АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року

13 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт щодо

ОСОБА_5 , яка народилася у ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Компаніївка Компаніївського району Кіровоградської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 205 ч. 2, ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3, ст. 358 ч. 3 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 23 лютого 2015 року

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , в режимі відео конференції підозрюваної ОСОБА_5 , її захисника адвоката ОСОБА_6 , а також слідчого ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу слідчого судді від 02 липня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт щодо ОСОБА_5 . 07 липня 2015 року адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та необґрунтовану, задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_6 та змінити застосований щодо ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Обґрунтовує свої вимоги тим, що наразі питання про недоцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є не вирішеним, враховуючи, що ОСОБА_5 не підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які згідно ст. 176 ч. 5 КПК України не можуть бути застосовані запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави. Також зазначає, що у суду та слідства відсутні підстави вважати, що підозрювана буде переховуватись від слідства ОСОБА_5 має двох синів, молодший з яких - 2011 року народження, факти неприбуття ОСОБА_5 за викликом слідчого відсутні, намірів втечі від суду та слідства не має; враховуючи, що в даному кримінальному провадженні відсутній потерпілий, інші підозрювані та обвинувачені, думка слідства та суду про вплив підозрюваної на неіснуючих осіб є необґрунтованою; підозрювана ОСОБА_5 перебуваючи на свободі жодним чином не перешкоджала досудовому розслідуванню: були проведені обшуки за місцем проживання ОСОБА_5 , експертизи та допитані свідки, проведено ряд слідчих дій, які якими зідрані дакази вини чи невинуватості ОСОБА_5 , яка за весь час слідства не чинила жодних перешкод досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим у слідства та суду відсутні будь-які підстави вважати, що такі дії можуть вчинятись в майбутньому. Вказує, що судом встановлено факт відсутності доказів, які можуть свідчити про можливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, проте в матеріалах справи наявні медичні документи, які свідчать про суттєві проблеми ОСОБА_5 зі здоров`ям, а також документи, які характеризують ОСОБА_5 як гідного члена суспільства. Також звертає увагу суду, що ОСОБА_5 потребує динамічного нагляду лікаря-гастроентеролога, 02 червня 2015 року вона частково пройшла медичний огляд у позаштатного фахівця МСЧ ДСІЗО, за результатами консультації лікаря, було призначено проходження спеціалізованого обстеження, яке на дату подання апеляційної скарги не проведене. Зазначає, що в наразі захисники ОСОБА_5 в її інтересах завернулися до Європейського Суду з прав людини з заявою про її незаконне взяття під варту та утримання за гратами, за результатами звернення було відкрито провадження та триває попередній розгляд. Також, за фактом порушення прав ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження було відкрите провадження в офісі Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Вважає, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є «законним» у розумінні пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини, про що наголошується і у рішенні Європейського Суду у справі «Мурукін проти України».

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року було відмовлено в задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт щодо ОСОБА_5 .

Рішення про відмову в задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт суд обґрунтував наступним. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст. 205 ч. 2, ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3, ст. 358 ч. 3 КК України. Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п. п. 1, 3 - 5 КПК України на підставі чого та з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, до підозрюваної було застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Враховуючи, що на даний час у кримінальному провадженні не реалізовані всі необхідні слідчі дії з підозрюваною та свідками, не зібрані та не досліджені докази, а також оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру та враховуючи обставини, які виникли після застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд прийшов до висновку про неможливість заміни щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу з застави на запобіжних захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді та змінити щодо ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, на відсутність доказів про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та незадовільний стан здоров`я ОСОБА_5 ; підозрювану ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу захисника та просила змінити щодо неї запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на необхідність дотримання дієти після перенесеної операції, на тривалість перебування під вартою та наявність сім`ї та дітей, один з яких малолітній; думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги захисника та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вважаючи її законною та обґрунтованою, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника підозрюваної ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт обґрунтовані матеріалами, які були досліджені в суді першої інстанції та є правильними.

Як убачається з наданих до апеляційного суду матеріалів кримінального провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, слідчий суддя перевірив обставини на які були посилання в клопотанні захисника та прийшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зміни підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Колегія суддів, вважає, що слідчим суддею у відповідності до вимог ст. ст. 194, 201 КПК України були досліджені обставини, на які посилався у своєму клопотанні захисник адвокат ОСОБА_6 та прийнято обґрунтоване рішення про відсутність підстав для зміни щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 205 ч. 2, ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3, ст. 358 ч. 3 КК України перевірялась слідчим суддею при обранні, зміні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 .

Як убачається з наданих матеріалів, та пояснень сторін кримінального провадження, на час подання клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та на час розгляду апеляційною інстанцією апеляційної скарги захисника, підозра щодо ОСОБА_5 в бік зменшення обсягу обвинувачення не змінювалася, як і розмір збитків державі від пособництва ОСОБА_5 в умисному ухиленні від сплати податків, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах.

За таких обставин і підстав вважати непомірною та завищеною заставу у розмірі 12 249 426 гривень не вбачається, оскільки відповідно до чинного законодавства розмір застави не повинен бути меншим від суми спричиненої шкоди чи завданих збитків.

Рішення слідчого судді про встановлення ОСОБА_5 розміру застави - 12 249 426 гривень не суперечить і практиці Європейського суду з прав людини про те, що розмір застави повинен відповідати певним критеріям і має бути «виправданим».

На стадії ж досудового розслідування при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної особи, слідчий суддя має переконатися у наявності обґрунтованої підозри і не повинен встановлювати наявність чи відсутність в діях особи складу злочину, про що відповідає і практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема і рішенню у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» згідно до якого, на стадії вирішення питання про обрання запобіжного заходу, факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Що стосується доводів захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п. п. 1, 3, 5 КПК України, то як обґрунтовано зазначив слідчий суддя, зазначені ризики були встановлені ухвалою слідчого судді від 21 березня 2015 року про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, а також ухвалою слідчого судді від 07 квітня 2015 року про зміну щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу з застави на тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 12 249 426 гривень та ухвалою слідчого судді від 03 червня 2015 року про продовження строку застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 липня 2015 року з визначенням розміру застави у сумі 12 249 426 гривень.

Обставин, які б підтверджували зменшення ризиків, встановлених прокурором при поданні клопотання та слідчим суддею при застосуванні та продовженні запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, чи їх зникнення, захисник у своєму клопотанні, а також в апеляційній скарзі не привів і такі дані у зазначеному кримінальному провадженні відсутні.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про те, що відсутність у кримінальному провадженні інших підозрюваних та потерпілих усуває наявність ризику можливого впливу ОСОБА_5 на інших осіб безпідставні, оскільки існування такого ризику обгрунтовано можливістю ОСОБА_5 впливати, користуючись своїм авторитетом на підлеглих їй осіб, які частково встановлені та дають показання в якості свідків, що може призвести до спотворення свідчень зазначених осіб, викривлення об`єктивних обставин про діяльність ряду підприємств та негативно вплинути на встановлення істини у даному кримінальному провадженні.
Як зазначив у судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор, на даний час залишились не допитаними встановлені свідки, з якими планувався і одночасний допит з підозрюваною, у зв`язку з їх неприбуттям на допит.
Необгрунтованими є і доводи захисника про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування.
Посилання ж захисника на справу «Мурукін проти України» стосовно ОСОБА_5 є безпідставним, оскільки у вказаній справі Європейським судом було констатовано порушення положень пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходячи з того, що національне законодавство прямо забороняло застосовувати до особи, яка обвинувачується у вчинення злочину передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України такий запобіжний захід, як тримання під вартою, а також забороняло продовження тримання під вартою особи після ухвалення щодо неї обвинувального вироку, яким було призначено таку міру покарання як обмеження волі.

Згідно ж діючого на даний час кримінального процесуального закону, а саме ст. 194 ч. 7 КПК України, до підозрюваного у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тобто чинний кримінальний процесуальний закон прямо передбачає можливість застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що стосується доводів в судовому засіданні захисника - адвоката ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_5 про незадовільний стан здоров`я після перенесеної операції, неможливість отримання належного медичного обстеження та доводів ОСОБА_5 про неможливість отримання необхідного дієтичного харчування, то як убачається з наданих матеріалів, ОСОБА_5 26 березня 2015 року перенесла операцію холецистектомію, на даний час перебуває на медичному обліку в медичній частині ДСІЗО, куди звернулася лише під час розгляду апеляційним судом апеляційної скарги:16 квітня 2015 року зі скаргами на тягучі болі в черевній порожнині, нудоту, печію, та 28 квітня та 21 травня 2015 року з приводу питання дієтичного харчування та консультації лікаря гастроентеролога. та згідно з повідомлень в.о. начальника МСЧ ДСІЗО за станом здоров`я перебувати в умовах слідчого ізолятора може.

Та обставина, що в МСЧ ДСІЗО відсутня посада лікаря - гастроентеролога не перешкоджає підозрюваній ОСОБА_5 бути оглянутою зазначеним фахівцем, оскільки така можливість урегульована Наказом МЮ України та МОЗ України від 10 лютого 2012 року №239/5/04 «Про порядок взаємодії закладів охорон здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту».

На підставі зазначеного нормативного документу, 02 червня 2015 року ОСОБА_5 була оглянута лікарем гастроентерологом, який призначив їй здачу спеціальних аналізів 10 червня 2015 року, проведення яких також можливо в умовах перебування ОСОБА_5 в умовах ДСІЗО.

Що стосується сімейного стану ОСОБА_5 та даних, які характеризують її особу, то, як убачається з наданих матеріалів у ОСОБА_5 дійсно мається чоловік, батьки та двоє дітей, один з яких малолітній, однак належне виховання та догляд за ним може здійснювати чоловік ОСОБА_5 , який і є батьком дитини та отримувати допомогу у вихованні дитини від інших близьких родичів повнолітнього брата, бабусь та діда.

Разом з тим, наявність у ОСОБА_5 сім`ї, у тому числі і малолітньої дитини, не мінімізує встановлених ухвалою слідчого судді ризиків.

Крім зазначеного, 03 липня 2015 року Апеляційним судом Дніпропетровської області було розглянуто апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді від 03 червня 2015 року про продовження строку застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_5 до 20 липня 2015 року з визначенням застави, за результатами розгляду якої апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2015 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишено без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді про відмову 02 липня 2015 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не вбачається, тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою що не підлягає скасуванню, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 не підлягає задоволенню.

У разі зміни обсягу підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень в сторону зменшення обсягу обвинувачення чи виникнення інших, передбачених вимогами КПК України обставин, сторона захисту має можливість у відповідності до положень ст. 201 КПК України подати клопотання про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_5 , а прокурор таке право має у відповідності до положень ст. 200 КПК України.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 183, 201, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року щодо ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: