Справа № 158/194/15-к Провадження №11-кп/773/180/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:заходи примусового характеру Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Волинської області ОСОБА_8 на ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 05 березня 2015 року, якою застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Рожищенського районного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_10 погодженого з прокурором прокуратури Ківерцівського району ОСОБА_11 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 15, ч 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Рожищенського районного суду від 05.03.2015 року клопотання задоволено.

Застосовано до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Заступник прокурора Волинської області ОСОБА_8 у поданій апеляції, не оспорюючи фактичних обставин справи, правильності кваліфікації вчиненого ОСОБА_9 суспільно-небезпечного діяння вказує на незаконності ухвали суду в частині визначеного судом виду примусових заходів, а також при розгляді клопотання істотного порушення судом першої інстанції вимог кримінально-процесуального законодавства.

Зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічного хворого, який вчинив суспільно-небезпечне діяння, пов`язане із посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

ОСОБА_9 суспільно-небезпечного діяння з посяганням на життя інших осіб не вчинив. В акті судово-психіатричного експерта № 205 від 24.12.2014 року не зазначено, що ОСОБА_9 за своїм психічним станом і характером суспільно-небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства. При розгляді справи суд першої інстанції зазначений акт належним чином не дослідив, а своє рішення про поміщення ОСОБА_9 до психіатричного закладу з суворим режимом не умотивував, чим допустив неправильне застосування кримінального закону та істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Просить ухвалу Рожищенського районного суду від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, захисника ОСОБА_9 - ОСОБА_7 , який апеляцію прокурора визнав частково, просив ухвалу Рожищенського районного суду змінити та застосувати щодо ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із матеріалів кримінального провадження та постанови суду першої інстанції встановлено, що суспільно-небезпечні дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 186 КК України, тобто як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно-небезпечне діяння, пов`язані із посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Визначаючи щодо ОСОБА_9 вид примусового медичного заходу суд першої інстанції вказаних вимог Закону не виконав, а саме не врахував, що ОСОБА_9 суспільно-небезпечного діяння з посяганням на життя інших осіб не вчинив, а також не навів доказів, які би свідчили, що ОСОБА_9 за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства, а тому без законних підстав обрав останньому найбільш суворий вид примусового заходу медичного характеру.

Оскільки в матеріалах провадження відсутні докази, що особа ОСОБА_9 становить особливу небезпеку для суспільства, а тому ухвала Рожищенського районного суду Волинської області в частині застосування ОСОБА_9 виду примусового заходу медичного характеру слід змінити та застосувати щодо останнього примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Керуючись ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області задовольнити частково.

Ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 05.03.2015 року в частині застосування щодо ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру змінити.

Застосувати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4