УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці 30 жовтня 2007 р. колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Станковської Г.А.

суддів Семенюка
К.М., ПетлюкаВ.І.

за
участю прокурора Хоміцької
Т.Б.

та
адвоката ОСОБА_5

захисника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 на вирок
Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 серпня 2007 р.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Жданова,
Донецької області, українець, громадянин України, з неповною середньою
освітою, непрацюючий, мешканець АДРЕСА_1, не судимого в силу ст. 89-1 КК
України, -

засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України на чотири роки позбавлення волі.

Строк відбуття
покарання обраховується з 10 серпня 2006 року.

Міра запобіжного заходу до набрання вироком законної сили
залишена у виді утримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 задоволено і стягнуто з засудженого на
її користь 2370 грн.

Вирішено питання
з речовими доказами.

Справа №
11-362/2007 р. Головуючий
у І інстанції

Категорія:
ст. 186 ч. 2 Гончарова І.М.

КК
України Доповідач:
Семенюк К.М.

Згідно вироку, ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 26 липня 2006 року в
період часу з 22 до 22 год.
30 хв. вступив в попередню змову із двома невстановленими слідством особами
(органи досудового слідства в цій частині виділили матеріали справи в окреме
провадження (а.с. 6-1) для відкритого заволодіння чужим майном. Так,
знаходячись біля торгівельного центру «Майдан» по вул. Червоноармійській в м.
Чернівці засуджений та невстановлена слідством особа, реалізуючи свій намір,
підійшли до потерпілої ОСОБА_3, останній наніс потерпілій удар кулаком в
обличчя., а ОСОБА_1 зірвав з неї золотий кулон вартістю 200 грн. В подальшому
на зупинці автобуса маршруту № 26 по вул. Комарова засуджений та невстановлена
слідством особа, відволікали увагу потерпілої, а друга невстановлена слідством
особа, яка проводжала ОСОБА_3, скористувавшись цим , зірвав з її плеча жіночу сумку
вартістю 60 грн., в якій знаходилися золотий ланцюжок - 500 грн., мобільний
телефон «Самсунг-Х 460» - 750 грн., парфюми та інші речі на загальну суму 2140
грн. Таким чином, ОСОБА_1 з двома невстановленими слідством особами відкрито
викрали у потерпілої ОСОБА_3 майна на загальну суму 2340 грн., після чого з
місця події втекли.

На вказаний вирок засуджений ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 подали
апеляційній скарги .

Засуджений просить вирок суду скасувати і кримінальну справу закрити на
підставі ст. 6 п. 2 КПК України.

В обґрунтування своєї скарги він посилається на те, що в
порушення вимог ст. 323 КПК України суд дійшов висновку про його винуватість у
вчиненні злочину , передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, хоча це не
підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні. Також він вважає,
що показам свідка ОСОБА_4 стосовно подій на зупинці автобуса маршрута № 26 суд
дав невірну оцінку, т.я. він на досудовому слідстві пояснював, що сумку з плеча
потерпілої зірвала незнайома особа, яка її проводжала. Вказані покази
збігаються під час дачі пояснень ОСОБА_4 в процесі пред'явлення особи для
впізнання.

Крім того, на думку апелянта, суд у вироку не зазначив, які дії слід
вважати такими, які свідчать про те, що у нього з невстановленими слідством
особами відбулася попередня змова на скоєння грабіжу.

Захисник ОСОБА_2 в своїй апеляції ставить під сумнів суму викрадених речей
у потерпілої та просить суд прийняти справедливе рішення.

Заслухавши доповідача, засудженого, захисника ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_5,
які підтримали апеляції, прокурора, яка заперечувала проти апеляцій, провівши
часткове судове слідство, перевіривши матеріалі справи, обговоривши доводи
апеляцій, судова колегія скасовує вирок , а справу направляє на додаткове
розслідування, частково задовольняє апеляції.

Відповідно
до вимог ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов'язані вжити всіх,
передбачених законом

заходів для
всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті
обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також
обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Згідно ст. 64 п. 4 КПК України при провадженні досудового слідства ,
дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню характер
і розмір шкоди, завданої злочином.

Вказаних вимог закону ні органи досудового слідства, ні суд не виконали.

Так з матеріалів справи вбачається , що при порушення
кримінальної справи було зазначено, що у ОСОБА_3 був викрадений мобільний
телефон «Сіменс Х-460», в подальшому було зазначено, що викрали телефон
«Самсунг X-
460».

Під час часткового судового слідства потерпіла заявила,
що у неї був викрадений мобільний телефон «Самсунг Х-480» . Однак вартість
телефону та інших речей, які у неї були викрадені 26 липня 2006 року назвати та
будь-чим підтвердити не змогла.

Крім того, під час допиту потерпілої вона показала, що 26
липня 2006 року її проводжала від торгівельного центру «Майдан» до вул..
Комарова особа на ім'я - ОСОБА_6
.

Однак зазначена особа до цього часу не встановлена. Також
свідкові ОСОБА_4 вона повідомила, які речі у неї знаходилися в жіночій сумці
після того, як її пограбував незнайомий. Однак з цього приводу ОСОБА_4 взагалі
не був допитаний.

Зазначеного свідка під час досудового слідства допитали лише 10 серпня 2006
року, а також склали з його участю протокол пред'явлення особи для впізнання
(а.с. 27-28). Вказана особа в анкетних даних зазначила , що проживає в селі
Станівці Кіцманського району. ОСОБА_1 неодноразово під час досудового слідства
заявляв клопотання про проведення між ним та ОСОБА_4 ставки віч-на-віч. Однак
цього зроблено не було.

Згідно адресної довідки, яка було досліджена в суді, ОСОБА_4 в Кіцманському
району в реєстрації не значиться.

З огляду на викладене необхідно шляхом
оперативно-розшукових заходів встановити вказану особу, допитати її стосовно
викрадених речей у потерпілої та для усунення суперечностей у відповідності до ст. 173КПК України провести
очну ставку між ним та ОСОБА_1

Також по епізоду пограбування потерпілої на зупинці маршрутного автобуса №
26 ОСОБА_3 в суді пояснила, що вона рахує, що між невідомою особою та
ОСОБА_1була попередня домовленість, т.я. вона чула, що невідомий дзвонив, на її
думку, на мобільний телефон засудженого та повідомив , де він знаходиться з
потерпілою.

Однак
органи досудового слідства ніяким чином це не перевіряли та будь-яких запитів в
ЗАТ «Український мобільний зв'язок» не робили, хоча мобільний телефон у ОСОБА_1
був вилучений при затриманні.

При новому
розслідуванні слід ретельно перевірити зазначені вище обставини , усунути
протиріччя у показах потерпілої, визначитися з сумою викрадених речей, при
необхідності провести інші слідчі дії для підтвердження чи спростування
обвинувачення і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване і законне рішення.

Керуючись ст.ст.
365, 366, 374 КПК України ,судова колегія, -

Ухвалила:

Апеляцію ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 задоволити частково.

Вирок
Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 серпня 2007 року скасувати
та кримінальну справу щодо ОСОБА_1направити для проведення додаткового
розслідування прокурору Шевченківського району м. Чернівців.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити у виді утримання під вартою.