Справа № 1-217/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2012 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючий суддя Сливка В. В. ,

при секретарі Святецька Н. В.,

з участю прокурора__________КАНДЗЬОБИ М.С.

захисника__________________ПОГОРІЛОГО В.О.,

розглянувши кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, судимого:

1). 13.04.1995 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст.ст. 140 ч. 2, 81 ч. 3, 42 КК України до 4-х років позбавлення волі;

2). 01.12.1997 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст.ст. 140 ч. 3, 141 ч. 2, 42 КК України до 4-х років 6-и місяців позбавлення волі;

3). 30.10.2003 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 КК України до 4-х років позбавлення волі;

4). 30.10.2007 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 309 ч. 2, 186 ч. 2, 70 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 11.02.2011 року після відбуття строку покарання, непрацюючого, без визначеного місця проживання, у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 15 ч. 2 і 185 ч. 3 КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, судимого:

1). 23.02.2001 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст. 140 ч. 2 КК України до 1-го року 6-и місяців позбавлення волі;

2). 30.10.2003 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 15 і 185 ч. 3, 70 КК України до 4-х років позбавлення волі;

3). 24.06.2008 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 02.09.2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 30 днів, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 3, 185 ч. 3 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_10, неодруженого, судимого 06.05.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 240 годин громадських робіт, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_11, у вчиненні злочинів, передбаченних ст.ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2011 року, близько 22 год., ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, біля кафе-магазину «Вілена», що на вул. Некрасова, 84-а у м. Білій Церкві, під час сварки, яка виникла між ним та ОСОБА_5, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров'я і виразилось у нанесенні ОСОБА_5 двох ударів рукою (по руці та в область грудей) та спричиненні йому короткочасного фізичного болю, відкрито викрав з лівої кишені штанів останнього мобільний телефон «ОСОБА_6 W300i», вартістю 800 грн., зі стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн., чим завдав потерпілому збитків у сумі 825 грн..

26 липня 2011 року, близько 20 год., ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна повторно, таємно від оточуючих, за допомогою дерев'яної палиці та рук зробили підкоп під стіну металевого гаража № 73, розташованого на вул. Комсомольській, 98 у м. Білій Церкві, належного ОСОБА_7, після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно домовленості, залишились на вулиці спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_3 через вказаний підкоп проник всереднину зазначеного гаража і намагався викрасти звідти 20 мотків мережного інтернет-кабелю марки FTP КАТ5Е, загальною довжиною 410 метрів, (20 мотків - по 8 метрів у кожному, 10 мотків - по 15 метрів і 5 мотків - по 20 метрів), вартість одного метра якого становила 2 грн., загальною вартістю 820 грн., та три автомобільні покришки марки 155/70 R-13BC-11 до автомобіля «Таврія», вартістю 200 грн. кожна, загальною вартістю 600 грн.. Проте свій намір, спрямований на викрадення зазначеного майна потерпілого ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до логічного завершення не довели, оскільки після того, як ОСОБА_3 передав мотки кабелю та автопокришки з гаража через підкоп ОСОБА_1 та ОСОБА_2, усі втрьох були затримані біля гаража працівниками міліції.

6 серпня 2011 року, близько 14 год. 20 хв., ОСОБА_2 і ОСОБА_3, перебуваючи в приміщенні ПК «ВАТ «Росава», що на вул. Леваневського, 53 у м. Білій Церкві, за попередньою змовою між собою повторно, таємно від оточуючих, шляхом пошкодження дверної скоби вхідних дверей, проникли до підсобного приміщення ОППО ВАТ та ЗАТ «Росава» і викрали звідти три набори рибальські, кожен з яких складався з металевої фляги, рибальського ліхтарика та трьох металевих чарок, вартістю 60 грн. кожен, загальною вартістю 180 грн.; 3 рюкзаки спортивні, вартістю 60 грн. кожен, загальною вартістю 180 грн., в кожному з яких знаходилось по 10 м'яких іграшок, які будь-якої цінності для ОППО ВАТ та ЗАТ «Росава» не представляють; 3 скейти, вартістю 250 грн. кожен, загальною вартістю 750 грн., і 3 ігрові наборни «Дартс», вартістю 50 грн. кожен, загальною вартістю 150 грн., чим завдали ОППО ВАТ та ЗАТ «Росава» збитків у сумі 1260 грн..

Підсудні ОСОБА_2 так ОСОБА_3 повністю визнали себе винними в таємному, за попередньою змовою між собою, проникненні 06.08.2011 року, близько 14 год. 20 хв., до підсобного приміщення ОППО ВАТ та ЗАТ «Росава», що на вул. Леваневського, 53 у м. Білій Церкві, та викраденні звідти, за встановлених досудовим слідством обставин, трьох наборів рибальських, загальною вартістю 180 грн.; трьох рюкзаків спортивних, в кожному з яких знаходилось по 10 м'яких іграшок; трьох скейтів, загальною вартістю 750 грн., і трьох ігрових наборів «Дартс», загальною вартістю 150 грн.. Всього на суму 1260 грн..

Повністю визнаючи себе винними у скоєному, в повному обсязі погоджуючись з пред?явленим обвинуваченням та будучи детально ознайомленими з положеннями ст. 299 КПК України, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від подальшого дослідження зібраних у справі за вказаним епізодом обвинувачення доказів відмовились.

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в таємному проникненні 06.08.2011 року, близько 14 год. 20 хв., до підсобного приміщення ОППО ВАТ і ЗАТ «Росава» та викраденні звідти майна на суму 1260 грн., доведена в судовому засіданні в повному обсязі пред?явленого обвинувачення, і що дії обох підсудних за вказаним епізодом обвинувачення вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення.

Своєї вини у вчиненні, за попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, замаху на викрадення майна з гаража потерпілого ОСОБА_7 підсудний ОСОБА_4 не визнав. Показав, що 26.07.2011 року увечері разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розпивав спиртне на вул. Леваневського, 98 у м. Білій Церкві. Потім ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_2 мобільний телефон і пішов до своєї дівчини, а ще через деякий час останній зателофонував йому і повідомив, що застряг у якомусь гаражі та не може вилізти з нього.

Близько 21 год. він та ОСОБА_2 підійшли до гаража № 73, що на вул. Комсомольській, і побачили, що під задньою стіною вказаного гаража зроблено підкоп, біля якого на землі лежали три автомобільні покришки і мотки білого кабелю. ОСОБА_3 знаходився всередині гаража і не міг вилізти звідти, тому вони з ОСОБА_2 спочатку палицями, які знайшли неподалік гаража, а потім руками стали розкопувати яму під стіною з тим, щоби розширити підкоп та допомогти ОСОБА_3 вибратися з гаража, однак у цей час були затримані працівниками міліції.

Стверджує, що не мав приймав участі в крадіжці автопокришок та кабелю з гаража потерпілого ОСОБА_7, а лише намагався допомогти ОСОБА_3 вилізти з указаного гаража.

Підсудний ОСОБА_2 також не визнав себе винним у вчиненні, за пропередньою змовою з ОСОБА_1 та ОСОБА_3, замаху на викрадення майна з гаража потерпілого ОСОБА_7 і дав покази, аналогічні показам ОСОБА_1. Ствердив, що на досудовому слідстві оговорив себе та ОСОБА_1 у вчиненні вказаної крадіжки, оскільки боявся, що його можуть заарештувати і обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підсудний ОСОБА_3 частково визнав себе винним у вчиненні зазначеного злочину і показав, що дійсно увечері 26.07.2011 року разом з ОСОБА_1І, та ОСОБА_2 розпивав спиртне у дворі буд. № 98 по вул. Леваневського. Через деякий час він взяв у ОСОБА_2 мобільний телефон і пішов телефонувати своїй дівчині. Не дозвонившись до останньої він зайшов за розташовані за будинком № 98 по вул. Леваневського гаражі з тим, щоби справити природні потреби. Потім вирішив скоїти крадіжку з гаража № 73 і з цією метою за допомогою дерев?яної палиці, яку знайшов неподалік, зробив у землі підкоп під задню стіну вказаного гаража. Після цього витягнув з гаража через підкопану яму три автомобільні покришки та кілька мотків білого кабелю, які мішали йому пролізти до гаража, і проник через підкоп всередину гаража, підсвічуючи ліхтариком, вмонтованим в мобільний телефон ОСОБА_2. Переконавшись у тім, що в гаражі ніяких цінних речей, які можна було викрасти, немає, він поліз назад, але застряг у підкопі і зателефонував ОСОБА_1 та попросив, щоб він з ОСОБА_2 допомогли йому.

Через деякий час ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийшли до вказаного гаража і почали розширювати зроблений ним підкоп, однак у цей час появились працівники міліції і затримали їх усіх.

Стверджує, що вказану крадіжку скоїв один, і що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніякої участі у ній не приймали, а лише намагалися допомогти йому вибратися з гаража, і що на досудовому слідстві оговорив останніх, показавши, що зазначену крадіжку вони скоїли утрьох, за попередньою змовою між собою, оскільки злякався, що його можуть взяти під варту.

Не визнав підсудний ОСОБА_1 своєї вини і в пограбуванні потерпілого ОСОБА_5.

Показав, що 21.07.2011 року увечері прийшов до кафе «Вілена», що на вул. Некрасова, 84-а в м. Білій Церкві, і там на клумбі біля вказаного кафе разом з потерпілим, його батьком ОСОБА_8 та ще двома особами розпивав спиртні напої. Потім потерпілий ОСОБА_5 сильно сп?янів від випитого і батько разом з їх знайомим повів останнього додому. Після цього він знайшов на клумбі мобільний телефон потерпілого, марки «ОСОБА_6 W300i», чорного кольору, та ключі і, вирішивши забрати знайдений телефон собі, поклав знайдене до кишені своїх шортів та попрямував додому. Дорогою вийняв з указаного телефона сім-карту і викинув її біля свого будинку, а сам телефон наступного дня продав знайомому ОСОБА_9.

Вважає, що мобільний телефон потерпілого ОСОБА_5 він знайшов, а не викрав у останнього, а тому не повинен нести за це відповідальності.

Не дивлячись на повне заперечення своєї вини у скоєному ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і часткове визнання вини ОСОБА_3, вина ОСОБА_1 у відкритому викраденні мобільного телефона у потерпілого ОСОБА_5 і вина ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в замаху на викрадення майна з гаража потерпілого ОСОБА_7 підтверджується зібраними у справі доказами.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у відкритому викраденні мобільного телефона у потерпілого ОСОБА_5 підтверджується показаннями самого ОСОБА_5, котрий ствердив, що 21.07.2011 року увечері відпочивав у кафе «Вілена», що на вул. Некрасова, 84-а в м. Білій Церкві, де вживав спиртні напої, а близько 22 год. вийшов на вулицю і там між ним та ОСОБА_1 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 наніс йому удар рукою в область живота. Потім вони обоє впали на землю і він відчув, як підсудний заліз рукою до лівої кишені його штанів та витягнув звідти його мобільного телефона марки «ОСОБА_6 W300i", чорного кольору, зі стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар». Боячись, що ОСОБА_1 його поб?є, він не чинив останньому опору та нічого йому не сказав і підсудний, забравши його телефона, пішов з місця події, завдавши йому збитків у сумі 825 грн..

Свідок ОСОБА_9 показав, що 22.07.2011 року, близько 13-ї год., до нього додому прийшов ОСОБА_1 і запропонував купити у нього мобільний телефон «ОСОБА_6 W300I» чорного кольору, запевнивши його, що вказаний телефон належить йому. Він погодився придбати зазначений телефон за 150 грн. і домовився з останнім про те, що гроші за телефон віддасть йому пізніше. Однак 24.07.2011 року з?ясувалося, що придбаний у ОСОБА_1 телефон крадений і його вилучили у нього працівники міліції.

Свідок ОСОБА_8 показав, що вказаного вечора потерпілий, його син, повернувся додому побитим. При цьому повідомив, що його побив МАРЧЕНКО.І., і що останній забрав у нього мобільний телефон та ключі.

Наступного дня підсудний повернув сину ключі, а телефон знайшли працівники міліції.

Підтвердженням вини ОСОБА_1 у вчиненому є також:

- письмова заява потерпілого ОСОБА_10, якою останній повідомив правоохоронні органи про відкрите викрадення у нього 21.07.2011 року, близько 22 год., невідомою особою біля кафе «Вілена», що на вул. Некрасова, 84-а у м. Білій Церкві, мобільного телефона «ОСОБА_6 W300i», вартістю 800 грн., зі стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн.; /т. 1 а.с. 3/

- протокол огляду місця події - земельної ділянки біля кафе « Вілена» по вул. Некрасова, 84-а у м. Білій Церкві, де, зі слів потерпілого, 21.07.2011 року підсудний ОСОБА_1 відкрито викрав у нього мобільний телефон «ОСОБА_6 W300I» чорного кольору зі стартовим пакетом оператора мобільного зв?язку "Київстар"; /т. 1 а.с. 4/

- протокол огляду місця події від 24.07.2011 року, під час якого у свідка ОСОБА_9 було вилучено мобільний телефон «ОСОБА_6 W300I», якого останній придбав 22.07.2011 року у ОСОБА_1; /т. 1 а.с. 5/

- протокол огляду вилученого у свідка ОСОБА_9 мобільного телефона «ОСОБА_6 W300I», ІМЕІ: 89197, у якості речового доказу. та фототаблиця до вказаеного протоколу; /т. 1 а.с. 62-65/_

- протокол відтворення обстановки та обставин подій від 12.09.2011 року за участі ОСОБА_1, під час якого останній добровільно, у присутності понятих, вказав місце, де сталася вказана подія, і фототаблиця до протоколу. /т. 2 а.с. 96-100/

Вина ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в замаху на таємне викрадення майна з гаража потерпілого ОСОБА_7 підтверджується показаннями самого ОСОБА_7, котрий ствердив, що має у власності гараж під номером 73, розташований неподалік буд. № 98 по вул. Комсомольській у м. Білій Церкві Київської обл., в якому зберігає різноманітні запчастини та речі, і що 26.07.2011 року, близько 21 год., він дізнався від працівників міліції про те, що ними були затримані три особи, які намагалися вчинити крадіжку майна з указаного гаража.

Прибувши на місце події він побачив, що з тильного боку його гаража зроблено підкоп під стіну і відігнуто метал, а коли відчинив гараж виявив, що з нього зникли три бувші в користуванні покришки до автомобіля «Таврія», вартістю 200 грн. кожна, та мережний інтернет-кабель марки FTP, загальною довжиною 410 метрів, на суму 820 грн.. Вказані речі знаходились неподалік гаража з тильного боку. Там же знаходились три затримані працівниками міліції хлопці, які намагались вчинити указану крадіжку: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_11 показав, що 26.07.2011 року, близько 21 год., спільно з ДІМ Білоцерківського МВ-1 ОСОБА_12 здійснював обхід мікрорайону № 4. Проходячи мимо розташованих біля буд. № 98 по вул. Комсомольській приватних гаражів вони почули чоловічі голоси. Зупинившись та уважно прислухавшись до цих голосів почули, що двоє чоловіків комусь казали, щоб той щось подавав їм, і щоб дивився яке там ще є майно.

Підійшовши ближче вони побачили двох чоловіків, що сиділи позаду гаража № 73 напівприсядки. Один з цих чоловіків, як з?ясувалося ОСОБА_1, давав вказівку третьому, який знаходився всередині гаража, щоб той шукав там цінні речі.

Зрозумівши, що скоюється крадіжка, вони затримали вказаних чоловіків і викликали на місце події СОГ, власника зазначеного гаража та двох понятих. Під час огляду місця події під задньою стіною гаража було виявлено підкоп. Руки та одяг затриманих були забруднені землею та іншим брудом. На відстані приблизно двох метрів від місця, де сиділи затримані чоловіки (ОСОБА_1 та ОСОБА_2М.), було виявлено на землі мотки кабелю і три автомобільні покришки. З середини гаража було чути голос третього чоловіка. Всередині гаража було виявлено мобільний телефон «Нокіа 1616-2». Як пояснив ОСОБА_3, вказаний телефон він взяв у користування в ОСОБА_2 і використовував під час крадіжки як ліхтарик, а потім забув його у гаражі.

Під час опитування у відділенні міліції ОСОБА_1, котрого опитував він особисто, пояснив, що вони утрьох вирішили скоїти крадіжку з указаного гаража. З цією метою за допомогою дерев?яної палиці та рук зробили підкоп під задньою стіною гаража, після цього ОСОБА_3 через вказаний підкоп проник всередину гаража і передавав їм звідти викрадені речі, під час чого їх і було затримано. /т. 1 а.с. 51/

Свідок ОСОБА_13, показав, що 26.07.2011 року близько 21 год., він у якості понятого був присутнім при огляді місця події земельної ділянки прилягаючої до гаража № 73, розташованого на вул. Комсомольській за будинком № 98. Біля вказаного гаража знаходились три незнайомі йому чоловіки, працівник міліції і власник гаража. Під задньою стіною вказаного гаража було виявлено підкоп. На землі біля гаража були розкидані три автомобільні покришки та мотки з кабелем білого кольору.

Після приїзду слідчо-оперативної групи затримані на місці події чоловіки назвали свої прізвища: ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3. Під час огляду всередині гаража було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Нокіа», чорного кольору, який, як повідомив ОСОБА_3, належав ОСОБА_2, і якиого він забув у гаражі під час крадіжки.

Аналогічні обставини підтвердив свідок ОСОБА_14.

Вина підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненому підтверджується також:

- письмовою заявою потерпілого ОСОБА_7 про притягнення до відповідальності невідомих осіб, котрі 26.07.2011 року, близько 21 год., намагалися вчинити крадіжку його майна з гаража № 73 по вул.. Комсомольській, 98 у м. Білій Церкві; /т. 1 а.с. 21-22/

- письмовими рапортами ДІМ Білоцерківського МВ-1 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про затримання близько 21 год. 26.07.2011 року з тильного боку гаража № 73, що на вул. Комсомольській, 98 у м. Білій Церкві, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, котрі намагалися вчинити крадіжку чужого майна з указаного гаража; /т. 1 а.с. 23, 24/

- протоколом огляду місця події від 26.07.2011 року, під час якого на земельній ділянці, прилеглій до гаража № 73, що на вул. Комсомольській, 98 у м. Білій Церкві, під його задньою стіною було виявлено підкоп у землі, поряд з указаеним гаражем три хаотично розкидані автомобільні покришки, марки 155/70R-13, ВС11, та мотки з інтернет- кабелем, марки FTP КАТ5Е, а всередині гаража - мобільний телефон, марки «Нокіа 1616-2», ІМЕІ: 48157, належний, зі слів ОСОБА_3, ОСОБА_2, а також фототаблицями до вказаного протоколу; /т. 1 а.с. 25-32/

- протоколами медичного огляду № 1346 від 27.07.2011 року, № 1344 від 26.07.2011 року та № 1345 від 27.07.2011 року, з яких вбачається, що під час крадіжки ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у стані алкогольного сп?яніння; /т. 1 а.с. 37, 38, 39/

- протоколами огляду вилучених з місця події мобільного телефона марки «Нокіа 1616-2», ІМЕ І48157, належного ОСОБА_2, трьох автомобільних покришок марки 155/70 R-13 ВС11 і двадцяти мотків інтернет-кабелю марки FTP КАТ5Е, довжиною 8 метрів кожен; десяти мотків інтернет-кабелю марки FTP КАТ5Е, довжиною 15 метрів кожен, і п?яти мотків інтернет-кабелю марки FTP КАТ5Е, довжиною 20 метрів кожен, належних потерпіломц ОСОБА_7, у якості речових доказів; /т. 1 а.с. 84, 54/

- протоколами відтворення обстановки та обставин подій від 27.07.2011 року з участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, котрі на місці події добровільно, у присутності понятих, детально та послідовно розповіли про обставини таємного, за попередньою змовою між собою та ОСОБА_1, проникнення 26.07.2011 року, близько 20 год., до гаража потерпілого ОСОБА_7 та спроби викрадення з нього належного останньому майна, показали місце, де ними було зроблено підкоп під стіною вказаного гаража, і місце, де знаходилось майно потерпілого, яке вони намагались викрасти, а також фототаблицями до зазанчених протоколів; /т. 1 а.с. 76-79, 90-93/

- копіями вироків суду, з яких вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 раніше вже були судимими за крадіжки чужого майна. /т. 2 а.с. 146-148, 157-158, 171/

Суд, аналізуючи зібрані у справі за вказаними епізодами обвинувачення докази та належним чином їх оцінюючи, вважає, що вина ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні зазначених злочинів також доведена в судовому засіданні в повному обсязі пред?явленого обвинувачення, і що дії підсудних вірно кваліфіковані досудовим слідством:

- ОСОБА_1 по епізоду відкритого викрадення 21 липня 2011 року, близько 22 год., мобільного телефона у потерпілого ОСОБА_5 - за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна грабіж, поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров?я потерпілого, вчинений повторно;

- ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по епізоду невдалої спроби викрадення 26.07.2011 року, близько 20 год., майна з гаража потерпілого ОСОБА_7 - за ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна крадіжку, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення.

При цьому суд критично ставиться до показань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні, в яких останні заперечили свою причетність до викрадення 26.07.2011 року майна з гаража потерпілого ОСОБА_7 і ствердили, що вони, начебто, не приймали участі у цій крадіжці, а лише прийшли на допомогу ОСОБА_3, котрий застряг у зробленому ним підкопі під гараж потерпілого, і намагались допомогти останньому вилізти звідти, і до показань ОСОБА_3, в котрих той стверджує, що крадіжку з гаража ОСОБА_7 він, нібито, намагався скоїти один.

Ці показання підсудних повністю спростовуються зібраними у справі доказами, а також показами самих підсудних на досудовому слідстві.

Як у своїх найперших поясненнях, так і в показаннях під час допитів у якості підозрюваних та обвинувачених, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, залишаючись на волі (початково останнім в якості запобіжного заходу було обрано підписку про невиїзд з постійного місця проживання), повністю визнали себе винними у вчиненні вказаного злочину і ствердили, що вчинили його утрьох, за попередньою змовою між собою та ОСОБА_1, після спільного розпиття спиртного неподалік будинку № 98 по вул. Комсомольській, біля якого і розташований гараж ОСОБА_7; що утрьох вони робили підкоп під задньою стіною гаража; що всі разом витягували з гаража через зроблений підкоп автопокришки та мотки кабелю, і що тільки після цього ОСОБА_3, як найхудіший, проник через підкоп до приміщеня гаража з тим, щоби викрасти звідти ще якесь майно потерпілого, взявши при цьому з собою мобільний телефон ОСОБА_2 для того, щоби присвічувати ним як ліхтариком. При цьому ОСОБА_3 стверджував, що саме ОСОБА_1 запропонував йому і ОСОБА_2 скоїти вказану крадіжку. /т. 1 а.с. 35, 36, 71-73, 84-85, 117, 127-128, 184-186, т. 2 а.с 10-11, 35/

Ці свої показання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 добровільно і в повному обсязі підтвердили під час відтворення з їх участю обстановки та обставин вказаної події. /т. 1 а.с. 76-79, 90-93/

Наведені показання підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є незмінними та послідовними. Вони об?єктивно підтверджуються іншими зібраними у справі доказами. Зокрема, показаннями свідка ОСОБА_11, котрий ствердив, що, проходячи разом з ОСОБА_12 мимо розташованих біля буд. № 98 по вул. Комсомольській приватних гаражів та почувши чоловічі голоси, вони зупнились і, уважно прислухавшись до цих голосів, почули, як двоє чоловіків, котрі напівприсядки сиділи на землі біля задньої стіни гаража № 73, говорили третьому, який знаходився всередині гаража, щоб той щось подавав їм, і щоб дивився яке там ще є майно. /т. 1 а.с. 51/ Тому суд вірить цим показам підсудних і не вбачає жодних підстав для сумнівів у їх достовірності.

Підтвердили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 факт скоєння вказаного злочину за попередньою змовою між собою та ОСОБА_1 і в суді під час розгляду подань про обрання їм запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому ОСОБА_3 у присутності свого захисника. /т. 2 а.с. 24-25, 49-50/

Повністю визнав свою участь у вчиненні вказаного злочину у своїх перших поясненнях і ОСОБА_1. /т. 1 а.с. 34/

І лише після обрання запобіжних заходів у виді тримання під вартою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 під час очних ставок з ОСОБА_1 змінили свої показання і стали стверджувати, що крадіжку з гаража ОСОБА_7 скоїв, начебто, лише ОСОБА_3, і що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до цієї крадіжки не причетні. /т. 2 а.с. 101-107, 108-110/

Суд розцінює таку зміну показів підсудними як намагання допомогти ОСОБА_1 та ОСОБА_2, котрі вже неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини і котрим, у випадку доведеності їх вини у вчиненому, грозить покарання у виді позбавлення волі, уникнути відповідальності за скоєне.

З аналогічних підстав суд також критично ставиться і до доводів підсудного ОСОБА_1, в яких той стверджує, що 21.07.2011 року він мобільнимй телефон у потерпілого ОСОБА_5 не викрадав, а знайшов його, начебто, на клумбі біля кафе «Вілена» та привласнив як знахідку.

Вказані доводи підсудного також повністю спростовуються зібраними у справі доказами. Зокрема, об??єктивними та незмінними протягом всього досудового та судового слідства показаннями потерпілого ОСОБА_5, котрий категорично ствердив, що ОСОБА_1 сам витягнув мобільний телефон з його кишені в той момент, коли вони під час бійки обоє впали на землю, і що забравши вказаний мобільний телефон останній відразу ж покинув місце події.

Зазначені обставини підтвердив у своїх перших поясненнях і сам ОСОБА_1. /т. 1 а.с 6/

Подальші показання підсудного є надто плутаними та суперечливими.

Спочатку, на досудовому слідстві ОСОБА_1 стверджував, що мобільний телефон випав з одягу потерпілого, звідки саме він не бачив) в той момент, коли вони з ним впали на землю, і що він, помітивши це, відразу ж підібрав указаний телефон та поклав його до своєї кишені, після чого ще деякий час постояв з потерпілим, випив з ним та іншими особами горілки і тільки після цього покинув місце події та попрямував додому. Таким чином підсудний стверджував, що скоїв таємне, а не відкрите, викрадення мобільного телефона у потерпілого ОСОБА_15. /т. 1 а.с. 52-53, 104-107/

Під час відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_1 ствердив, що потерпілий один впав на землю, що мобільний телефон випав з кишені штанів потерпілого разом із в?язкою ключів, і що він, підібравши вказаний телефон та поклавши його до кишені своїх шортів, відразу пішов додому. /т. 2 а.с. 96/

У своїх показаннях в судовому засіданні підсудний знову змінив свою позицію і, взагалі заперечивши сам факт викрадення у потерпілого мобільного телефона, ствердив, що знайшов указаного телефона на клумбі біля кафе «Вілена» вже після того, як батько потерпілого та його знайомий забрали ОСОБА_15, котрий був сильно п?яним, і повели додому, і що він привласнив указаного телефона як знахідку, а тому взагалі не повинен нести за це кримінальної відповідальності. При цьому ОСОБА_1 вже нічого не говорив про те, що бачив, як мобільний телефон випав на землю з кишені штанів потерпілого. /т. 3 а.с. /

Допитані судом, за клопотанням ОСОБА_1, свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не підтвердили вказані доводи підсудного.

Така суперечливість та непослідовність показань підсудного ОСОБА_1 свідчать про їх надуманість та невідповідність фактичним обставинам справи. Тому суд розцінює зазначені показання підсудного, як обраний останнім, з метою уникнення відповідальності за скоєне, спосіб захисту і оцінює їх критично.

Обираючи підсудним покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ними злочинів, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особистості підсудних.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили інкриміновані їм злочини у стані алкогольного сп?яніння і ця обставина обтяжує їх відповідальність за скоєне.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 повністю визнали себе винними у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, щиросердно розкаялись у вчиненому і добровільно та в повному обсязі відшкодували ОППО ВАТ та ЗАТ «Росава» завдані збитки. На утриманні у ОСОБА_2 перебуває малолітня дитина. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є потерпілими від Чорнобильської катастрофи.

Наведені обставини суд визнає такими, що пом?якшують відповідальність підсудних за скоєне кожним.

За місцем проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 характеризуються формально позитивно.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що ОСОБА_1 вже вп?яте, а ОСОБА_2 вчетверте притягуються до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, суд вважає, що виправлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можливе лимше в умовах ізоляції від суспільства.

Що стосується ОСОБА_3 суд, приймаючи до уваги вік підсудного, якому нещодавно виповнилось лише 19 років, обставини скоєних ним злочинів і те, що останній лише вдруге притягується до кримінальної відповідальності, вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства.

У зв?язку з цим суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України і, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих йому злочинів, звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Невідбуту ОСОБА_3 частину покарання у виді громадських робіт за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2011 року (невідбуто 113 годин) суд вважає за необхідне повністю приєднати до призначеного останньому покарання за цим вироком, виходячи з розрахунку 1 день позбавлення волі за 8 годин громадських робіт. Всього 14 днів.

На переконання суду саме такі покарання є необхідними і достатніми для виправлення підсудних та попередження нових злочинів.

Збитки, завдані потерпілому ОСОБА_5, і збитки завдані ОППО ВАТ та ЗАТ «Росава» відшкодовіні під час досудового та судового слідства в повеному обсязі, тому заявлені останніми у справі цивільні позови розгляду не підлягають.

Потерпілому ОСОБА_7 збитків не завдано, оскільки все майно, яке намагались у нього викрасти підсудні, йому повернуто.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 15 ч. 2 і 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст. 186 ч. 2 КК України 4 /чотири/ роки позбавлення волі;

- за ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 3 КК України - 3 /три/ роки 6 /шість/ місяців позбавлення волі.

Всилу ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом часткового складання покарань за кожен злочин, остаточно до відбування ОСОБА_1 визначити покарання у виді 5 /п?яти/ років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 2 і 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст. 185 ч. 3 КК України - 4 /чотири/ роки позбавлення волі;

- за ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 3 КК - 3 /три/ роки позбавлення волі.

Всилу ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування ОСОБА_2 визначити покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 2 і 185 ч. 3 КК Україним, та призначити йому покарання:

- за ст. 185 ч. 3 КК України - 3 /три/ 6 /шість/ місяців позбавлення волі;

- за ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 3 КК - 3 /три/ роки позбавлення волі.

Всилу ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до відбування ОСОБА_3 визначити покарання у виді 3 /трьох/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі.

Всилу ст. 71 ч. 1 КК України приєднати до призначеного ОСОБА_3 покарання невідбуту частину покарання у виді громадських робіт за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2011 року в кількості 113 годин, з розрахунку один день позбавлення волі за 8 годин громадських робіт, і остаточно до відбування останньому визначити покарання у виді 3 /трьох/ років 6 /шести/ місяців і 14 днів позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки, зобовязавши засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну постійного місця проживання і регулярно зявлятись на реєстрацію.

Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 змінити на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши останнього з-під варти в залі суду.

Засудженим ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в якості запобіжного заходу залишити тримання під вартою в СІЗО № 13 ДДУ ПВП у м. Києві та області.

Строк покарання ОСОБА_1 рахувати від 27.07.2011 року, ОСОБА_2 від 12.08.2011 року.

Речові докази у справі повернути потерпілим, у котрих вони перебувають на зберіганні:

- мобільний телефон «ОСОБА_6 W300I», ІМЕІ: 89197 - ОСОБА_5;

- три автомобільні покришки марки 155/70 R-13 ВС і 35 мотків інтернет-кабелю FTP КАТ5Е потерпілому ОСОБА_7;

- деревяний скейт, три мішені для гри «Дартс», спортивний рюкзак, м?які дитячі іграшки в кількості 7 шт., дві металеві фляги з чарками в наборі в кількості 6 шт. - ОППО ВАТ та ЗАТ «Росава».

Належний ОСОБА_2 мобільний телефон «Нокіа 1616-2», ІМЕІ: 48157, який перебуває на зберіганні в камері схову речових доказів Білоцерківського МВВС, конфіскувати в дохід держави як знаряддя злочину.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя: В. В. Сливка