АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1905/159/12Головуючий у 1-й інстанції Антоновський О.О.
Провадження № 11/1990/274/12 Доповідач - Іващенко О.Ю.
Категорія - ч.1 ст.172 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2012 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Іващенка О.Ю.

Суддів - Коструба Г. І., Кунець І. М.,

з участю - прокурора Барилка С.В.

потерпілої ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

захисника адвоката Дембіцького В.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальну справу за зміненою апеляцією помічника прокурора Борщівського району Паньківа П.В. та апеляцією захисника засудженого ОСОБА_2 - адвоката Дембіцького В.О. на вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2012 року, -

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Озеряни Борщівського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого головою правління КС "Народна скарбниця", одруженого, не судимого в силу ст.89 КК України,-

засуджено за ч.1 ст.172 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення права займати керівні посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 - підписку про невиїзд, до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 6400 (шість тисяч чотириста) грн. матеріальної та моральної шкоди.

Згідно вироку суду ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за вчинення злочину, що мав місце за таких обставин.

Так, ОСОБА_2 працюючи головою правління кредитної спілки "Народна скарбниця" розташованої в м. Борщеві вул. Шевченка, 44, будучи службовою особою, уповноваженою згідно підпункту 5) пункту 10.5 Статуту кредитної спілки "Народна скарбниця" призначати на посади та звільняти з посад працівників кредитної спілки, діючи умисно, з особистих мотивів, які проявились у помсті та бажанні позбавитись працівника, протягом вересня 2010 року - січня 2011 року двічі незаконно звільнив з роботи кредитного інспектора кредитної спілки "Народна скарбниця" ОСОБА_1

У серпні 2010 року між кредитним інспектором КС "Народна скарбниця" ОСОБА_1 та головою правління КС "Народна скарбниця" ОСОБА_4 виникло непорозуміння з приводу відмови ОСОБА_1 підписувати інформацію начальнику УМВС України в Тернопільській області щодо залучених грошових коштів на депозитний рахунок спілки та сум грошових коштів виданих в кредит, у відсутності ОСОБА_2 Крім цього в серпні 2010 року до кредитної спілки почали звертатись позичальники щодо неправомірних дій кредитного інспектора спілки ОСОБА_1 при оформленні кредитів та заволодіння їхніми коштами шляхом обману та зловживання довірою, внаслідок чого зросла заборгованість у позичальників перед кредитною спілкою.

Враховуючи викладене, голова правління ОСОБА_2, усвідомлюючи що він є одним із засновників приватної установи КС "Народна скарбниця" і його доходи напряму залежать від результатів діяльності спілки по залученню коштів від позичальників, а також те, що своїми діями ОСОБА_1 погіршує репутацію кредитної спілки перед позичальниками, діючи умисно, з особистих мотивів, що проявились в помсті та бажанні позбавитись працівника ОСОБА_1, в порушення вимог п. 9.2 Статуту спілки та п.2 Положення про спостережну раду кредитної спілки, затвердженої рішенням загальних зборів від 27.03.2004 року, розуміючи, що до компетенції спостережної ради кредитної спілки не входить вирішення питань звільнення з роботи працівників спілки, 31.08.2010 року виніс на розгляд спостережної ради питання аналізу роботи ОСОБА_1 На вказаному засіданні спостережної ради ОСОБА_2 висловив свою думку щодо необхідності звільнення з роботи ОСОБА_1, тим самим спонукав спостережну раду прийняти відповідне рішення 31.08.2010 року за наслідками розгляду даного питання спостережною радою було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з роботи за недовіру.

Продовжуючи свої умисні дії та діючи з особистих мотивів, що проявились в помсті та бажанні позбавитись працівника ОСОБА_1, 13 вересня 2010 року ОСОБА_2 в порушення вимог п.2 ст.41 КЗпПУ - знаючи що ОСОБА_1 безпосередньо не обслуговує грошові, матеріальні або культурні цінності, та ч.1 ст.149 КЗпПУ - не відібравши пояснення в ОСОБА_1, видав в силу цього незаконний наказ № 33 по кредитній спілці "Народна скарбниця" про звільнення ОСОБА_1 з роботи за недовіру в зв'язку із зловживанням службовим становищем за п.2 ст.41 КЗпПУ, фактично звільнивши її.

Рішенням Борщівського районного суду від 13 жовтня 2010 року встановлено, що ОСОБА_1 безпосередньо не обслуговувала грошові або товарні цінності, що підтверджено копією посадової інструкції кредитного інспектора КС "Народна скарбниця" ОСОБА_1, а тому дане звільнення проведено незаконно і ОСОБА_1 поновлено на посаді кредитного інспектора кредитної спілки "Народна скарбниця", про що ОСОБА_2 13 жовтня 2010 року по кредитній спілці видано наказ № 47.

Крім цього, продовжуючи реалізовувати свій умисел та діючи з особистих мотивів, що проявились в помсті та бажанні позбавитись працівника ОСОБА_1, голова правління ОСОБА_2, знаючи про наявність рішення суду від 13.10.2010 року про поновлення на роботі ОСОБА_1, усвідомлюючи що він є одним із засновників приватної установи КС "Народна скарбниця" і його доходи напряму залежать від результатів діяльності спілки по залученню коштів від позичальників, а також те, що своїми діями ОСОБА_1 погіршує репутацію кредитної спілки перед позичальниками, в порушення вимог п. 9.2 Статуту спілки та п.2 Положення про спостережну раду кредитної спілки, затвердженої рішенням загальних зборів від 27.03.2004 року, розуміючи що до компетенції спостережної ради не входить вирішення питань звільнення з роботи працівників спілки, повторно 6.01.2011 року виніс на розгляд спостережної ради питання аналізу роботи ОСОБА_1 На вказаному засіданні спостережної ради ОСОБА_2 висловив свою думку про те, що попереднє рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 є незаконним і порушує інтереси кредитної спілки "Народна скарбниця", а тому необхідно ОСОБА_1 знову звільнити з роботи з аналогічних підстав за недовіру. Тим самим ОСОБА_2 знову спонукав спостережну раду прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 і 6.01.2011 року за наслідками розгляду даного питання спостережною радою знову було прийнято відповідне рішення про звільнення ОСОБА_1 з роботи за недовіру.

Продовжуючи свої умисні дії та діючи з особистих мотивів, що проявились в помсті та бажанні позбавитись працівника ОСОБА_1, 6 січня 2011 року ОСОБА_2 в порушення вимог п.2 ст.41 КЗпПУ - знаючи що ОСОБА_1 безпосередньо не обслуговує грошові, матеріальні або культурні цінності, та ч.1 ст.149 КЗпПУ - не відібравши пояснення в ОСОБА_1, знаючи про наявність рішення суду від 13.10.2010 року про поновлення на роботі ОСОБА_1 з аналогічних підстав, знову видав в силу цього незаконний наказ № 2 по кредитній спілці "Народна скарбниця" про звільнення ОСОБА_1 з роботи за недовіру за п.2 ст.41 КЗпПУ, фактично вдруге звільнивши її.

Рішенням Борщівського районного суду від 24 січня 2011 року встановлено, що ОСОБА_1 безпосередньо не обслуговувала грошові або товарні цінності, що підтверджено копією посадової інструкції кредитного інспектора КС "Народна скарбниця" ОСОБА_1, а тому дане звільнення проведено незаконно і ОСОБА_1 знову поновлено на посаді кредитного інспектора кредитної спілки "Народна скарбниця", про що в. о. голови правління кредитної спілки "Народна скарбниця" ОСОБА_5 27 січня 2011 року по кредитній спілці видано наказ № 7.

В зміненій апеляції помічник прокурора Борщівського району Паньків П.В. просить вирок Заліщицького районого суду від 14 травня 2012 року стосовно ОСОБА_2 скасувати у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, посилаючись на те, що судом належним чином не досліджено обставини незаконного звільнення ОСОБА_1 06 січня 2011 року, не дано правової оцінки відсутності в матеріалах справи відповідного наказу за №2 від 06 січня 2011 року на який міститься посилання в обвинуваченні органу розслідування.

Захисник засудженого ОСОБА_2 - адвокат Дембіцький В.О. просить вирок Заліщицького районого суду від 14 травня 2012 року стосовно ОСОБА_2 скасувати, а справу провадженням закрити, мотивуючи це відсутністю в його діях складу злочину. Вважає, оскаржуваний вирок незаконним, оскільки він постановлений всупереч закону, зокрема ч.1 ст.172 КК України, доказам, здобутим в ході досудового та судового слідства. Зокрема зазначає, що рішення про звільнення ОСОБА_1 з роботи приймала Спостережна Рада КС колегіально, а ОСОБА_2 лише виконував рішення Спостережної Ради, якій він підзвітний, про що і вказано в наказах про звільнення. Ці Накази приймались не з власної ініціативи ОСОБА_2, а на підставі рішення Спостережної Ради, членів якої, останній ніяк не міг спонукати прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1, так вони йому не підпорядковані, не є його підлеглими, в кредитній спілці не працюють. Вказує на те, що сам по собі факт незаконного звільнення працівника з роботи не утворює складу злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, суд мав би перевірити обставини звільнення, оскільки вони є суттєвими, бо впливають на підтвердження або спростування як умислу, так і особистого мотиву ОСОБА_2, при звільненні ОСОБА_1, а саме по собі рішення суду про поновлення на роботі без наявності ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, не є підставою для винесення вироку. Стверджує, що головуючий у справі, ще до розгляду кримінальної справи висловив свою думку щодо встановленої вини ОСОБА_2, про що йому було заявлено відвід до початку судового слідства.

Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду, засудженого ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Дембіцького В.О., які підтримали апеляцію останнього і просять скасувати вирок, а справу провадженням закрити за відсутністю складу злочину, прокурора, який підтримав змінену апеляцію помічника прокурора Борщівського району Паньків П.В., і просить скасувати вирок та направити справу на новий судовий розгляд, у зв"язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати та надавши засудженому останнє слово, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляції підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції при розгляді справи та постановлені оскаржуваного вироку, допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та істотні порушення кримінально-процесуального закону що відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.367 КПК України є підставою для скасування вироку.

За змістом п.1 ч.1 ст.369 КПК України вирок вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам справи коли висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, згідно обвинувачення визнаного судом доведеним, ОСОБА_2 працюючи головою правління кредитної спілки "Народна скарбниця" розташованої в м. Борщеві вул. Шевченка, 44, будучи службовою особою, уповноваженою згідно підпункту 5) пункту 10.5 Статуту кредитної спілки "Народна скарбниця" призначати на посади та звільняти з посад працівників кредитної спілки, діючи умисно, з особистих мотивів, які проявились у помсті та бажанні позбавитись працівника, протягом вересня 2010 року - січня 2011 року, зокрема 13 вересня 2010 року та 06 січня 2011 року двічі незаконно звільнив з роботи кредитного інспектора кредитної спілки "Народна скарбниця" ОСОБА_1, порушивши при цьому вимоги п.2 ст.41 та ч.1 ст.149 КЗпПУ.

При цьому, суд послався на те, що незаконно звільняючи ОСОБА_1 06 січня 2011 року, ОСОБА_2 в цей день видав наказ № 2.

Органом розслідування до матеріалів справи долучено в якості письмового доказу оригінал наказу голови правління Кредитної спілки "Народна скарбниця" ОСОБА_2 за № 2 від 06 січня 2010 року (т.1 а.с.83-84). Водночас, в матеріалах справи відсутній наказ № 2 від 06 січня 2011 року, на який міститься посилання в обвинуваченні та в обвинувальному висновку.

Суд першої інстанції ці обставини в ході судового слідства належним чином не перевірив і у вироку відповідну оцінку їм не дав.

Зокрема, як убачається з протоколу судового засідання, який є основним засобом фіксації перебігу судового розгляду, під час допиту підсудного ОСОБА_2, останньому оригінал вищезазначеного наказу № 2 та його копія (т.1 а.с.88) не пред'являлися. У підсудного не з'ясовувалося коли саме видавався цей наказ з огляду на те, що він датований не 06 січня 2011 року, як зазначено в обвинуваченні, яке пред'явлене органом розслідування ОСОБА_2 21 квітня 2011 року (т.2 а.с.71-73), а 06 січня 2010 року. Окрім цього, підсудного не допитано з приводу того, ким саме виготовлявся даний наказ, чому в його тексті містяться виправлення дат та інше.

Таким чином, судом першої інстанції допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Формулюючи обвинувачення визнане доведеним, суд першої інстанції не вказав у вироку коли саме ОСОБА_2 був призначений головою правління кредитної спілки "Народна скарбниця" з посиланням на відповідне рішення органу управління спілки, на наказ тощо. Разом з тим, суд не дав належної оцінки відсутності цих даних у постанові про пред'явлення ОСОБА_2 обвинувачення.

Судом першої інстанції при постановлені вироку не дотримано вимоги ст.334 КПК України, яка встановлює, що в мотивувальній частині обвинувального вироку окрім іншого наводяться докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо кожного підсудного.

Як слідує з вироку, суд першої інстанції не дав оцінки наявним у справі доказам у їх повній сукупності, зокрема долученим до справи: наказам голови правління ОСОБА_2 про звільнення працівника ОСОБА_1 та її поновлення на роботі; протоколам засідань спостережної ради кредитної спілки згідно яких приймалися рішення про звільнення ОСОБА_1; документам виконавчого провадження, а також іншим доказам, на які містяться посилання в обвинувальному висновку. При цьому, суд не вказав у вироку з яких мотивів він відкинув ці докази.

Також, в порушення вищевказаних вимог кримінально-процесуального закону, суд у вироку не зазначив з яких мотивів він не взяв до уваги та відкинув показання ОСОБА_2 відповідно до яких останній стверджував, що ОСОБА_1, працювала заступником голови правління і являлася членом правління кредитної спілки "Народна скарбниця" у зв'язку з чим її звільнення перебувало у компетенції Спостережної ради, що на його думку виключає його відповідальність, оскільки він виконував рішення вказаного колегіального органу.

При розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення вимог ст.275 КПК України, щодо проведення розгляду справи в межах пред'явленого підсудному обвинувачення.

Вказавши у вироку, що винність ОСОБА_2 у вчиненні незаконних звільнень ОСОБА_1 з особистих мотивів, доводиться наявністю фактів чотирьох звільнень потерпілої з роботи, суд першої інстанції фактично вийшов за межі пред'явленого ОСОБА_2 обвинувачення, відповідно до якого останньому інкримінується вчинення лише двох незаконних звільнень, зокрема 13 вересня 2010 року та 06 січня 2011 року.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, за результатами якого слід постановити судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінально-процесуального закону, детально проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням вказівок апеляційного суду Тернопільської області.

Під час нового розгляду справи слід ретельно перевірити всі доводи, наведені в апеляції прокурора, а також апеляції захисника засудженого, зокрема в частині того, що звільнення потерпілої ОСОБА_1 перебувало в компетенції Спостережної ради кредитної спілки "Народна скарбниця", а не голови правління, оскільки остання була звільнена як член правління кредитної спілки, що на думку захисту виключає кримінальну відповідальність ОСОБА_2 за звільнення ОСОБА_1

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 367, 369 КПК України,- колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Змінену апеляцію помічника прокурора Борщівського району Паньківа П.В., апеляцію захисника засудженого ОСОБА_2 адвоката Дембіцького В.О. задовольнити частково.

Вирок Заліщицького районого суду Тернопільської області від 14 травня 2012 року про засудження ОСОБА_2 за ч.1 ст.172 КК України - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, в Заліщицький районний суд Тернопільської області, в іншому складі суду.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.Ю. Іващенко