Справа № 573/195/15-к
Номер провадження 1-кп/573/22/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження №1-кп/573/22/15, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05 грудня 2014 року за №0000637 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кисла Дубина Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, хронічними захворюваннями не страждає, раніше судимого:

1) 29 березня 2004 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

2) 13 квітня 2006 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 06 серпня 2008 року;

3) 27 березня 2013 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 26 червня 2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію», судимості не зняті і не погашені ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :
01 грудня 2014 року близько 12 години ОСОБА_4 , знаходячись у господарстві свого знайомого, за адресою: АДРЕСА_3 , познайомився із ОСОБА_5 , з яким розпивав спиртні напої і таким чином набув довірливих стосунків.

В цей же день, близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вийшовши із вказаного господарства, вирішили випити спиртного в магазині «Продукти» ПП ОСОБА_6 », розташованому в м. Білопілля по вул. Леніна.

По дорозі до магазину, на вул. Супруна в м. Білопілля, ОСОБА_4 , побачивши у ОСОБА_5 мобільний телефон «Nokia - 108», повторно, вирішив незаконно заволодіти ним шляхом зловживання довірою, з метою незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою, попросив у ОСОБА_5 його мобільний телефон «Nokia - 108», в якому була вставлена карта пам`яті «Kingston SDC10/8GB» та сім-карта мобільного оператора «МТС», щоб скопіювати музику. Не підозрюючи намірів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 добровільно передав останньому вказаний мобільний телефон з картою пам`яті та сім-картою.

В момент, коли ОСОБА_5 зайшов у магазин та почав робити покупки, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що останній не бачить його дій, користуючись довірою, утримуючи мобільний телефон вартістю 541 грн. 88 коп., з картою пам`яті вартістю 120 грн. 65 коп. та сім-картою вартістю 10 грн., таким чином повторно заволодівши ним, пішов у центр м. Білопілля, де біля 15 години на перехресті вул. 1 Травня та вул. Леніна зустрів ОСОБА_7 , якому продав вказаний телефон за 50 грн., сім-карту викинув, а карту пам`яті залишив собі.

Своїми вищевказаними діями, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 672 грн. 53 коп.

Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій і бажав їх настання, тобто діяв із прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушення визнав повністю, дав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема підтвердив, що 01 грудня 2014 року близько 12 години він, знаходячись у господарстві свого знайомого, за адресою: АДРЕСА_3 , познайомився із ОСОБА_5 , з яким розпивав спиртні напої. В цей же день, близько 14 години 30 хвилин він разом із ОСОБА_5 , вийшовши із вказаного господарства, вирішили випити спиртного в магазині «Продукти», що знаходиться по вул. Леніна в м. Білопілля. По дорозі до магазину він попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон «Nokia - 108», щоб скопіювати музику. ОСОБА_5 дав йому свій телефон разом із картою пам`яті та сім-картою, а сам зайшов до магазину скуплятись. В цей час він, взявши з собою телефон, пішов у центр м. Білопілля, де продав його ОСОБА_8 за 50 грн., сім-карту викинув, а карту пам`яті залишив собі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує наступне.

Ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Особу обвинуваченого, який маючи не зняті і непогашені судимості за скоєння умисних тяжких злочинів проти власності, на шлях виправлення не став і повторно скоїв умисний злочин проти власності середньої тяжкості, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тяжкими хронічними захворюваннями не страждає, не інвалід, не одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі відповідальність обставини, а саме: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди.

Думку потерпілого, який подав до суду письмову заяву про те, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, просить суворо останнього не карати.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , в ході судового розгляду справи не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, суд вважає, що за вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді обмеження волі.

Під час проведення досудового розслідування проводилася судова товарознавча експертиза, витрати за проведення якої становлять 196 грн. 56 коп. (а. с. 37).

Вказана сума підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь держави, проти чого обвинувачений не заперечував.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ карту пам`яті «Kingston SDC10/8GB», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити останньому як власнику (а. с. 38-39).

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк відбування покарання відраховувати з дня постановлення на облік у виправному центрі.

Речовий доказ: карту пам`яті «Kingston SDC10/8GB» залишити власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 196 (сто дев`яносто шість) гривень 56 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: