудної клітки зліва. Перелому VІІ-ІX го ребер зліва. Лівобічного закритого пневмотораксу. Забійної рани тім`яної ділянки голови зліва», які згідно висновку експерта кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 286 ч. 1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що працюючи водієм Мукачівської центральної районної бібліотеки, 27 грудня 2014 року перевозив пасажирів з м. Мукачева до В.Березнянського району. Близько 12.00 год. він заїхав в м. Перечин, де на перехресті вулиць Промислова Червоноармійська пригальмував, оскільки з`їжджав з головної дороги на другорядну. В цей час праворуч через залізничний переїзд по головній дорозі в його напрямку рухався автомобіль марки «ЗАЗ 1103». Вважаючи, що проїде перехрестя швидше ніж вказаний автомобіль, він продовжив рух. Однак автомобіль потерпілого наблизився швидше, ніж він проїхав перехрестя і тому відбулося зіткнення, внаслідок чого водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, а їх транспортні засоби механічні пошкодження. Тоді він відразу по мобільному телефону викликав карету швидкої допомоги та працівників міліції. Під час розгляду справи заявив суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, тобто у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. У вчиненому злочині щиро кається, примирився з потерпілим та повністю відшкодував заявлену ним шкоду, окрім тої, яка буде відшкодована потерпілому страховою компанією у зв`язку з настанням страхового випадку.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а учасники судового розгляду правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується визнавальними показами обвинуваченого, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувалися у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ст. 286 ч. 1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про заявлене обвинуваченим ОСОБА_5 клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, суд, заслухавши потерпілого, який також просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, а також позицію прокурора, який не заперечив проти задоволення даного клопотання, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 286 ч. 1 КК України, який згідно ст. 12 цього Кодексу відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Також встановлено, що обвинувачений вказаний злочин вчинив вперше, щиро покаявся, примирився з потерпілим, який не має до нього претензій ні морального, ні матеріального характеру, оскільки з вимогою про відшкодування шкоди останній звернувся до страхової компанії.

Згідно ст. 284 ч. 2 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як роз`яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року, за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, закривши провадження у справі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового провадження не обирався.

Питання про речові докази та процесуальні витрати вирішуватимуться в порядку ст. ст. 100, 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 284 ч. 2, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 286 ч. 1 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу звільнити у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження закрити.

Речовий доказ по справі, а саме автомобіль марки «Газель», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні обвинуваченого ОСОБА_5 повернути відділу культури Мукачівської районної державної адміністрації.

Речовий доказ по справі, а саме автомобіль марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на території Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області повернути власнику ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати по справі за проведення судових автотехнічних експертиз № 302, № 303 від 30 січня 2015 року, та № 353 від 19 лютого 2015 року у розмірі 6 273 (шість тисяч двісті сімдесят три) гривні стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1