печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4590/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2015 Печерський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0007269 від 22 грудня 2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого (зі слів) за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , судимого:

-25.01.2007 Шевченківським районним судом м.Києва за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільненого від покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-30.01.2008 Солом`янським районним судом м.Києва за ст.ст.185 ч.2, 309 ч.1, 70, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 22.05.2012 за відбуттям покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, звільнившись 22.05.12р. з місць позбавлення волі за відбуттям покарання та маючи судимість, що не знята і не погашена у встановленому законом порядку, знов вчинив аналогічний злочин за наступних обставин.

22 грудня 2014 року, приблизно о 09.30 год., ОСОБА_3 , знаходячись у маршрутному таксі №205, побачив у раніше не знайомої ОСОБА_5 сумку з її особистими речами, після чого в нього виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна, що належить останній. З цією метою ОСОБА_3 , діючи з корисливих спонукань, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, під`їжджаючи до зупинки громадського транспорту «Струтинського», що розташована за адресою: м.Київ, бул.Д.Народів, 40-а, викрав зі вказаної жіночої сумочки гаманець з грошовими коштами в сумі 323 грн., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_3 із викраденим вийшов з маршрутного таксі на вищевказаній зупинці, але невдовзі був затриманий працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, дав показання, що відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи, не оспорював кількість та вартість викраденого майна, а також погодився з юридичною оцінкою його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Пояснив, що 22.12.2014 приблизно о 09.30 год., він у власних справах їхав у маршрутному таксі №205, де помітив раніше не знайому ОСОБА_5 , яка стояла до нього спиною. У вказаної жінки на плечі була сумка, яка була привідкрита і з неї було видно гаманець. В цей момент в нього виник умисел на викрадення вказаного гаманаця. З цією метою він підійшов до потерпілої, дістав непомітно від оточуючих в неї з сумки гаманець, разом з яким вслід за потерпілою вийшов на зупинці громадського транспорту «Струтинського», де його повинен був очікувати товариш. На вказаній зупинці до нього підійшли працівники міліції, які не відомо звідки взялись, і його затримали з викраденим гаманцем, який в подальшому було повернуто потерпілій. Свої дії охарактеризував негативно.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він, діючи повторно, вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжку).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом в ході розгляду справи не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середньої тяжкості, те, що він раніше багаторазово судимий за злочини проти власності, вчинив вказаний злочин під час судимості, що не знята і не погашена у встановленому законом порядку, що свідчить про його відверте небажання стати на шлях виправлення, не працював та суспільно-корисною працею не займався, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, приймаючи до уваги те, що майно потерпілій ОСОБА_5 було повернуто, хоча і завдяки вчасним діям по викриттю злочину працівниками міліції, потерпіла претензій до обвинуваченого не мала, на обліку у лікарів нарколога і психіатра ОСОБА_3 не перебуває, має визначене місце реєстрації, де характеризується задовільно, а також враховуючи обставину, що пом`якшує його покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах близьких до мінімальних санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Оскільки, ОСОБА_3 визнається винним у злочині, вчиненому до постановлення вироку Солом`янського районного суду м.Києва від 13.01.2015, який його засуджено за ст. 395 КК України на 2 місяці арешту, остаточне покарання за сукупністю злочинів суд призначає йому за правилами ч.4 ст. 70 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень до ч 9 ст.100 КПК України. Судові витрати та цивільний позов у справі відсутні.

Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 13.01.2015 у виді двох місяців арешту, більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обраховувати з 22 грудня 2014р, зарахувавши в строк відбуття покарання у відповідності до положень ч. 4 ст. 70 КК України повністю відбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 13.01.2015.

Речовий доказ: гаманець з грошима в сумі 323 грн., - які знаходяться на зберіганні в потерпілої ОСОБА_5 , залишити в її користуванні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1