ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
березня 2007 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого -
судді Чіркова
Г.Є.,

при секретарі Авраменко
Л.С.,

за участю
прокурора Каплунського В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді кримінальну

справу щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

уродженця смт
Мирне, Бориспільського району Київської області, громадянина України,
неодруженого, освіта середня, працюючого різноробочим ПП „Стальний дім",
проживає у АДРЕСА_1 несудимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
28 6 КК України,

встановив:

11
лютого 2006 року близько 19 год.
ОСОБА_1, будучи в
стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем „Москвич-412" д.н.з.
НОМЕР_1по вул. Пиреї в с. Вища Дубечня, Вишгородського району й порушив п.п.
1.2., 2.3, 2.9, 12.1 і 12.2 Правил дорожнього руху України, оскільки, не
дотримуючись безпечної швидкості руху і не врахувавши ускладненої дорожньої
обстановки, виїхав на зустрічну смугу, де на узбіччі допустив наїзд на
потерпілу ОСОБА_2, що спричинило заподіяння останній тяжких тілесних ушкоджень.

У
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, не заперечуючи встановлених у справі
обставин, ствердив про керування автомобілем після вжитих алкогольних напоїв,
який під час руху об'їжджав шеренгу людей, що йшли узбіччям засніженої проїзної
частини, внаслідок чого втратив керування і наїхав на потерпілу.

Потерпіла
ОСОБА_2 ствердила, що разом з іншими особами пішки рухалася впродовж узбіччя
проїжджої частини, коли автомобіль підсудного, який рухався на зустріч, виїхав
на їх смугу і на узбіччі наїхав на неї, від завданого удару вона втратила
свідомість. Унаслідок цієї пригоди їй заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, а її
лікування продовжується.

Зазначені
обставини підтверджуються сукупністю зібраних у справі та досліджених у
судовому засіданні доказів.

Зокрема,
про такі ж обставини пригоди ствердили й свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які на той час разом з
потерпілою пішки рухалися впродовж проїжджої частини, і показали суду, що
автомобіль підсудного їхав зі швидкістю близько 60-70 км/г та, не гальмуючи,
виїхав на зустрічну смугу, де наїхав на потерпілу.

2

Також
ствердили про те, що підсудний на час цієї пригоди був у стані алкогольного
сп'яніння.

Свідки
ОСОБА_6 та ОСОБА_7. ствердили, що підсудний напередодні ДТП, приїздив у бар
„Український шинок", де вживав алкогольні напої, після чого продовжив
керувати автомобілем і допустив наїзд на потерпілу.

Протокол
медичного огляду підсудного № 53 від 12 лютого 2006 року про відсутність ознак
сп'яніння, який проведено через 6 годин після пригоди, судом до уваги не
береться (а.с. 11) .

Про
обставини зіткнення йдеться також і в даних протоколу огляду місця події із
схемою до нього, що відповідають твердженням учасників події про наїзд на
потерпілу передньої частини автомобіля при виїзді на зустрічну смугу, а також
даним про локалізацію пошкоджень виявлених при огляді транспортного засобу
(а.с.6-7, 9, 69-70).

Крім
того, відповідно до даних протоколу огляду місця події, ділянка проїжджої частини,
де сталася пригода, вкрита злежалим снігом і є заледенілою, де край проїжджої
частини та тип покриття не проглядаються.

Про
розташування транспортного засобу та потерпілої в момент зіткнення на проїжджій
частині також йдеться у даних протоколів відтворення обстановки та обставин
події за участю потерпілої та свідка ОСОБА_8 (а.с. 63-68) .

Відповідно
до висновків судово-медичної експертизи № 67/д від 8 червня 2006 року в
потерпілої виявлено закриту травму органів черевної порожнини, відрив кишки, розрив
великого сальника, внутрішньочеревний крововилив, осколковий перелом правої
великогомілкової кісти із зміщенням уламків, ушкодження колінного суглоба, що
могли бути заподіянні за обставин згаданої дорожньо-транспортної пригоди і
відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент
заподіяння (а.с. 21-22).

На
підставі даних доказів, суд визнає доведеною вину ОСОБА_1 у порушенні правил
безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що
спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, та кваліфікує його злочинні дії
за ч. 2 ст. 28 6 КК України.

При
призначенні підсудному покарання, суд враховує конкретні обставини справи та
вчинення ним вперше необережного тяжкого злочину, дані про його особу, який
несудимий, має позитивну характеристику та постійне місце роботи.

Разом з
тим, суд звертає увагу на характер допущених підсудним порушень безпеки
дорожнього руху, який під час руху ускладненої дорожньої обстановки, за умови
її засніженості, не врахував і був у стані алкогольного сп'яніння, його
ставлення до цього й поведінку після злочину, коли він заходів до надання
медичної допомоги й усунення негативних наслідків пригоди не вживав, а з боку
пом'якшення - щиро розкаявся у вчиненому.

Виходячи
з наведеного, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_1 без
відбування покарання, яке слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 28 6 КК
України з випробуванням на підставі ст. 75 цього Кодексу, разом з позбавленням
підсудного права керувати транспортними засобами.

3

Вирішуючи
заявлений потерпілою цивільний позов про відшкодування заподіяної матеріальної
та моральної шкоди на суму 9 712 грн. та 100 000 грн. відповідно, суд виходить
з доказів про завдані збитки та з обґрунтованих потерпілою в судовому засіданні
обставин, а тому розмір відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в
заявленій сумі.

Що
стосується грошового розміру заподіяної моральної шкоди то, з огляду на
перенесені потерпілою фізичні страждання й характер заподіяних ушкоджень, стан
здоров'я, тривалість лікування й неможливість повного відновлення в
майбутньому, вимушених змін у життєвих планах і стосунках, розмір відшкодування
суд визнає доведеним частково від заявленої суми.

На підставі
викладеного та керуючись статтями 323 і 324 КПК України,

засудив:

визнати
винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і за
цим законом призначити йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі з
позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі
ст. 75 КК України ОСОБА_1 від відбування призначеного основного покарання у
виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох)
років і 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає обов'язки,
передбачені пунктами 2, 3 і 4 ст. 7 6 КК України, зокрема, повідомлятиме органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та навчання,
періодично з'являтиметься до зазначених органів для реєстрації, а також не
виїде за межі України без дозволу таких органів.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили обрати підписку про невиїзд з
постійного місця проживання.

Цивільний
позов потерпілої задовольнити частково й стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2на відшкодування матеріальної шкоди - 9 712 грн. та моральної шкоди - 15
000 грн.

Речовий
доказ - автомобіль „Москвич-412" д.н.з. НОМЕР_1повернути ОСОБА_1(а.с. 74).

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з
моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний
суд.