Справа № 1-614-2008 року
року Замостянський районний суд м. Вінниці
складі : головуючого - судді Старинщук О.В.,
прокурора Шлапака Д. О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с. Стрільники Шаргородського району
Вінницької області, українця,
громадянина України, освіта середня,
одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, непрацюючого,
раніше не судимого, проживаючого за
адресою: зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, у
вчиненні злочину, передбаченого
ст. 185 ч. 1 КК України, -
Підсудний ОСОБА_1, 28.10.2008 року о 05
годині 00 хв., знаходячись в залі очікування залізничного вокзалу ст. Вінниця,
на сидінні поряд зі своїми знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_3, маючи умисел на таємне
викрадення чужого майна, впевнившись, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3заснули, дістав із
зовнішньої лівої кишені куртки ОСОБА_2 мобільний телефон марки «Нокіа - 6300»,
чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1, вартістю 1111 ( одна тисяча сто
одинадцять) гривень, із сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25
гривень, а всього на загальну суму 1136 гривень, та заховав викрадений ним
мобільний телефон із сім-картою до
внутрішньої правої кишені своєї куртки, привласнивши собі таким чином даний
телефон, при цьому маючи реальну можливість
розпорядитись викраденим телефоном, а
сім-карту мобільного оператора «Київстар» витягнув з телефону, і потім
викинув в урну для сміття на залізничному вокзалі ст. Вінниця. Потім, біля 6
години ранку 28.10.2008 року ОСОБА_1, розбудив ОСОБА_2 та ОСОБА_3., і вони
разом пішли до електропоїзду щоб
провести ОСОБА_2, і біля турнікетів, що
знаходяться на першій платформі
залізничного вокзалу ст. Вінниця, ОСОБА_2, виявив відсутність свого
мобільного телефону, який знаходився у зовнішній лівій кишені його куртки, про
що повідомив ОСОБА_3 та ОСОБА_1, сказавши їм, що загубити даний телефон він не
міг, так як перед тим, як заснути в залі
очікування, поклав його до лівого зовнішнього карману куртки та стверджуючи, що
даний телефон у нього могли викрасти тільки в залі очікування залізничного
вокзалу ст. Вінниця, коли він спав. ОСОБА_1 та ОСОБА_3відповіли, що не бачили
хто міг викрасти даний телефон, через те, що самі спали в даний час. ОСОБА_2
сказав, що потрібно звернутися за допомогою до працівників міліції, у відповідь
на що ОСОБА_1 відповів, що в міліцію
звертатися не потрібно, так як він. Тобто ОСОБА_2 ще в п'яному стані, і його
самого можуть забрати до міліції. Потім ОСОБА_2, ОСОБА_3і ОСОБА_1 поїхали на
вул. Київську в м. Вінниця до знайомого ОСОБА_2, після чого ОСОБА_2 поїхав на
центральний автовокзал, а ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 поїхали на Центральний ринок
м. Вінниці, де о 7 годині 45 хвилин
ОСОБА_1 продав викрадений ним у ОСОБА_2 мобільний телефон марки «Нокіа - 6300»,
чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1, продавцеві мобільних телефонів ОСОБА_4
за 650 ( шістсот п'ятдесят) гривень, де під час купівлі телефону ОСОБА_4,
взявши паспорт ОСОБА_1 і на аркуші паперу записав всі анкетні та паспортні дані
ОСОБА_1, а ОСОБА_1 на даному аркуші поставив свій підпис, після чого разом з
ОСОБА_3 поїхав у місто.
В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав по фактичних обставинах справи,
щиро розкаюється в скоєному та просить суд
суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав
заявлений ним цивільний позов та просив суд його задоволити. На
підставі пояснень підсудного про повне визнання вини, згідно ст. ст. 299,
301-1 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини
справи, які ніким не оспорюються, при цьому підсудному роз'яснено, що в такому разі він буде
позбавлений можливості оспорювати дані
фактичні обставини в апеляційному порядку. Даючи юридичну оцінку діям підсудного, суд вважає, що
його дії слід кваліфікувати за
ст. 185 ч. 1 КК України - (крадіжка), тобто таємне викрадення привласнення чужого майна. При
обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу підсудного, обставини, що пом'якшують чи обтяжують його
покарання, а саме, що підсудний раніше не судимий, позитивно характеризується
за місцем проживання. Обставинами,
що пом'якшують покарання підсудного, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин
що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено. Цивільний позов потерпілого
ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а тому з підсудного ОСОБА_1 ,
необхідно стягнути на користь
потерпілого ОСОБА_2 1136 гривень матеріальної шкоди.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи підсудного, суд
вважає, що йому слід обрати міру
покарання в межах санкції статті 185 ч.
1 КК України, у вигляді штрафу, що буде
достатнім для його виправлення. На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, передбаченого ст.
185 ч. 1 КК України та
призначити йому покарання у
вигляді штрафу в розмірі 700 грн.
Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілого
ОСОБА_2 матеріальну шкоду в
запобіжного заходу до набрання вироком
законної силу залишити без змін -
підписку про невиїзд.
суду може бути подана апеляція до
апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту
вручення копії вироку.