Справа №1-69/2007 р
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2007 року Менський районний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Ченцової' С.М.

при секретарі Галенок Н.М.

з участю прокурора Лиходід Л.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Мена кримінальну справу
по обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , уродженця та жителя
АДРЕСА_1, Громадянина України, освіта середня-професійна , непрацюючого, ,
розлученого, на утриманні двоє дітей , стан здоров'я незадовільний, постановою Сосницького районного суду Чернігівської області
від 20 липня 2007 року звільнений від відбуття
покарання за вироком Менського районного суду від 25.12.2006 року за ст. 249 ч.2 КК України до двох років і шести
місяців обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, іспитовий строк
один рік,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у період з 01.12.2005 року по 01.02.2007 року злісно ухилявся від
сплати аліментів, встановлених рішенням
Сосницького районного суду Чернігівської області від 17.07.1997 року на утримання дочок: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно , на користь матері дітей ОСОБА_4.
Загальна сума заборгованості, станом на 01.02.2007
року складає 4302 гривні. Злісний характер ухилення від сплати коштів на
утримання дітей виявляється в тому, що : ОСОБА_1 з 01.11.2004 року по теперішній час ніде не працює, зловживає спиртними
напоями, не перебував та не перебуває на обліку в
Сосницькому районному центрі зайнятості , ніякого підсобного господарства
немає, з 2005 року ніякої допомоги дітям не надає , з лютого 2005 року
знаходиться на диспансерному обліку в тубкабінеті Сосницької ЦРЛ, але
фтизіопульмонологічною МСЕК не був оглянутий , група інвалідності не встановлювалася, так як для проходження лікування в
Чернігівський обласний протитуберкульозний
диспансер звернувся тільки в лютому 2007 року.

Допитаний в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_1 винним себе в скоєнні злочину , передбаченого ст. 164 ч.1 КК України
визнав повністю та показав, що дійсно з грудня 2005
року не сплачує аліменти на утримання дітей , тому що ніде не працює і хворий.
У центр зайнятості після звільнення з роботи не звертався, підсобного
господарства ніякого немає. Хворий він на відкриту форму туберкульозу легень ,
і якби раніше лікувався в Чернігівському тубдиспансері,
то можливо б встановили групу інвалідності і оформив би пенсію, але він тільки в лютому 2007 року поїхав на стаціонарне лікування в
тубдиспансер. На день розгляду справи в суді
заборгованість по аліментах не погашав, іншої допомоги дітям теж не надавав.

Крім визнання
вини самим підсудним, його вина підтверджується доказами , зазначеними в матеріалах справи , які судом не
досліджувалися , але визнає і не оспорює їх достовірності сам підсудний.

2

Дії підсудного ОСОБА_1 органами
досудового слідства правильно кваліфіковані за ст.. 164 чЛ КК України,, як злісне ухилення-від сплати-~-ь
встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вирішуючи
питання про вид та міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує
ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує, що він скоїв злочин невеликої тяжкості за місцем проживання
характеризується посередньо, обставинами, що пом'якшують покарання є : вчинення
злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин : хворобу винного ; обставин,
що обтяжують покарання не встановлено , а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції
від суспільства і міру покарання призначити у вигляді обмеження волі.

Цивільного позову та судових витрат
по праві немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України і призначити йому покарання у
вигляді 1 ( одного ) року обмеження волі.

Обрати відносно ОСОБА_1 міру запобіжного заходу у вигляді - підписки про невиїзд.