Провадження № 1-кс/750/2094/14
У Х В А Л А

13 листопада 2014 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4
слідчого - ОСОБА_5
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів прокуратури м. Чернігова, -

в с т а н о в и в :

03.10.2014 р. ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова зі скаргою, котру він означив, як «скарга на бездіяльність прокурорів прокуратури м. Чернігова», в якій просить суд виконати наступне:
1) призначити покарання прокурорам м. Чернігова у вигляді штрафу у розмірі 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ст. 356, 364, 367, 382 КК України;
2) зобов`язати Державну виконавчу службу України в м. Чернігові проконтролювати виконання прокурорами м. Чернігова п. 4, 5, 6 ст. 2 З У «Про виконавче провадження»;
3) відмінити рішення слідчого про закриття його кримінального провадження;
4) зобов`язати прокурорів м. Чернігова встановити особу, яка підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення згідно рішення ВСУ № 21-416а 13 ст. 3.12.13 и ст. 36 КПК України;
5) зобов`язати українських прокурорів звернутись до суду з обвинувальним актом та записати відомості про закінчення досудового розслідування в Єдиний реєстр досудових розслідувань по ст. 283 КПК України;
6) зобов`язати прокурорів м. Чернігова відшкодувати в разі рішення суду м. Чернігова на його користь всі матеріальні витрати на судочинство.
Оскільки, саме особою, яка подала скаргу, визначений конкретний порядок подачі такої скарги на підставі ст. 306 КПК України, то такі скарги відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України «…розглядаються слідчим суддею місцевого суду…».
Разом з тим, діюче законодавство, а саме глава 26 КПК України у ч. 1 ст. 303 КПК розмежовує 8 позицій щодо можливого абсолютно різного за правовим змістом оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, що відповідно передбачає окремий специфічний вид їх розгляду у судових засіданнях, котрі відрізняються колом учасників процесу, порядком розгляду, строком того, а крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 304 КПК України передбачається і строк, протягом якого можливе подання такої скарги щодо названих рішень, дій чи бездіяльності (протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії, або бездіяльності). Але особа, яка подала скаргу обмежилась лише загальним посиланням на ст. ст. 284 ч. 4, 306, 307 КПК України, однак, саме конкретні норми, передбачені у ст. ст. 303, 304 КПК України і є визначальними для суду в частині встановлення порядку розгляду. Більш того, у ч. 1 ст. 303 КПК України є посилання на такі інститути оскарження, як оскарження бездіяльності прокурора та оскарження рішення слідчого, які не можуть бути тотожні між собою, та повинні розглядатись окремо, але особою, яка подала скаргу таке розмежування не проведене, при цьому у своїй скарзі особа, зазначає про вимоги, які взагалі не відносяться до компетенції слідчого судді.
Відповідно до чого, суд, виходячи із положень ст. 26 КПК України «Диспозитивність» не може обрати та запропонувати особі, яка подала скаргу якійсь свій порядок розгляду скарги, оскільки згідно частини 1 названої статті Закону, саме сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, таким чином лише особа, яка подала скаргу зазначає про конкретний вид скарги, обраний саме нею.
Законом не передбачені інші форми реагування суду на таку ситуацію, як пересилання скарги, виділенні її в частині, усунення недоліків, тощо, в зв`язку з тим, що це не є компетенцією суду і не може бути виконане тим, оскільки є предметом волевиявлення саме особи, яка подала скаргу і не перешкоджає її праву на подальший судовий захист у встановленому законом порядку.
Виходячи з наведеного, подана скарга, як така, що не підлягала розгляду саме в цьому суді, котрий не може самостійно визначити вид скарги та обрати вид процесу, ухвалою суду від 06.10.2014 р. була повернута особі, яка її подала. У подальшому, ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 23.10.2014 р. попереднє судове рішення було скасоване для перевірки існування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, з`ясування часу її отримання ОСОБА_3 .
Особа, яка подала скаргу, пояснила суду, що на сьогодні її вимоги при зверненні до суду стосується незгоди з прийнятим слідчим рішенням про закриттям кримінального провадження, вважає його незаконним, але вона до цього часу в дійсності не отримувала копію зазначеної постанови слідчого, а лише лист прокуратури м. Чернігова від 22.09.2014 р., в котрому зазначалось про існування такої постанови, в зв`язку з чим просила суд залишити зараз її скаргу без розгляду, оскільки потребує часу для отримання копії такої постанови та необхідність в підготовці для подання суду відповідних документів. Прокурор та слідчий не заперечували щодо такого клопотання.
Враховуючи, що ст. 307 КПК України, котра містить вичерпний перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, визначає такими наступні, а саме: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги, в даному випадку необхідно прийняти рішення про відмову в задоволенні скарги, що не є перешкодою, за умови дотримання вимог ч. 1 ст. 304 КПК України, а саме отримання копії постанови про закриття кримінального провадження, на оскарження такої в судовому порядку.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 395 КПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1