ВІЙСЬКОВИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІЙСЬКОВО-МОРСЬКИХ СИЛ
УХВАЛА

іменем України

11 липня
2007 року м.
Севастополь

Колегія
суддів військового апеляційного суду Військово-Морських

Сил у
складі:

головуючого Леся В.І.,

суддів Юненка М.О., Нікітіна Г.В.,

за участю
старшого прокурора відділу військової прокуратури Військово-Морських Сил
України Рашупкіна О.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляцією адвоката ОСОБА_1 на
постанову судді військового місцевого суду Сімферопольського гарнізону від 2
липня 2007 року про продовження строку тримання під вартою начальника
фінансово-економічної служби військової частин А2320

ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Євпаторія, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого,
що мешкає АДРЕСА_1,

обвинуваченого
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України.

установила:

Органами
досудового слідства ОСОБА_2
обвинувачується в тому, що він спільно з посадовими особами фінансової
служби військової частини А2934 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у 2006 році шляхом
зловживання службовим становищем заволодів коштами в сумі 922 653 грн. 83 коп.,
які належали до виплати в якості грошового забезпечення військовослужбовцям
вказаної частини, та розпорядився ними на свій розсуд.

5 травня
2007 року відносно ОСОБА_2 обрано
запобіжний захід - тримання під вартою.

26
червня 2007 року прокурор військової прокуратури звернувся до суду з поданням
про продовження строку тримання під вартою до 4-х місяців і переведення
обвинуваченого до СІЗО м. Сімферополя.

Постановою
судді військового місцевого суду Сімферопольського гарнізону від 2 липня ц.р.
подання задоволено в частині продовження строку тримання під вартою, в решті
клопотання відмовлено.

В
апеляції захисника ставиться питання про скасування постанови судді, як такої,
що не відповідає фактичним обставинам справи і суперечить нормам процесуального
законодавства.

В
обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що приймаючи рішення про
продовження строку тримання під вартою, суд не врахував позитивні
характеристики ОСОБА_2, його
сімейний стан, наявність на утриманні малолітніх дітей та матері літнього віку,
а також постійного місця проживання в м. Сімферополі. Крім того, адвокат
посилається на те, що органами досудового слідства проведені майже всі слідчі
дії по справі і ОСОБА_2. не
зможе будь-яким чином вплинути на слідство або перешкоджати йому.

Заслухавши
доповідь судді Нікітіна Г.В., думку прокурора, який пропонував залишити
постанову судді без зміни, а також перевіривши матеріали справи та доводи
апеляції, колегія суддів військового апеляційного суду вважає за необхідне
залишити апеляцію адвоката без задоволення з наступних підстав.

Згідно з
ч. 1 ст. 148 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного,
обвинуваченого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або
суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити
злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
При цьому запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав
вважати, що особа буде намагатися ухилитися від слідства й суду або від
виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або
продовжувати злочинну діяльність (ч. 2 ст. 148 КПК).

Вивченням
наданих до суду матеріалів установлено, що судом при розгляді подання прокурора
достатньо повно проаналізовані підстави тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою та
обґрунтовано зроблено висновок про недоцільність зміни запобіжного заходу на
іншій.

Органами
досудового слідства ОСОБА_2.
обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, оскільки його діями державі
заподіяна істотна шкода. Згідно досліджених у суді матеріалів, при скоєнні
злочину ОСОБА_2. виконував роль організатора, а інші учасники злочинних дій
знаходилися в службовій залежності від нього та виконували його вимоги.

Крім
того, під час досудового слідства інші обвинувачені по справі ОСОБА_3, ОСОБА_4
і ОСОБА_5 прямо показували на те, що злочин скоїли під впливом ОСОБА_2 У
зв'язку з чим суддя суду першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про те,
що звільнення з

під варти може
бути використано ОСОБА_2 для здійснення тиску на свідків та інших обвинувачених
по справі, що буде перешкоджати встановленню істини по справі.

Постановляючи
рішення про задоволення подання прокурора, суддею також: правильно прийнято до
уваги, що по даній кримінальній справі слід провести значну кількість слідчих
дій, в тому числі за участю ОСОБА_2 і
забезпечити перевірку його доводів на свій захист.

Доводи
адвоката ОСОБА_1 щодо реєстрації ОСОБА_2 по м.
Сімферополю, а також знаходження на його утриманні неповнолітніх дітей і матері
літнього віку були відомі суду першої інстанції при розгляді скарги, між тим
вони не є достатньою підставою до зміни застосованого запобіжного заходу.

У
зв'язку з викладеним колегія суддів апеляційного суду вважає ухвалену постанову
про продовження строку тримання під вартою обгрунтованою, а доводи апеляції
захисника недостатніми для її скасування.

На
підставі викладеного та керуючись ст.
ст. 165-3, 366, 377, 382 КПК України, колегія суддів військового апеляційного
суду

ухвалила:

Постанову
судді військового місцевого суду Сімферопольського гарнізону від 2 липня 2007
року про продовження строку тримання під вартою до чотирьох місяців ОСОБА_2, обвинуваченого у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України залишити без зміни, а
апеляцію адвоката - без задоволення.