Провадження №1-кп/333/80/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,

представник служби у справах дітей ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0004426 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченківське, Запорізького району, Запорізької області, громадянина України, українця, учня Навчально-виховного комплексу с. Юльївське, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Григорівське, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, українця, студента Запорізького професійного ліцею автотранспорту, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Шевченківське, Запорізького району, Запорізької області, громадянина України, українця, який має професійно-технічну освіту, не одруженого, не працюючого який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
31.10.2014 року, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №124/1 по вул. Космічна у м. Запоріжжя, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу до багажного відділення автомобіля «ВАЗ», д.н. НОМЕР_1 , таємно викрали майно, що належить ОСОБА_15 , а саме:

- автомагнітолу «DIGITAL DCA-120» вартістю 308 грн.;

- викрутку синього кольору вартістю 3 грн. 30 коп.;

- викрутку зеленого кольору, вартістю 7 грн. 42 коп.

Після чого залишили місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись майном на свій розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_15 був спричинений матеріальний збиток на загальну суму 318,72 гривень.

Крім того, 03.11.2014 року, приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 знаходячись біля будинку №126 по вул. Космічна в м. Запоріжжя, незаконно намагались заволодіти автомобілем «ЗАЗ», д.н. НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_16 та знаходиться у користуванні ОСОБА_13 , однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були затримані на місці скоєння злочину співробітниками патрульної служби міліції, що не дало змогу підсудним довести свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, до кінця.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаявся та пояснив, що 31.10.2014 року він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння проходив разом з ОСОБА_7 повз автомобіль, який був припаркований на прибудинковій території, ОСОБА_7 підійшов до автомобіля, відкрив багажник, який не був зачинений на замок та викрав автомагнітолу і дві викрутки. ОСОБА_4 при цьому знаходився в двох метрах від автомобіля та спостерігав, щоб злочинні дії ОСОБА_7 не були помічені сторонніми людьми. Викрадене майно знаходилось на зберіганні у ОСОБА_7 .

Крім того ОСОБА_4 з приводу скоєння кримінального правопорушення, яке відбулось 03.11.2014 року пояснив, що він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ввечері намагались виїхати із м. Запоріжжя до себе до дому в с. Шевченківське, але маршрутні автобуси вже не їздили, а попутний транспорт не зупинявся, тому вони вирішили викрасти автомобіль, для того щоб доїхати додому. При цьому ОСОБА_10 та ОСОБА_7 пішли на пошуки автомобіля з метою його викрадення, а ОСОБА_4 залишився чекати їх на зупинці. Через деякий час ОСОБА_7 та ОСОБА_10 повернулись до ОСОБА_4 та попросили його допомогти зняти пластикову панель з замка запалювання автомобіля на що ОСОБА_4 погодився. ОСОБА_10 та ОСОБА_4 направились для продовження свого злочинного наміру до автомобіля, а ОСОБА_7 залишився чекати їх на зупинці. ОСОБА_4 намагався зняти пластикову панель з замка запалювання, але не зміг довести свій намір до кінця, через те що був затриманий працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся та пояснив, що 31.10.2014 року проходячи разом з ОСОБА_4 повз автомобіль, він побачив що той не обладнаний сигналізацією та на його багажному відділенні відсутній замок, тому ОСОБА_7 проник до нього та викрав автомагнітолу і дві викрутки. Викрадене майно зберігав у себе дома. ОСОБА_4 при здійсненні ОСОБА_7 злочинних дій чекав його в двох метрах від автомобіля.

Крім того, як пояснив ОСОБА_7 03.11.2014 року він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 вирішили викрасти автомобіль, для того щоб доїхати додому у зв`язку з тим, що іншого транспорту не було. При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_10 пішли до торгового центру «Varus» з метою придбання засобу для відкриття автомобіля, де купили набір що складався з ножа, штопору та інших приладь. Потім вони прийшли у двір АДРЕСА_5 , де ОСОБА_10 наказав ОСОБА_7 зачекати, а сам пішов до автомобіля з метою відкрити його і надалі викрасти. ОСОБА_7 у цей час сидів на лавочці та як саме ОСОБА_10 відкрив автомобіль не бачив. Через деякий час ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_7 і вони разом вирушили до ОСОБА_4 , який чекав їх на зупинці, за допомогою у знятті пластику, що знаходився біля замку запалювання. Після того як вони зустрілись з ОСОБА_4 , останній та ОСОБА_10 повернулись до автомобіля для продовження своїх злочинних дій, а ОСОБА_7 залишився на зупинці, де згодом зупинив автомобіль та поїхав додому.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаявся та пояснив, що 03.11.2014 року він з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 намагались виїхати з міста до себе додому, але через те що вже було пізно транспорт не їздив, тому він запропонував ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вчинити викрадення автомобіля та поїхати до дому на ньому, на що ті погодились. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_7 придбавши в торговому центрі ніж, направились в двір де ОСОБА_10 підійшов до автомобіля, а ОСОБА_7 залишився спостерігати, за тим щоб ніхто з сторонніх людей не побачив їх злочинні дії. ОСОБА_10 проник до автомобіля через незачинені двері та намагався завести його шляхом з`єднання проводів, але не зміг до них дістатись, тому вони з ОСОБА_7 повернулись до ОСОБА_4 та попросили його допомогти зняти пластик, що знаходився біля замку запалювання. Після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_4 повернулись до автомобіля для продовження своїх дій, але не змогли довести до кінця свій злочинний намір, оскільки були затриманні на місці скоєння злочину працівниками міліції.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинувачених.

Прокурор вважає, що вина обвинувачених доведена вказавши на доцільність визнання винними обвинувачених у скоєних кримінальних правопорушеннях та призначити їм покарання не пов`язаними з позбавленням волі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України як незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, під час якого особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує:

- за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України як незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, під час якого особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує:

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України як незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, під час якого особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, та дані, що характеризують особу винного. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире розкаяння у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді, вчинення злочину неповнолітнім. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку із наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 69 КК України та призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, та дані, що характеризують особу винного. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире розкаяння у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді, вчинення злочину неповнолітнім. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку із наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_7 положення ст. 69 КК України та призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, та дані, що характеризують особу винного. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , суд визнає щире розкаяння у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді, вчинення злочину неповнолітнім. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 судом не виявлено.

У зв`язку із наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_10 положення ст. 69 КК України та призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

В ході досудового розслідування та у суді потерпілими цивільний позов заявлено не було.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати за проведення криміналістичної експертизи №439 від 20.11.2014 року в розмірі 393,12 грн., трасологічної експертизи №451 від 27.11.2014 року в розмірі 393,12 грн., товарознавчої експертизи №1998 від 12.11.2014 року в розмірі 245,70 грн., на підставі ч.2 ст.122 КПК України, відповідно до якої залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України, віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 122, 368, 373, 374, 475 КПК України, ст. 101,104, КК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

- по ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 рік позбавлення волі;

- по ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України на підставі ст. 69 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті та призначити покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання 3 роки позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу систему про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

- по ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 рік позбавлення волі;

- по ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України на підставі ст. 69 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті та призначити покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання - 3 роки позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу систему про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України - 3 роки позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу систему про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази: автомагнітолу «Dagital», викрутку в корпусі синього кольору, викрутку в корпусі зеленого кольору, що були передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_15 залишити у ОСОБА_15 за належністю.

Судові витрати за проведення криміналістичної експертизи №439 від 20.11.2014 року, трасологічної експертизи №451 від 27.11.2014 року, товарознавчої експертизи №1998 від 12.11.2014 року віднести на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарского районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1