Провадження № 1-кп/520/370/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28.11.2013 року

Київський районний суд м. Одеси, в
складі:

Головуючого судді Войтов Г.В.,

при секретарі Кирикової
О.О.

за участю прокурора Донченко
О.М., Костенко С.К.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінального провадження,
внесеного в Єдиний реєстр досудових
розслідувань за № 0004937 за
обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

народження, уродженки с. Фонтанка,
Комінтернівського району,

Одеської області, громадянки
України, українки, з вищою

освітою, працюючою майстром
виробничого навчання ДНЗ

«Одеського професійного училища
залізничного транспорту та

будівництва», не замужній, має на
утриманні доньку, 2000 року

народження, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1,

раніше не судима

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.2
КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 згідно наказу №97-К
директора Державного навчального
закладу «Одеське професійне училище
залізничного транспорту та
будівництва» (далі ДНЗ «Одеське
професійне училище залізничного
транспорту та будівництва» ОСОБА_3 від
18.10.2005 року призначена на посаду
майстра виробничого навчання
вказаного училища. Будучи посадовою
особою , яка згідно своїх посадових
інструкцій, затверджених наказом
директора ДНЗ «Одеське професійне
училище залізничного транспорту та
будівництва » ОСОБА_3 повинна
виконувати вимоги п.2.17, 2.18 посадової
інструкції майстра виробничого
навчання, згідно яких проводити
активну роботу з комплектування
контингенту навчального закладу,
контролювати успішність та вести облік
відвідування занять учня.

Так, 09.09.2013 року, близько 12:00
годин, ОСОБА_4, з метою вступу до ДНЗ
«Одеське професійне училище
залізничного транспорту та
будівництва» за спеціалізацією
«провідник пасажирського вагона»
прибув до корпусу вищевказаного
училища за адресою: м. Одеса, вул.
В.Арнаутська, 96 де ОСОБА_2, будучи
посадовою особою, яка виконує
організаційно - розпорядчі функції,
знаходячись при виконанні службових
обов'язків, зажадала одержати від
ОСОБА_4 за вступ до ДНЗ «Одеське
професійне училище залізничного
транспорту та будівництва»
неправомірну вигоду у розмірі 900
доларів США.

ОСОБА_4 вимушений був погодитись на
вказану ОСОБА_2 суму неправомірної
вигоди, після чого ОСОБА_4, перебуваючи
в приміщені ДНЗ «Одеське професійне
училище залізничного транспорту та
будівництва» за адресою: м. Одеса, вул.
В.Арнаутська, 96 передав ОСОБА_2 першу
частину грошових коштів в сумі 400
доларів США, які зажадала саме ОСОБА_2
за вступ до ДНЗ «Одеське професійне
училище залізничного транспорту та
будівництва» за спеціалізацією
«провідник пасажирського вагону».

Разом з цим, в цей же день, згідно наказу
№2 від 09.09.2013 року директора ДНЗ
«Одеське професійне училище
залізничного транспорту та
будівництва» ОСОБА_3, гр.. ОСОБА_4 був
зачислений та прийнятий на навчання за
державним замовленням до ДНЗ «Одеське
професійне училище залізничного
транспорту та будівництва».

Після цього, 16.09.2013 року, близько 13:00
годин, маючи намір на отримання від гр..
ОСОБА_4 другої обговорюваної частини
грошових коштів продовжуючи свій
злочинний намір, спрямований на
неправомірну вигоду для себе від гр..
ОСОБА_4, майстер виробничого навчання
ДНЗ «Одеське професійне училище
залізничного транспорту та
будівництва» ОСОБА_2, будучи посадовою
особою, яка виконує організаційно -
розпорядчі функції, знаходячись при
виконанні службових обов'язків в
приміщенні ДНЗ «Одеське професійне
училище залізничного транспорту та
будівництва» за адресою: м. Одеси, вул.
В.Арнаутська, 96, зажадала та особисто
одержала другу частину неправомірної
вигоди для себе від гр. ОСОБА_4 у
розмірі 500 доларів США за вступ до ДНЗ
«Одеське професійне училище
залізничного транспорту та
будівництва» за спеціалізацією
«провідник пасажирського вагону».

В цілому ОСОБА_2 отримала неправомірну
вигоду в сумі: 400 + 500 доларів США = 900
доларів США, що станом на 16.09.2013 року
згідно курсу НБУ складає 7193,30 грн.

Допитана у судовому засіданні
підсудна ОСОБА_2 повністю визнала себе
винною за ст. 368 ч. 2 КК України, та
пояснила, що вона працює майстром
виробничого навчання у Одеському
професійному училищі залізничного
транспорту та будівництва. Так, у
вересні 2013 року до неї звернувся її
раніше не знайомий чоловік, на ім'я
ОСОБА_4, який пояснив, що він хотів
вчитися за фахом « провідник
пасажирського вагону». Вона йому
пояснила, які потрібно мати документи
для вступу у училище. Потім він їй
запропонував гроші, в розмірі 900
доларів США, за те щоб його зарахували
до училища, і він попав у групу де вона
викладала. Вона погодилась, він їй
передав документи та грошові кошти у
розмірі 400 доларів США. 09.09.2013 року,
ОСОБА_4 був зараховано у училище на
бюджетній основі. Отриманні гроші, вона
використала на медикаменти та одяг, для
своєї малолітньої доньки, у якої в той
час була поламана нога.

16.09.2013 року, ОСОБА_4 знов прийшов,
у училище, де передав мені 500 доларів
США, які вона взяла і положила собі у
кишеню. Потім до неї підійшли
співробітники міліції, та прокуратури,
і два понятих. У неї були вилучені
грошові кошти в розмірі 500 доларів США,
їй просвітили руки, які світилися
блакитним кольором. Вона пояснила, що
мала намір використати вказані кошти
на потреби своєї доньки та мати
похилого віку, які знаходяться на її
утриманні.

Допитав підсудну, за погодженням
з учасниками процесу, з якими було
погоджено щодо порядку дослідження
доказів по справі, суд не досліджує
інші докази по кримінальному
провадженню, крім показів підсудної в
силу ст. 349 ч. 3 КПК України суд має
право, якщо проти цього не заперечують
учасники судового процесу, визнати
недоцільним дослідження доказів щодо
тих обставин, які ніким не оспорюються,
при цьому суд з'ясував, чи правильно
розуміють учасники судового процесу
зміст цих обставин, чи немає у них
сумнівів у добровільності їх позиції, а
також суд їм роз'яснив що у такому
випадку вони будуть позбавлені права
оскаржити ці обставини в апеляційному
порядку.

Суд кваліфікує дії підсудної ОСОБА_2 за
ст.368 ч.2 КК України - одержання
службовою особою неправомірної вигоди
для себе за вчинення в інтересах того,
хто надає неправомірну вигоду будь -
якої дії з використанням наданого їй
службового становища.

Пом'якшуючими обставинами по справі
згідно з ст. 66 КК України необхідне
визнати щире каяття, повне визнання
вини, активне сприяла розкриттю
злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України
обставин, які обтяжують покарання
підсудної, судом не встановлено.

При призначенні покарання
підсудної, суд враховує, обставини
вчинення злочину, характер і ступінь
суспільної небезпеки скоєного, особу
підсудної, обставини які пом'якшують та
обтяжують покарання, що вона має на
утриманні малолітню дитину, яка
потребує медичної допомоги та
реабілітації, мати похилого віку, має
постійне місце мешкання, позитивну
характеристику за місцем роботи та
мешкання, раніше до кримінальної
відповідальності не притягувалася, та
вважає, що покарання слід призначити в
межах санкцій статті за якої
кваліфіковано злочин у вигляді
позбавлення волі та застосувати до неї
ст. 75 КК України, та з накладанням
обов'язків, передбачених ст. 76 КК
України.

Відповідно до постанови пленуму
Верховного Суду України №7 від 24.10.2003
року зі змінами, внесеними згідно з
постановою пленуму Верховного Суду
України № 18 від 10.12.2004 року з підстав,
зазначеними у ч. 1 ст. 69 КК України, суд
може не призначати додаткового
покарання, передбаченого санкцією
статті Особливої частини КК як
обов'язкове.

При викладених обставинах,
суд вважає за можливе на підставі ст. 69
КК України не призначати ОСОБА_2
додаткове покарання у виді позбавлення
права обіймати певні посади, чи
займатися певною діяльністю, яке
передбачене ч.2 ст. 368 КК України як
обов'язкове, виходячи з сукупності
вищезазначених обставин, які
пом'якшують покарання ОСОБА_2, тому дане
покарання буде відповідати вимогам
закону та справедливості.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373, 374, 376,377 КПК
України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 368
КК України, і призначити її покарання у
вигляді 2-х років позбавлення волі,
з застосуванням ст. 69 КК Украйни без
позбавлення права обіймати певні
посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_2 з іспитовим строком
на один рік.

На підставі п.2,3,4 ст.76 КК України
покласти на ОСОБА_2 наступні обов'язки:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання;

- періодично з'являтись для реєстрації
в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід до набрання
вироком законної сили щодо ОСОБА_2
залишити без змін.

Речові докази у вигляді
грошових коштів повернути заявнику,
інші речові докази залишити в
матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Київський районний суд м. Одеси
протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Войтов Г. В.