Справа № 265/3048/14-к
Провадження № 1-кп/265/227/14
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді - Шиян В.В.,

при секретарі - Мальській Г.Ю.,

за участю прокурора - Тесленко Т.Ю.,
Виноградова А.Г.,

за участю захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі в залі суду
кримінальне провадження № 0000645
відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Маріуполя, громадянина України,
українця, з середньо- спеціальною
освітою, працюючого ПАТ «ММК ім.
Ілліча» ЖДЦ-ЛКС, помічником машиніста
тепловозу, холостого, раніше судимого:

- 2 вересня 2008 року Жовтневим районним
судом міста Маріуполя Донецької
області за ст.. 185 ч.3, 186 ч.2, 187 ч.2, 69 ч.1 ст.
70 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців
позбавлення волі. Звільнений 8
листопада 2010 року умовно - достроково
на підставі постанови Дергачівського
районного суду Харківської області
від 29 жовтня 2010 року. Не відбутий строк 1
рік 7 місяців 28 днів.

який зареєстрований в АДРЕСА_1,
проживає в АДРЕСА_2,

за підозрою у вчиненні кримінальних
злочинів передбачених ст. 186 ч.2, ст. 186
ч.3 КК України, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця міста
Маріуполя Донецької області, українця,
громадянина України, з середньо-
спеціальною освітою, розлученого,
працюючого ПАТ «МК»Азовсталь», РБЦ,
токарем, раніше судимого:

- 7 грудня 2006 року Жовтневим районним
судом міста Маріуполя, за ст.ст. 185 ч.2, 186
ч.2 ст. 70 ч.1, 75,76 КК України до 4 років 1
місяця позбавлення волі, з
випробуванням на 1 рік;

- 2 вересня 2008 року Жовтневим районним
судом міста Маріуполя за ст.ст. 185 ч.3, 71
КК України до 4 років 6 місяців
позбавлення волі. Звільнився 17 березня
2010 року умовно - достроково на підставі
постанови Перевальського районного
суду Луганської області від 9 березня
2010 року. Не відбутий строк 2 роки 2
місяці 4 дні.

- 30 грудня 2010 року Жовтневим районним
судом міста Маріуполя за ст.ст. 185 ч.2, 71
ч.1 КК України до позбавлення волі
строком на 3 роки . Звільнений 20 вересня
2013 року по відбуттю строку покарання;

який зареєстрований в АДРЕСА_3,
проживає в АДРЕСА_4,

за підозрою у вчиненні кримінального
злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК
України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця міста
Маріуполя, громадянина України,
українця, з середньо - спеціальною
освітою, неодруженого, не працюючого,
раніше судимого:

- 22 листопада 2011 року Жовтневим
районним судом міста Маріуполя за
ст.ст. 122 ч.1, 296 ч.1, 70 ч.1 КК України до 1
року позбавлення волі. Звільнився 22
листопада 2012 року по відбуттю строку
покарання,

який зареєстрований та проживає в
АДРЕСА_5,

за підозрою у вчиненні кримінального
злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК
України,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2014 року приблизно о 18 годині
ОСОБА_3 діючи умисно, повторно,
керуючись корисливими мотивами, з
метою відкритого викрадення чужого
майна, знаходячись біля торгівельного
хлібного кіоску, що розташований по
АДРЕСА_6, простягнув руку у віконце,
тобто проник до приміщення
торгівельного кіоску, де знаходився
продавець - жінка ОСОБА_6 та шляхом
ривку, зірвав фартух в кишені якого
знаходилась грошова сума в розмірі 1415
гривень, яка належить приватному
підприємцю ОСОБА_7 та мобільний телефон
«Самсунг -Е-900», вартістю 1000 гривень,
який належить ОСОБА_6, після чого з
викраденим майном з місця злочину зник,
розпорядившись ним на свій розсуд. Тим
самим спричинив матеріальну шкоду
потерпілій ОСОБА_7 на суму 1415 гривень та
потерпілій ОСОБА_6 на суму 1000 гривень.

27 січня 2014 року, приблизно о 19 годині,
ОСОБА_3, за попередньою змовою групою
осіб з ОСОБА_4 діючи умисно, повторно,
керуючись корисливим мотивом, з метою
відкритого викрадення чужого майна,
будучи в стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись в приміщенні крамниці
«ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташована по
АДРЕСА_7, заздалегідь побачивши де
зберігаються гроші, розподіливши між
собою ролі, за якими ОСОБА_3,
відволікаючи продавця замовленням
відвів у іншій бік крамниці, а ОСОБА_4 в
той час відкрито викрав з ящика
прилавку гроші в сумі 500 гривень, які
належать ОСОБА_8, спричинив тим самим
потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду
на загальну суму 500 гривень. З
викраденими грошима зникли, та
розпорядилися ними на власний розсуд.

11 лютого 2014 року, приблизно о 18 годині 30
хвилин, ОСОБА_3, за попередньою змовою
групою осіб з ОСОБА_4 діючи умисно,
повторно, керуючись корисливим
мотивом, з метою відкритого
викрадення чужого майна, знаходячись в
приміщенні крамниці, що розташована по
АДРЕСА_8, заздалегідь розподіливши між
собою ролі відповідно до яких ОСОБА_4
відволікаючи продавця замовленням
відвів у іншій бік крамниці, коли в той
час ОСОБА_3 стрибнув на прилавок,
відкрито викрав гроші в сумі 800 гривень,
які належать потерпілій ОСОБА_10, однак
остання побачивши ОСОБА_3 за
викраданням грошей, намагалася
перешкодити скоєнню грабежу, але в цей
час ОСОБА_4 схопив ОСОБА_10 за руки,
тобто застосував насильство, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілої, став утримувати останню,
даючи змогу ОСОБА_3 втекти з приміщення
крамниці. Таким чином своїми спільними
діями ОСОБА_3, та ОСОБА_4 спричинили
потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду
на загальну суму 800 гривень, з
викраденим зникли та розпорядилися на
власний розсуд.

07 березня 2014 року, приблизно о 18.00
годині, ОСОБА_3, та ОСОБА_4, повторно,
разом з ОСОБА_5 діючи навмисно, за
попередньою змовою групою осіб,
керуючись корисливим мотивом, з
метою відкритого викрадення чужого
майна, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись в
приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», що
розташований по АДРЕСА_9, заздалегідь
розподілившись між собою ролі
відповідно до яких ОСОБА_3 та ОСОБА_11
відволікаючи продавця замовленням
відвели у іншій бік крамниці, а ОСОБА_5
в той час відкрито, зі стелажу, викрав
гроші в сумі 700 гривень, які належать
приватному підприємцю ОСОБА_12. Таким
чином своїми спільними діями ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили
потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду
на загальну суму 700 гривень, з
викраденим зникли та розпорядилися на
власний розсуд.

В той же день, 07 березня 2014 року, точний
час під час досудового слідства не
встановлено, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
будучи в стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись біля крамниці
«ІНФОРМАЦІЯ_4», що розташована по
АДРЕСА_10, маючи намір вчинити відкрите
викрадення чужого майна, заздалегідь
розподілили ролі, та приблизно о 18
годині 30 хвилин, діючи умисно,
повторно, керуючись корисливим
мотивом, з метою відкритого викрадення
чужого майна, за попередньою змовою
групою осіб виконуючи заздалегідь
розподілені ролі ОСОБА_5, знаходячись
біля виходу, тримав двері відчиненими,
ОСОБА_3 відволік продавця замовленням,
а ОСОБА_4 з ящика прилавку, відкрито
викрав гроші в сумі 2005 гривень, які
належать приватному підприємцю
ОСОБА_13. Таким чином завдяки спільним
діям ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
спричинили потерпілій матеріальну
шкоду на загальну суму 2005 гривень, з
викраденим зникли та розпорядились
ними на власний розсуд.

В той же день 7 березня 2014 року
приблизно о 20 годині, ОСОБА_3 будучи в
стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись в крамниці, розташованій
по АДРЕСА_11, діючи умисно, повторно,
керуючись корисливим мотивом, з метою
відкритого викрадення чужого майна,
відкрито з під прилавка викрав гроші в
сумі 1760 гривень, які належали
потерпілій ОСОБА_14, спричинив тим самим
останній матеріальну шкоду на
зазначену суму з викраденим зник.
Грошима розпорядився на власний
розсуд.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_3 спочатку свою
провину визнав частково та пояснив, що
дійсно 26 січня 2014 року він
перебуваючи біля торгівельного кіоску
розташованому по АДРЕСА_6, викрав у
продавця, яка знаходилася в самому
торгівельному кіоску, шляхом ривка
гроші та втік. Грошима розпорядився на
власний розсуд.

Щодо епізоду від 27 січня 2014 року,
пояснив, що дійсно разом з ОСОБА_4,
відкрито викрали гроші та втекли,
однак попередньої домовленості не
було, все сталося само по собі. Гроші
поділили між собою та розпорядилися
ними на власний розсуд.

Епізод від 11 лютого 2014 року визнав
частково, оскільки попередньої
домовленості з ОСОБА_4 щодо викрадення
грошей у нього не було, а також не
визнає той факт, що ОСОБА_4 тримав
потерпілу ОСОБА_10 за руку під час
викрадення.

За іншими епізодами від 7 березня 2014
року в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_3» та в
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_4» свою провину
визнає повністю, але зазначає, що
попередньої домовленості з ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 не було, все складалося само по
собі. Підтвердив той факт, гроші після
скоєння злочинів ділили порівну.

Щодо епізоду від 7 березня 2014 року в
крамниці розташованій по АДРЕСА_11, то
умисел на викрадення грошей у нього
виник під час коли ОСОБА_4 та ОСОБА_5
купували алкогольні напої, та не
підозрювали про його наміри. Нікому
нічого не кажучи та ні з ким не
домовляючись він із під прилавку
викрав гроші та зник з ними.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3
повністю визнав свою провину,
розкаявся у скоєному та просить суд
строго його не наказувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 на початку
судового слухання свою провину визнав
частково, пояснив що дійсно скоював
злочини разом з ОСОБА_3, та ОСОБА_5 По
епізоду від 11 лютого 2014 року не визнає
той факт, що намагався утримувати
потерпілу ОСОБА_10 за руку, під час
викрадення ОСОБА_3 грошей. В подальшому
свою провину визнав повністю, просить
суд строго його не наказувати,
оскільки він відшкодував всім
потерпілим матеріальну шкоду, у
скоєному розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_5, свою провину
визнав повністю, та пояснив, що дійсно
7 березня 2014 року разом з ОСОБА_3, та
ОСОБА_4 вчинив ряд злочинів. Пояснив що
всі скоєні злочині були вчинені за
попередньою змовою, заздалегідь
розподілив ролі. Просить суд строго
його не наказувати, пояснив, що злочини
скоїв по непорозумінню, у чому щиро
кається, на даний час
працевлаштувався, докладав зусилля
щодо відшкодування шкоди потерпілим,
та просить у них вибачення.

Допитана в судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_13 пояснила, що вона є
приватним підприємцем та вона
здійснювала свою підприємницьку
діяльність в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_4»
що розташований по АДРЕСА_10. 7 березня
2014 року ввечері після 18 години їй
подзвонила продавець та сказала що
троє молодиків викрали в неї гроші.
Грошей було більше ніж 2000 гривень. Як
пояснювала продавець то двоє
молодиків її відволікали а третій
викрав касу. На даний час їй частково
відшкодували матеріальну шкоду в
розмірі 700 гривень, і вона претензій
матеріального та морального характеру
до обвинувачених не має, від
підтримання цивільного позову
відмовляється, на строгій мірі
покарання не наполягає.

Допитана в судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що вона 11
лютого 2014 року працювала продавцем в
магазині по АДРЕСА_8. Приблизно о 18
годині 30 хвилин в магазин зайшли два
хлопця. Один, це був ОСОБА_3 залишився
біля каси а інший, це був ОСОБА_4
попросив товар, який знаходився в
іншому кутку магазина. Під час коли
вона показувала товар ОСОБА_4 - ОСОБА_3,
переліз через прилавок та викрав гроші.
Коли вона це побачила, почала кричати,
та намагалася наздогнати ОСОБА_3, але
ОСОБА_4 схопив її за руку та утримував.
На даний час їй було відшкодовано 400
гривень, тому вона претензій
матеріального та морального характеру
до обвинувачених не має, на строгій
мірі покарання не наполягає.

Від потерпілої ОСОБА_7 в матеріалах
справи є заява с проханням розглядати
справу у її відсутність, від
підтримання цивільного позову вона
відмовляється, претензій
матеріального та морального характеру
до обвинувачених вона не має, на
строгій мірі покарання не наполягає.

Потерпілі ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_12,
ОСОБА_14 надали суду заяви с проханням
розглядати справи у їх відсутність,
претензій матеріального та морального
характеру до обвинувачених не мають, на
строгій мірі покарання не наполягають.

Вина обвинувачених у вчиненні
умисного злочину доведена повністю
окрім показань обвинувачених, та
потерпілих, дослідженими документами,
що перевірені в судовому засіданні, а
саме:

- Протоколом огляду предмету від 27
березня 2014 року, під час складання
якого оглядався диск ДВД із
відеозаписом подій в крамниці
«ІНФОРМАЦІЯ_2», який підтверджує факт
вчинення грабежу обвинуваченими
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою
групою осіб, розподілив ролі.

- Протоколом пред'явлення особи для
впізнання від 26 березня 2014 року, за яким
потерпіла ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_3, як
особу, яка 11 лютого 2014 року в
торгівельному кіоску по АДРЕСА_8,
викрала гроші.

- Протоколом проведення слідчого
експерименту від 16 березня 2014 року, за
яким ОСОБА_3 під час проведення
слідчого експерименту підтвердив той
факт, що всі злочини вчинялися за
попередньою змовою групою осіб,
розподілив ролі.

- Протоколом проведення слідчого
експерименту від 16 березня 2014 року за
яким ОСОБА_4 під час проведення
слідчого експерименту підтвердив той
факт, що всі злочини в яких він брав
участь, вчинялися за попередньою
змовою групою осіб, заздалегідь
розподілив ролі.

- Протоколом проведення слідчого
експерименту від 16 березня 2014 року за
яким ОСОБА_5 під час проведення
слідчого експерименту підтвердив той
факт, що всі злочини в яких він брав
участь, вчинялися за попередньою
змовою групою осіб, розподілив ролі.

- Висновком експерта № 138 від 26 березня
2014 року за яким три сліди пальців рук,
виявлені на поверхні пляшки з пивом
«Балтика 7», при огляді місця грабежу
ПП ОСОБА_13 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_4» по
АДРЕСА_10 для ідентифікації особи
придатні. Слід пальця руки, позначений
№ 1, вилучений з поверхні пляшки з
пивом «Балтика 7», залишений середнім
пальцем правої руки ОСОБА_3, слід
пальця руки позначений № 2, та 3
вилучений з поверхні пляшки з пивом
«Балтика 7», залишений безіменним
пальцем та великим пальцем правої
руки ОСОБА_4

- Висновком експерта № 137 від 25 березня
2014 року, за яким два сліди пальців рук,
виявлені на поверхні пляшки з пивом
«Білий ведмідь», при огляді місця
грабежу ПП ОСОБА_12 в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_3» по АДРЕСА_9 для
ідентифікації особи придатні. Слід
пальця руки, позначений № 2, вилучений
з поверхні пляшки з пивом «Білий
ведмідь», залишений безіменним
пальцем лівої руки ОСОБА_3

- Висновком акту судово -
психіатричної експертизи № 236 від 10
квітня 2014 року, за яким ОСОБА_3 будь
яким хронічним психічним розладом не
страдав і не страдає. Як у період
інкримінованого правопорушення так і
у теперішній час міг і може
усвідомлювати свої дії і керувати ними.
ОСОБА_3 в період інкримінованого
правопорушення в тимчасовому розладі
психічної діяльності не знаходився,
міг усвідомлювати свої дії і керувати
ними. За психічним станом не потребує
застосування примусових заходів
медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
події злочину мали місце, вина
підсудних доказана повністю, а дії:

ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ст.186 ч.2
КК України, оскільки він навмисно,
повторно за попередньою змовою групою
осіб скоїв відкрите викрадення чужого
майна (грабіж) та за ст. 186 ч.3 КК України,
оскільки він умисно, повторно, скоїв
відкрите викрадення чужого майна, (
грабіж) поєднане з проникненням у
приміщення.

ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ст.186 ч.2
КК України, оскільки він навмисно,
повторно за попередньою змовою групою
осіб скоїв відкрите викрадення чужого
майна. (грабіж), поєднане з насильством
яке не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілого.

ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ст.186 ч.2
КК України, оскільки він навмисно,
повторно за попередньою змовою групою
осіб скоїв відкрите викрадення чужого
майна. (грабіж).

При призначенні покарання суд враховує
ступень тяжкості вчиненого злочину,
особи винних та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Так ОСОБА_3, та ОСОБА_4 будучи особами
раніше судимими за корисні злочини,
маючи судимість не погашену та не
зняту, повторно скоїли ряд корисних
злочинів які кваліфікуються як тяжкі
злочини, в стані алкогольного
сп'яніння, однак тяжких наслідків від
їх дій не сталося, покаялися, мають
постійне місце проживання та роботи за
яким характеризуються позитивно,
ОСОБА_4 доклав масу зусиль щодо
відшкодування шкоди потерпілим,
потерпілі на строгій мірі покарання не
наполягають, що суд визнає як
пом'якшуючі провину обставини.

ОСОБА_5, будучи особою раніше судимою,
маючи судимість не погашену та не
зняту, повторно скоїв корисний злочин,
який кваліфікується як тяжкий, будучи в
стані алкогольного сп'яніння, однак
докладав зусилля щодо відшкодування
шкоди потерпілим, попросив у них
вибачення, у скоєному щиро кається,
має постійне місце проживання за яким
характеризується позитивно,
неофіційно працює, на обліку в
міськдиспансерах не перебуває,
потерпілі на строгій мірі покарання не
наполягають, що суд визнає як
пом'якшуючи провину обставини.

Обставини що обтяжують призначення
покарання обвинуваченим ОСОБА_3, та
ОСОБА_4- рецидив злочину, та вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Обставини що обтяжують призначення
покарання обвинуваченому ОСОБА_5 -
вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

До пом'якшуючих обставин суд відносить:
повне визнання своєї вини
обвинуваченими та щиросердне
розкаяння, відшкодування
обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5
матеріальної шкоди потерпілим.

Згідно ст..65 КК України, особі, яка
вчинила злочин, має бути призначене
покарання, необхідне й достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів. Більш суворий вид покарання з
числа передбачених за вчинений злочин
призначається лише у разі, якщо менш
суворий вид покарання буде недостатній
для виправлення особи та попередження
вчинення нею нових злочинів. Виходячи
із принципів справедливості,
співмірності та індивідуалізації -
покарання має бути адекватним
(відповідним) характеру вчинених дій,
їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст..50 КК
України при призначенні міри покарання
обвинуваченому, суд вважає за
необхідне призначити такий захід
примусу, який би був відповідною мірою
кари за скоєне, сприяв виправленню
засудженого та запобігав вчиненню
інших злочинів.

З урахуванням наведеного суд вважає, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід призначити
покарання у вигляді позбавлення волі в
межах санкції статей кримінального
закону, оскільки не знаходить підстав
для застосування до обвинувачених
вимог ст.ст.69, 75,76 КК України. При цьому
суд вважає, що таке покарання буде
необхідним і достатнім для виправлення
обвинувачених і буде цілком
відповідати тяжкості вчиненого
злочину, особі винного.

При призначенні покарання ОСОБА_3 за
сукупністю злочинів суд застосовує
принцип поглинання менш суворого
покарання більш суворим.

ОСОБА_5, суд вважає, що слід визначити
покарання у вигляді позбавлення волі
в межах санкцій статті кримінального
закону, при цьому суд вважає можливим
виправлення засудженого без відбуття
покарання з випробуванням та
покладенням на нього обов'язків
передбачених ст. 76 КК України.

Заявлені потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_13
цивільні позови не підлягають
розгляду та задоволенню у зв'язку з
відмовою потерпілих від їх
підтримання.

На підставі ст.ст.124-126 КПК України з
обвинувачених необхідно стягнути в
дольовому порядку на користь держави
витрати на проведення
судово-дактилоскопичних експертиз у
сумі 786,24 гривень.

Речові докази:

- Диск ДВД з відеозаписом обставин
скоєння кримінального правопорушення,
який зберігається в матеріалах
кримінального провадження, - необхідно
залишити в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочинів передбачених ст.ст. 186 ч.2, 186 ч.3
КК України та призначити покарання:

- за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді
позбавлення волі строком на 4 роки 6
місяців .

- за ст. 186 ч.3 КК України у вигляді
позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом повного
поглиння більш суворого покарання менш
суворим покаранням остаточно
призначити покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 5 ( п'ять )
років .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
кримінального злочину передбаченого
ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому
покарання у вигляді позбавлення волі
строком на 4 ( чотири) роки.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні
кримінального злочину передбаченого
ст. 186 КК України та призначити йому
покарання у вигляді позбавлення волі
строком на 4 ( чотири) роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_5 від відбуття
призначеного покарання з
випробувальним строком на 2 (два) роки,
якщо він протягом випробувального
строку не скоїть нового злочину та
виконає покладені на нього судом
обов'язки.

Відповідно до ст. 76 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_5, в
період випробувального строку
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну свого місця
проживання та періодично з'являтись
для реєстрації до
кримінально-виконавчої інспекції.

Строк покарання ОСОБА_3, ОСОБА_4
обчислювати з 14 березня 2014 року.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до набрання чинності вироком,
залишити без зміни - тримання під
вартою в СІЗО № 7 міста Маріуполя

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в
АДРЕСА_1, проживаючого в АДРЕСА_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1,
зареєстрованого в АДРЕСА_3,
проживаючого в АДРЕСА_4, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрованого та
проживаючого в АДРЕСА_5, на користь
держави витрати на проведення
судово-дактилоскопичних експертиз у
сумі 786,24 гривень, по 262 ( двісті
шестьдесят дві ) гривні 08 копійок з
кожного.

Речові докази:

- Диск ДВД з відеозаписом обставин
скоєння кримінального правопорушення,
який зберігається в матеріалах
кримінального провадження - залишити в
матеріалах справи.

На вирок суду протягом тридцяти діб з
дня його проголошення може бути подана
апеляція в Апеляційний суд Донецької
області через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя Донецької
області.

Суддя ______________________ Шиян В.В.