Справа № 752/803/15-к
Провадження №: 1-кп/752/226/15
підготовчого судового засідання
22.01.2015 р. м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;
обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
До Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду та просив продовжити обвинуваченому міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник не заперечив з приводу призначення провадження до судового розгляду та просив змінити його підзахисному міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Потерпілий поклався на розсуд суду.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підлягає поверненню прокурору виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості, які прокурор вважає встановленими, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення має містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, а саме: подія кримінального правопорушення, як то час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
В обвинувальному акті у відомостях, які прокурор вважає встановленими, зазначено, що ОСОБА_3 ввечері 23.10.2014 року прийшов до помешкання свого товарища ОСОБА_6 , який проживає у приватному будинку АДРЕСА_2 , де проводили своє дозвілля та спільно вживали алкогольні напої. У подальшому 24.10.2014 року приблизно о 03-30 год. в ОСОБА_3 після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_6 виник конфлікт на грунті особистих неприязних стосунків. У ході вказаного конфлікту ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання ОСОБА_6 , відчуваючи особисту неприязнь до останнього, взяв кухонний ніж, який знаходився на тумбочці в приміщенні кімнати, де вони вживали алкогольні напої. Після цього ОСОБА_3 тримаючи вказаний ніж в правій руці, умисно з силою наніс ОСОБА_6 один удар в область грудної клітки, заподіявши проникаюче колото-різане поранення. В подальшому ОСОБА_3 почав хаотично наносити численні удари кухонним ножем ОСОБА_6 в область тулуба, однак останній почав захищатися руками, в результаті чого отримав також поранення рук.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Однак, в даному обвинувальному акті всупереч ст. 91 КПК України обвинувачення пред`явлено не конкретно: не вказана кількість та локалізація ударів, які ОСОБА_3 наніс ОСОБА_7 .
Крім того, всупереч п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України в даному обвинувальному акті, анкетні відомості обвинуваченого ОСОБА_3 викладені неповно, а саме вказано місце реєстрації обвинуваченого.
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про неможливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення ч. 1 ст. 121 КК України складений з порушенням норм КПК України, які повинні бути усунуті в порядку, визначеному ст. 314 КПК України.
З урахуванням клопотання прокурора та звертаючи увагу на те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 24.01.2015 року, а підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, суд керуючись ст. 315 КПК України, приходить до висновку про необхідність міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін та вважати продовженою строком на 60 діб.
Тому, приймаючи до уваги викладене вище суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Керуючись вимогами ст. 315 КПК України, обраний на досудовому розслідуванні обвинуваченому:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін та продовжити до 23.03.2015 року включно.
Ухвала судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 діб з моменту оголошення.

Суддя