МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/345/15/к.
В И Р О К
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши 20 травня 2015 року в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за підозрою:

· ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернувате, Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 , ч.2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

26 червня 2013 року о 21 годині 50 хвилин ОСОБА_5 знаходячись біля квартири АДРЕСА_2 на грунті раніше виниклих особистих неприязних відносин , вступив в конфлікт з ОСОБА_4 , в ході якого ножем, який знаходився в правій руці умисно наніс останньому удар в область лівої кисті, від отримання якого останній відчув сильний фізичний біль.

Згідно висновку експерта №2025 від 27.12.2013 року у ОСОБА_4 мало місце тілесне ушкодження у вигляді різаної рани лівої кисті, відкритого перелому основної фаланги 10 - го пальця лівої кисті з пошкодженням сухожилля довгого згинача і довгого розгинача 1-го пальця лівої кисті, яке могло утворитися в результаті якогось колючо-ріжучого предмету, не виключено клинка ножа.

Виникнення даного тілесного ушкодження у строк і за обставин, вказаних в постанові від 26.06.2013 року не виключається.

За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін понад 21 день.

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №127/2025-13 від 09.02.2015 року, вищезазначені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 могли виникнути за обставин, на які він вказує в ході проведення слідчого експерименту від 16.01.2015 року , а саме - від дії колючо-ріжучого предмета клинка ножа в область лівої кисті.

Відповідно до висновку експерта 47 від 10.07.2013 року, ніж, вилучений 27.06.2013 року під час огляду помешкання, яке належить ОСОБА_5 відноситься до холодної зброї. Даний ніж відноситься до контактної коротко клинкової холодної зброї колюче-ріжучої дії промислового виготовлення і є мисливським ножем загального призначення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав, позов прокурора визнав та пояснив суду, що потерпілий є його сусідом. За будинком де вони проживають є майданчик, де він ставив свою машину на одному і тому ж місці вже 10 років. Потерпілий, після того як купив машину, почав її ставити поряд з його машиною. В кінці весни, на початку літа потерпілий почав ставити свою машину на його місце в тіні. Його машина (потерпілого) простояла на його місці майже місяць і він почав підпирати його машину, щоби дати зрозуміти, що іноді треба мінятися місцями, однак нічого йому з цього приводу не казав. Приблизно за тиждень до 26.06.2013 року він подряпав потерпілому автомобіль та спустив два скати, після цього він оплатив йому ремонт. Потерпілий перестав ставити свій автомобіль на його місце. Однак, 26.06.2013 року приблизно о 21 годині 30 хвилин він приїхав до місця де він припарковує свій автомобіль і побачив знов на місці парковки свого автомобілю, автомобіль потерпілого і він його підпер, поставивши свій автомобіль так, щоби ускладнити йому виїзд. Як тільки він відкрив автомобіль до нього підлетів потерпілий, мабуть він його чекав і одразу почав наносити удари йому, а саме, він отримав удар кулаком в область шиї та грудей. Він намагався вчинити опір, однак це було марно. Потім він (потерпілий) намагався захватити його за шию, однак він вивернувя, а потерпілий схопив його за кисть правої руки та вивернув великий палець. Після цього, залишивши відчиненим автомобіль він почав убігати від потерпілого, однак потерпілий пішов за ним. Потерпілий переслідував його та він реально сприймав погрози з боку потерпілого. Він забіг до своєї квартири та виглянув у вікно на двір, оскільки належний йому автомобіль залишився відкритим, а в автомобілі залишилися гроші і документи. Він вирішив вийти з квартири та зустрітися з потерпілим та узяв з собою туристичний ніж, для відлякування, щоби запобігти подальшому нападу потерпілого на нього. Ніж він купив в магазині «Південний Буг» 7 років тому. Він спустився на майданчик між 2 та 3 поверхами, та побачив, що потерпілий почав підніматися до нього. Він (обвинувачений) розмахував ножем перед собою, лезом униз, щоби запобігти нападу з боку потерпілого, а потерпілий схопив ніж за лезо лівою рукою, а він висмикнув ножа з рук потерпілого, щоби не дати потерпілому забрати ніж. Побачивши, що у нього серйозний поріз потерпілий пішов. В послідуючому ніж був вилучений дільничним інспектором. Він звертався до міліції з відповідною заявою, щодо спричинення йому потерпілим тілесних ушкоджень, однак ніяких дій співробітники міліції за його заявою не проводили. Умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому у нього не було, а те що ніж є холодною зброєю він не знав, тому просить його виправдати.

Незважаючи на не визнання своєї вини вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 26.06.2013 року приблизно 0 20 годині 30 хвилин він приїхав додому та поставив машину, там де зазвичай він її ставив, потім запросив свого батька на вечерю. Приблизно о 21 годині 30 хвилин він проводив батька додому та повертаючись побачив ОСОБА_5 , який припарковував свою машину, закривши її та поставивши на сигналізацію, блокуючи йому виїзд. Він підійшов до нього та намагався з`ясувати чому він так чинить та отримав удар від обвинуваченого в ліву частину в область вуха правою рукою. Після чого обвинувачений убіг. Він пішов до себе додому та зупинився біля своїх дверей, шукаючи ключі від квартири і почув хлопок дверей обвинуваченого. ОСОБА_5 вибіг з погрозами на його адресу, він (потерпілий) пішов йому на зустріч. Зустрілися вони на першому майданчику між 2 та 3 поверхами. Обвинувачений стояв угорі на відстані 2 сходів і коли він (потерпілий) наблизився до обвинуваченого впритул, то побачив, що він заніс над ним ніж. Він замахнувся зверху вниз ножем в область шиї, голови, а він інстинктивно закрився від удару лівою рукою, підставивши руку. Ніж він не намагався забрати у ОСОБА_5 , про що свідчить характер отриманих ним ушкоджень. Після того, як він побачив, що отримав поранення він не заходячи додому почав спускатися униз і в цей час ОСОБА_5 знов замахнувся на нього, сказавши, що він його уб`є. Ніж пройшов перед лицем, однак він відвернувся від удару і він не попав в нього. Він вибіг на вулицю та пішов до батька щоби батько відвіз його до лікарні. Коли вони підійшли до машини, то побачили, що колеса на машині порізані. Після цього батько відвіз його на своїй машині до лікарні, де йому зробили операцію. Він ОСОБА_5 не наносив ніяких ударів. Щоби порізати вантажні колеса на його автомобілі необхідно мати дуже велику силу. Також потерпілий ОСОБА_4 показав, що за тиждень до цієї події ОСОБА_5 почав блокувати його автомобіль, ніяких претензій з приводу парковки автомобіля він не висловлював. Одного дня підійшовши до свого автомобіля він побачив, що пошкоджено його автомобіль та спушено колеса. З записів з відеорегістратора було встановлено, що це зробив ОСОБА_5 . Він подзвонив до матері ОСОБА_5 , яка проживає та працює за кордоном та розповів їй, що її син пошкодив йому автомобіль і вона вислала йому гроші на ремонт автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що 26.06.2013 року він гуляв з собакою та почув крики та побачив обвинуваченого та потерпілого, які перебували в під`їзді свого будинку на 2 поверсі. ОСОБА_5 стояв зверху, а потерпілий стояв знизу. Він чув як ОСОБА_5 кричав або «приб`ю», або «наб`ю».

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що 26.06.2013 року він та його батько були запрошені в якості понятих в квартиру ОСОБА_5 , якому було запропоновано видати ніж, що ним було зроблено.

Свідок ОСОБА_8 дав аналогічні покази суду. Також свідок показав, що зі слів сусідів йому стало відомо, що між потерпілим і обвинуваченим конфлікт виник у зв`язку з місця для парковки автомобіля.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що він є батьком потерпілого. 26.06.2013 року після того, як він повечеряв у сина, син приблизно о 22 годині провів його додому. Через деякий час син повернувся. У нього рука була в крові і він його повіз до лікарні. Зі слів сина йому відомо, що на нього напав ОСОБА_5 з ножем, однак син устиг підставити руку під удар.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими судом письмовими доказами.

Так, з заяви потерпілого ОСОБА_4 до міліції 27.06.2013 року вбачається, що він просить прийняти міри до ОСОБА_5 , який наніс йому тілесні ушкодження.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 27.06.2013 року, відповідно до якого на сходах, що ведуть на третій поверх на 7 та 8 сходах виявлено бризкові плями бурого кольору. На майданчику між 2 та 3 поверхами мається одна пляма бурого кольору. На 4 та 5 сходах між майданчиком 1 поверху та проміжного майданчику 2 поверху маються плями бурого кольору; даними, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 16.01 2015 року та фототаблицею до протоколу слідчого експерименту, щодо обставин спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку експерта №47 від 10.07.2013 року ніж, вилучений 27.06.2013 року під час огляду помешкання, яке належить ОСОБА_5 відноситься до холодної зброї. Даний ніж відноситься до контактної короткоклинкової холодної зброї колюче-ріжучої дії промислового виготовлення і є мисливським ножем загального призначення.

З висновку експерта №2025 від 27.12.2013 року у ОСОБА_4 мало місце тілесне ушкодження у вигляді різаної рани лівої кисті, відкритого перелому основної фаланги 10го пальця лівої кисті з пошкодженням сухожилля довгого згинача і довгого розгинача 1-го пальця лівої кисті, яке могло утворитися в результаті якогось колючо-ріжучого предмету, не виключено клинка ножа.

Виникнення даного тілесного ушкодження у строк і за обставин, вказаних в постанові від 26.06.2013 року не виключається.

За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін понад 21 день.

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №127/2025-13 від 09.02.2015 року вищезазначені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 могли виникнути за обставин, на які він вказує в ході проведення слідчого експерименту від 16.01.2015 року , а саме - від дії колючо-ріжучого предмета клинка ножа в область лівої кисті.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 підтвердила дані, які містяться в вищезазначених висновках та пояснила суду, що у потерпілого дійсно виявлено описані вище ушкодження, які могли утворитися як при обставинах, на які вказує потерпілий, так і при обставинах, на які вказує обвинувачений. Характер ушкоджень можливо виявити за рентгенівськими знімками, які їй надано не було. У зв`язку з тим, що покази обвинуваченого їй не було надано та в постанові про призначення експертизи такі питання не ставилися слідчим, тому питання щодо можливості отримання потерпілим тілесних ушкоджень при обставинах на які вказує обвинувачений у висновку не відображено.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, які повністю узгоджуються між собою, суд находить вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та за ч. 2 ст. 263 КК України незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, а саме - носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не мав умислу на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень і що він сам собі наніс тілесні ушкодження, суд не приймає до уваги і відноситься до них критично, оскільки вони спростовуються дослідженими судом висновками судово-медичної експертизи №2025 від 27.12.2013 року та додаткової судово-медичної експертизи №127/2025-13 від 09.02.2015 року, показами потерпілого ОСОБА_4 . Крім того, про умисел, направлений на спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень свідчать безпосередньо самі дії обвинуваченого ОСОБА_5 та характеристика самого ножа. Як встановлено судом ОСОБА_5 після конфлікту вийшов з квартири, узявши із з собою ножа, у потерпілого ані зброї, ані будь-якого предмета в руках не було. Вказаний ніж відповідно до висновку експерта №47 від 10.07.2013 року є холодною зброєю та складається з клинка, обмежувача та руків`я, загальна довжина ножа 304 мм, довжина клинка 178 мм, найбільша ширина клинка 36,1 мм, найбільша товщина -3,1 мм., лезо має двосторонню заточку, лінія заточки складає 18 градусів. Застосування такого ножа вже свідчить про небезпечний характер дій обвинуваченого.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , що йому не було відомо про те, що виявлений у нього ніж є холодною зброєю, а тому він є невинуватим.

Відповідно до ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, а також його особу.

Обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, не судимий, вину не визнав.

Обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання , необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З врахуванням вищезазначених обставин, суд приходить до висновку про недоцільність призначення ОСОБА_5 покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а тому вважає можливим призначити йому покарання із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України - звільнення від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком та встановленням зобов`язань.

По справі прокурором в порядку ст. 128 КПК України заявлено позов про стягнення з ОСОБА_5 вартості лікування потерпілого ОСОБА_4 в сумі 1214 грн. 79 коп. на користь держави, який визнаний обвинуваченим, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України підлягає задоволенню.

В силу ст. 126 КПК України процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення судово- трасологічної експертизи в сумі 342 грн. 30 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого.

В силу ст. 100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні підлягають знищенню.

Керуючись ст. ст. 370, 373,374 КПК України, суд, -

П р и с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 і ч.2 ст. 263 КК України і призначити:

- за ч.1 ст. 122 КК України 3 (три) роки обмеження волі;

-за ч.2 ст. 263 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначити 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати без дозволу кримінально-виконавчій інспекції за межі України та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради вартість лікування потерпілого ОСОБА_4 в сумі 1214 грн. 79 коп. та на користь держави за проведення судово- трасологічної експертизи 342 грн. 30 коп.

Речовий доказ по справі - ніж, який знаходиться в камері схову речових доказів Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню засудженому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

20.05.2015