районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________
Справа № 1-934/11
ВИРОК

Іменем України

09 квітня 2012 року
м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -судді Чернієнка С.А.

при секретарі Іваніцькій А.О.

за участю прокурора Артеменко О.В.,

потерпілих ОСОБА_1 і ОСОБА_2

та підсудного,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду кримінальну
справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.
Вознесенську Миколаївської області, є
громадянином України, раніше судимим 22
серпня 2011 року Приморським районним
судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до
трьох місяців арешту (04 жовтня 2011 року
повністю відбув призначене покарання),
є неодруженим, має на утриманні
малолітню дитину, має базову загальну
середню освіту, не працює, проживає за
адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1
ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

13 жовтня 2011 року, близько 00 год. 40 хв.,
ОСОБА_3, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись у
квартирі АДРЕСА_1, діючи умисно з
корисливих мотивів з метою заволодіння
ноутбуком «Асус К-50»вартістю 4 625 грн.,
який належить неповнолітній ОСОБА_2,
запропонував останній передати йому
цей ноутбук для налаштування, ввівши
її, таким чином, в оману щодо мети
одержання ним вказаного майна.
Погодившись на таке, неповнолітня
ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 вказаний
ноутбук, яким останній цією ж ніччю
розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 15 жовтня 2011 року, близько 11
год. 00 хв., ОСОБА_3, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись у
квартирі АДРЕСА_1, повторно, діючи
умисно з корисливих мотивів, таємно
викрав майно ОСОБА_1 на загальну суму 1
850, а саме музичний центр «Деу»вартістю
850 грн. та телевізор «Тошиба»вартістю 1
000 грн., з яким з місця вчинення злочину
зник та розпорядився ним на власний
розсуд.

Також, 31 жовтня 2011 року, у першій
половині дня, ОСОБА_3, перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись у квартирі АДРЕСА_1,
повторно, діючи умисно з корисливих
мотивів, таємно викрав майно ОСОБА_1 на
загальну суму 1 350, а саме музичний центр
«Деу»вартістю 850 грн. та швейну машинку
вартістю 500 грн., з яким з місця вчинення
злочину зник та розпорядився на
власний розсуд.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3
у пред'явленому йому обвинуваченні у
вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.
185, ч. 2 ст. 185 КК України, винним себе
визнав частково та повідомив, що 12
жовтня 2011 року до ночі він вживав
алкогольні напої. Вночі він,
повертаючись додому, найняв таксі.
Оскільки в нього не було чим
розрахуватися, він запропонував
таксисту придбати його телефон, на що
той погодився. Після цього, таксист
спитав, чи немає в нього іще якогось
майна на продаж. Він пригадав, що
ОСОБА_2, яка винаймає одну з кімнат у
квартирі, де він проживає, необхідно
налаштувати ноутбук і вирішив, ввівши
її в оману, заволодіти цим майном. Тоді
він сказав таксисту, що у нього на
продаж є ноутбук і запропонував його
купити. Таксист сказав, щоб він приніс
ноутбук. Зайшовши до квартири близько 00
год. 30 хв. він повідомив ОСОБА_2, що його
знайомий може налаштувати її ноутбук, і
сказав, що зараз візьме цей ноутбук, щоб
занести знайомому для налаштування.
ОСОБА_2 погодилася та передала йому
вказаний ноутбук. Він вийшов у двір і
передав продав ноутбук таксисту. Той
сказав, що купить його за 400 грн.. Далі
він з таксистом, як той сказав, поїхали
до матері останнього, щоб таксист взяв
гроші. Коли вони приїхали в район
«Старого Водопою», таксист залишив
його біля магазина, дав йому 20 грн. і
сказав, щоб він попив пива та почекав,
поки той з'їздить додому за грошима.
Ноутбук при цьому таксист взяв із
собою. Він прочекав таксиста близько
двох годин, і тоді зрозумів, що той його
обманув. Крім цього, 15 жовтня 2011 року,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись у себе вдома, він
викрав музичний центр «Деу»та
телевізор «Тошиба», які належать його
матері ОСОБА_1. Музичний центр він
продав на Центральному ринку невідомій
йому жінці, а телевізор сховав у сараї
біля його квартири. 31 жовтня 2011 року
знову перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння та знаходячись у вказаній
квартирі, він викрав вказаний музичний
центр, який матері повернули
працівники міліції, а також швейну
машинку. Музичний Центр він продав
невідомому чоловікові, а куди подів
швейну машинку не пам'ятає, оскільки
перебував у стані сильного
алкогольного сп'яніння. У вчиненому
щиро кається.

Крім власних показань ОСОБА_3 його вина
у вчиненні шахрайства щодо
неповнолітньої ОСОБА_2 за викладених
вище обставин підтверджується
показаннями потерпілої, яка у ході
судового слідства повідомила, що у
жовтні 2011 року вона винаймала кімнату у
квартирі АДРЕСА_1. У цій квартирі
проживав й підсудний. З останнім в неї
були приятельські стосунки. Якось вона
повідомила ОСОБА_3 про необхідність
налаштування свого ноутбуку «Асус
К-50»вартістю 4 625 грн.. Через деякий час,
точної дати не пам'ятає, вночі,
підсудний прийшов додому у стані
алкогольного сп'яніння і сказав, що
його знайомий може налаштувати
ноутбук, і його необхідно зараз
віднести для налаштування. Вона
повірила ОСОБА_3 і передала ноутбук.
Підсудний його взяв і кудись пішов.
Через декілька днів вона спитала у
ОСОБА_3, коли він поверне ноутбук.
Останній нічого не відповів, і тоді
вона зрозуміла, що підсудний її обманув
і заволодів ноутбуком. В процесі
розслідування кримінальної справи
ОСОБА_3 придбав і повернув їй точно
такий ноутбук.

Вказані вище показання підсудного в
цій частині обвинувачення повністю
узгоджуються із наведеним вище
показаннями потерпілої.

За таких обставин, суд вважає
неправильною кваліфікацію дії ОСОБА_3 в
частині заволодіння майном
неповнолітньої ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185 КК
України, як крадіжка -таємне викрадення
чужого майна. Такі дії підсудного слід
кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України,
як шахрайство -заволодіння чужим
майном шляхом обману та зловживання
довірою.

Показання підсудного в частині
крадіжок майна ОСОБА_1 повністю
відповідають фактичним обставинам
справи, що викладені у наведеному вище
формулюванні обвинувачення, і жоден з
учасників процесу ці обставини не
оспорює, з огляду на що суд вважає їх
встановленими.

Дії підсудного ОСОБА_3 у цій частині
досудовим слідством правильно
кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України,
як крадіжки -таємні викрадення чужого
майна -вчиненні повторно.

При призначенні покарання підсудному
суд, відповідно до ст. 65 КК України,
враховує, що він вчинив умисні злочини
невеликої та середньої тяжкості, його
особу, а саме те, що він є раніше
судимим, не працює, має постійне місце
проживання, за яким характеризуються
негативно, має на утриманні малолітню
дитину, перебуває на обліку в МОНД з
діагнозом: синдром залежності від
алкоголю, як обставини, що обтяжують
покарання, - вчинення злочинів у стані
алкогольного сп'яніння, а злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, іще
й щодо неповнолітньої, як обставини, що
його пом'якшують, -щире каяття
підсудного, а щодо злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -іще
й добровільне повне відшкодування
збитків, завданих злочином.

З урахуванням викладеного, суд вважає
за необхідне призначити ОСОБА_3 за
вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.
190 КК України, -покарання у виді
громадських робіт строком на двісті
сорок годин, за вчинення злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
-покарання у виді арешту строком на
чотири місяці, та на підставі ч. 1 ст. 70
КК України, шляхом поглинання менш
суворого з призначених покарань більш
суворим, за сукупністю злочинів,
-покарання у виді арешту строком на
чотири місяці, яке вважає таким, що
відповідає особі підсудного і тяжкості
вчинених ним злочинів, а також таким, що
є необхідним та достатнім для його
виправлення і попередження вчинення
ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 321-324, 330, 333-335, 343 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст.
185 КК України, та призначити йому
покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України -у виді
громадських робіт строком на двісті
сорок годин;

- за ч. 2 ст. 185 КК України -у виді арешту
строком на чотири місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом
поглинання менш суворого з призначених
покарань більш суворим, за сукупністю
злочинів, призначити ОСОБА_3 покарання
у виді арешту строком на чотири місяці.

Строк відбування покарання засудженим
ОСОБА_3 відраховувати з моменту
приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід у вигляді підписки
про невиїзд, обраний щодо засудженого
ОСОБА_3 під час досудового слідства, до
набрання вироком законної сили
-залишити попереднім.

На вирок може бути подано апеляцію до
Апеляційного суду Миколаївської
області через Центральний районний суд
м. Миколаєва протягом п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення.

Головуючий: