Справа № 199/2133/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монаши Одеської області, українця, гр. України, одруженого, з вищою освітою, проживаючого: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,-
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
24 березня 2015 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт з прокуратури міста Дніпропетровська у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
19 лютого 2015 року приблизно о 22-25 годині ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Іж-271790» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ОСОБА_6 , рухався по вул. Широкій з боку вул. Передової у напрямку вул. Мохової в місті Дніпропетровську.
Під час руху ОСОБА_3 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_5 , який знаходився на смузі його руху, заходів к своєчасному зниженню швидкості руху, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу не вжив, внаслідок чого в районі будинку АДРЕСА_2 скоїв на нього наїзд.
В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 , згідно судово-медичної експертизи № 747-е від 24.02.2015року заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, ділянки осадження та забійної рани на її тлі в лобно - тім`яній області праворуч; закритого полі фокального перелому лівої великогомілкової кістки у верхній та середній третині зі зміщенням відламків, закритого перелому правої великогомілкової кістки у середній третині зі зміщенням відламків, двох синців по передній поверхні обох гомілок у середній третині; чотирьох ділянок осадження - по задній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, по долонній поверхні правої кисті в проекції 1 пальця, по передній поверхні обох колінних суглобів, які за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом - автомобілем «Іж-271790», згідно судово - автотехнічної експертизи № 70/27-132 від 25.02.15року порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, який наголошує :
- п. 12.3 «При виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно здатний виявити, він повинен негайно вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченного ч.1 ст.286 КК України визнав повністю та пояснив, , що 19.02.2015 близько 22-25 годині він рухався по вул. Передовій на автомобілі «Іж», де також знаходились: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Коли він звернув на вул. Широку, його «засліпили» дві машини, які стояли на узбіччі, швидкість автомобіля була близько 50 км/год. В цей момент він побачив 3 людей на дорозі, по якій рухався автомобіль під його керуванням на відстані близько 20 метрів від нього. Двоє з них лежали на проїзній частині, а третій з них був потерпілий ОСОБА_5 , який знаходився в положенні спиною до нього напівзігнутий. Він почав гальмувати, а ОСОБА_5 почав обходити лежачих, рухаючись на зустріч його автомобілю, від чого і сталось зіткнення. ОСОБА_5 опинився на капоті автомобіля. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відтягли його на тротуар, викликали міліцію та швидку допомогу. Лікарі забрали ОСОБА_5 до 6 лікарні, а він з пасажирами залишився чекати співробітників ДАІ. Матеріальну допомогу потерпілому ОСОБА_5 він надавав, відшкодував вартість ліків та витрати на операцію. Вважає, що потерпілий навмисно вийшов на дорогу, бо автомобіль, який його «засліпив» знаходився біля двору, де проживає потерпілий та ОСОБА_5 сам спровокував ДТП, а він дійсно не зміг вжити усі заходи для зменшення швидкості, зупинити свій автомобіль.
Суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:
- показами потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив про те, що 19.02.2015року увечері він йшов додому по вул. Широкій та переходив дорогу, де побачив двох чоловіків, які вчинили бійку. Він зупинився на відстані пів метра від узбіччя, щоб роздивитись, що то за чоловіки. Автомобілів на дорозі не було, правила дорожнього руху він не порушував, стояв на узбіччі спиною до дороги. В цей момент його збив автомобіль «Іж» під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 . Опритомнів він вже на тротуарі та через декілька хвилин його забрала швидка. Не заперечує, що обвинувачений надавав йому матеріально допомогу, компенсував повністю і моральну шкоду;
-показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які в судовому засіданні, кожен окремо, пояснили те, що 19.02.2015року увечері вони рухалися разом з ОСОБА_3 на його автомобілі «Іж» по вул. Широкій. Автомобіль рухався повільно і в цей момент вони відчули, як водій ОСОБА_3 став гальмувати і відбулося зіткнення. Коли вони вийшли з машини, то побачили потерпілого, який лежав на середині дороги. В машині було розбите лобове скло та пошкоджений номерний знак. Вони відтягнули потерпілого на тротуар, викликали швидку допомогу. Потім вийшли сусіди та багато незнайомих людей. ОСОБА_3 пояснив, що зіткнувся з потерпілим пішоходом, якого побачив в останній момент на дорозі;
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 19.02.2015 року та планом схемою, фототаблицею до нього;
- довідкою від 20.02.2015 року з «Дніпропетровської міської клінічної лікарні №6» в м. Дніпропетровську, згідно якої до лікарні був доставлений ОСОБА_5 та у нього був виявлений діагноз: множинні переломи обох гомілок, ЗЧМТ ;
-протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 26.02.2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якого обвинувачений дав пояснення по обставинам дорожньо-транспортної пригоди 19.02.2015 року, в результаті якої потерпілому ОСОБА_5 його діями були спричинені тілесні ушкодження та показав на місці обставини ДТП;
- висновком судово-автотехнічної експертизи № 70/27-132 від 25.02.2015 року, згідно якої: в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Іж» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.
При заданому механізмі пригоди, дії водія автомобіля «Іж» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
- висновком експерта № 747е від 24.02.2015 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді: сумісної тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, ділянки осадження та забійної рани на її тлі в лобно - тім`яній області праворуч; закритого поліфокального перелому лівої великогомілкової кістки у верхній та середній третині зі зміщенням відламків, закритого перелому правої великогомілкової кістки у середній третині зі зміщенням відламків, двох синців по передній поверхні обох гомілок у середній третині; чотирьох ділянок осадження - по задній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, по долонній поверхні правої кисті в проекції 1 пальця, по передній поверхні обох колінних суглобів, які за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижнів (більше як 21 день). Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету ( предметів), або при ударі о такий (такі), якими могли бути і виступаючі частини рухаючогося автозасобу, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до надходження на стаціонарне лікування 6 МКЛ, тобто можливо і в термін на який вказує обстеження.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 заявили клопотання про звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, про що надали суду письмові заяви.
Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.
Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що є усі підстави, передбачені ст.46 КК України, для закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.
У відповідності з п.1 ч.2 ст.284 КПК України - кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Стаття 46 КК України визначає та передбачає, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
При цьому відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.
Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України - є необережним злочином невеликої тяжкості.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не судимий, вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, активно сприяв розкриттю злочину, щиросердно розкаявся, характеризується позитивно, повністю відшкодував спричинену матеріальну та моральну шкоду потерпілому.
ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та заявив, що він до ОСОБА_3 , не має претензій матеріального та морального характеру, останній усунув заподіяну шкоду, не заперечує проти закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з ним.
Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави, передбачені ст.46 КК України, для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_5 .
Керуючись ст.110, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.285- 288, ст.ст.369, 371, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд,
Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.
Суддя: