Справа № 554/1760/15-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 24.04.2015
24 квітня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представників цивільного позивача ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, приватного підприємця, не судимого
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому злочинів, які він вчинив за наступних обставин.
Згідно рішення позачергової сорокової сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 18 березня 2014 року припинено юридичну особу КП Містобудування та кадастр Полтавської міської ради шляхом його ліквідації. Головою ліквідаційної комісії призначено обвинуваченого ОСОБА_7 , який одночасно зареєстрований як ФОП ОСОБА_7 .
Являючись на підставі вищезазначеного рішення позачергової сесії Полтавської міської ради головою ліквідаційної комісії та будучи наділеним повноважним органом місцевого самоврядування правом виконувати тимчасово організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції у комунальному підприємстві, згідно п. 9.2.2. розділу 9 Припинення діяльності комунального підприємства Статуту КП Містобудування та кадастр Полтавської міської ради, отримав повноваження по управлінню справами комунального підприємства, а отже є службовою особою.
У кінці березня 2014 року у обвинуваченого виник злочинний намір на заволодіння грошовими коштами, які належать КП Містобудування та кадастр Полтавської міської ради та зловживання своїм службовим становищем.
З цією метою останній, діючи умисно, 28 березня 2014 року уклав договір про надання послуг між КП Містобудування та кадастр Полтавської міської ради у своїй особі, як голова ліквідаційної комісії, з однієї сторони, і ФОП ОСОБА_7 , у своїй же особі, що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію, іменоване надалі Виконавець, з іншої сторони, з метою завуалювання перерахування коштів на рахунок виконавця під виглядом виконання цивільно-правової угоди.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений також, діючи умисно за допомогою комп`ютера самостійно виготовив рахунок № 30/05/2014 від 30 травня 2014 року, який є офіційним документом, в якому вказав неправдиві відомості про те, що КП Містобудування та кадастр Полтавської міської ради, як платник, в особі ОСОБА_7 мало перерахувати на поточний рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий в ПАТ КБ Глобус м. Київ і належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 8000 грн. з призначенням платежу оплата послуг згідно неіснуючого договору від 26 березня 2014 року, оскільки договір про надання послуг укладений 28 березня 2014 року. Завіривши даний рахунок власним підписом і печаткою ФОП ОСОБА_7 , надав його для проведення оплати. Для маскування свого злочинного наміру та нібито для підтвердження виконання частини умов договору про надання послуг від 28 березня 2014 року виготовив за допомогою комп`ютера акт № 29/08/2014 виконаних робіт від 29 серпня 2014 року, який є офіційним документом, у якому вказав неправдиві відомості про те, що Комунальне підприємство Містобудування та кадастр Полтавської міської ради, як замовник, у своїй особі як голова ліквідаційної комісії, та фізична особа підприємець також у своїй особі, як Виконавець, здійснили підписання акту № 29/08/2014 виконаних робіт від 29 серпня 2014 року, який був підписаний ОСОБА_7 одночасно як виконавцем, так і замовником та завірений печатками ФОП Стрілець та КП Містобудування та кадастр Полтавської міської ради, хоча умови, які передбачали порядок проведення процедури ліквідації комунального підприємства дотримані та виконані не були. Грошовими коштами у розмірі 8000 грн., які надійшли на його рахунок 3 червня 2014 року згідно підроблених офіційних документів, останній розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку експерта № 76 від 29 січня 2015 року підписи: в графі підпис ОСОБА_7 під даними Виконавець та Замовник другої сторінки акту виконаних робіт від 29 травня 2014 року між Комунальним підприємством Містобудування та кадастр Полтавської міської ради (Замовник) та ФОП ОСОБА_7 (Виконавець); в графі підпис ОСОБА_7 під даними Виконавець та Замовник другої сторінки акту виконаних робіт від 29 серпня 2014 року між Комунальним підприємством Містобудування та кадастр Полтавської міської ради (Замовник) та ФОП ОСОБА_7 (Виконавець); в графі Підпис ОСОБА_7 рахунку № 26/03/2014 від 26 березня 2014 року на 6000 грн., де ФОП ОСОБА_7 постачальник, а Комунальне підприємство Містобудування та кадастр Полтавської міської ради - платник; в графі Підпис ОСОБА_7 рахунку № 30/05/2014 від 30 травня 2014 року на 8000 грн., де ФОП ОСОБА_7 постачальник, а КП Містобудування та кадастр Полтавської міської ради платник, виконані ОСОБА_7 .
Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_7 вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та показав, що рішенням сесії міської ради його було призначено головою ліквідаційної комісії КП Містобудування та кадастр, яка складалася з двох осіб його особисто та члена ліквідаційної комісії ОСОБА_8 . Винагороду за рішенням сесії Полтавської міської ради йому не було призначено та заробітну плату на підприємстві він не отримував, оскільки на посаді керівника підприємства продовжував перебувати його директор, якому й виплачувалась заробітна плата. Член ліквідаційної комісії ОСОБА_8 отримувала винагороду за цивільно-правовою угодою, що було погоджено з Полтавською міською радою. Для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією підприємства, КП Містобудування та кадастр Полтавської міської ради уклало угоду в особі обвинуваченого з ФОП ОСОБА_7 від 26 березня 2014 року, в його ж особі, і здійснило оплату послуг. Роботи ФОП ОСОБА_7 були виконані відповідно до укладеного договору, про що засвідчено в актах виконаних робіт, на підставі яких проведено оплату за їх виконання. Процедура ліквідації до цього часу не закінчена і він, як голова ліквідаційної комісії, продовжує роботу по її завершенню. Наголосив, що ліквідаційна процедура КП Містобудування та кадастр Полтавської міської ради проводилася і проводиться виключно з додержанням вимог чинного законодавства. Зазначив, що неправдивих відомостей у рахунки і акти виконаних робіт він не вносив, а відобразив дані, які відповідають дійсності. Договору від 28 березня 2014 року про надання послуг він не укладав, його не підписував і про факт його існування не знав. Стороною обвинувачення цей факт не підтверджений, оскільки не надано оригіналу договору, а його ксерокопію, надану під час розгляду справи в суді, вважає сфальсифікованою, а сам факт її появи не дослідженим. Вважаючи не доведеною його вину у вчиненні інкримінованих злочинів, просив виправдати його.
Частина 2 статті 191 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_7 , передбачає кримінальну відповідальність за привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. При цьому суб`єктивна сторона цього злочину характеризується прямим умислом, корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном.
Частина 1 статті 366 КК України, яка також інкримінується обвинуваченому, встановлює відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
За встановлених обставин справи суду не було надано належних, допустимих і достатніх доказів вчинення ОСОБА_7 заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а також вчинення ним службового підроблення з огляду на таке.
Допитана в суді свідок ОСОБА_8 показала, що вона працювала на посаді головного бухгалтера в КП Містобудування та кадастр. 18 березня 2014 року Полтавська міська рада прийняла рішення про ліквідацію підприємства та створила ліквідаційну комісію у складі двох осіб - обвинуваченого ОСОБА_7 , як голови, та її, як члена ліквідаційної комісії. Після отримання рішення сесії вони розпочали ліквідаційні процедури, які по своїй суті були складними та трудомісткими, оскільки на підприємстві працювало 27 осіб, яких необхідно було звільнити. Обвинувачений зразу ж приступив до виконання обов`язків голови ліквідаційної комісії та виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією. Ліквідацію було призначено на 3 липня 2014 року. До того часу ліквідаційною комісією і її головою, зокрема, було проведено всі аудити та отримано акти про перевірки, звільнено всіх працівників. Процедуру ліквідації в цілому не закінчено і вони продовжують працювати далі, виконуючи роботу, пов`язану з її завершенням. Зазначила, що в процесі виконання ліквідаційних процедур, нею, як головним бухгалтером, перераховувались кошти на ФОП ОСОБА_7 по рахунках за виконані роботи по наданню послуг відповідно до актів про виконані роботи, які були підписані обвинуваченим. До рахунку на оплату послуг та акту виконаних робіт був доданий договір про надання послуг, який вона звіряла на відповідність вказаному в акті, підписаний обвинуваченим з обох сторін. Дата укладення договору відповідала даті договору, вказаному в Акті виконаних робіт та рахунку на оплату послуг. Акт і рахунок є документами бухгалтерського обліку та бухгалтерської звітності і вони зберігаються в бухгалтерії. Договір до таких документів не відноситься і тому він не залишений для зберігання разом з цими документами. В Акті виконаних робіт зазначений той перелік робіт, який був дійсно виконаний. Наголосила, що її робота як члена ліквідаційної комісії була оплачена відповідно до цивільно-правової угоди. Вважає, що голова ліквідаційної комісії виконував роботу, яка повинна була оплачуватись, а тому оплату його праці відповідно до зазначеного договору і актів виконаних робіт проведено законно.
Свідок ОСОБА_9 в суді показала, що вона працює головним спеціалістом-юрисконсультом відділу з питань юридичного забезпечення та обліку комунального майна управління майном комунальної власності міста. В березні 2014 року вона працювала начальником юридично-адміністративного відділу КП Містобудування та кадастр Полтавської міської ради. 18 березня 2014 року сесія Полтавської міської ради прийняла рішення про ліквідацію КП Містобудування та кадастр Полтавської міської ради. Головою ліквідаційної комісії було призначено ОСОБА_7 , з яким вона після цього і познайомилась. До її обов`язків, поряд з іншим, входило також погодження договорів, які укладались на підприємстві. Вона погоджувала ті договори, які їй надавались. Після початку процедури ліквідації КП Містобудування та кадастр обвинувачений надав їй договір про надання послуг, з яким вона ознайомилась, але погодити відмовилась, оскільки в неї виникли сумніви з приводу його законності, так як він був підписаний з двох сторін однією й тією ж особою, тобто ОСОБА_7 . Дату складання цього договору вона не пам`ятає. Погоджування актів виконаних робіт до її обов`язків не входило, але вона бачила акти виконаних робіт, пов`язаних з ліквідацією КП Містобудування та кадастр, які були підписані обвинуваченим. В них були зазначені ті роботи, які дійсно виконувались. Під час досудового слідства їй пред`являвся для ознайомлення договір про надання послуг, виготовлений в копії. Оригіналу договору слідчий їй не надавав. Обвинувачений же для погодження надавав їй оригінал договору, на якому був лише один його підпис. Вона також зазначила, що після прийняття рішення про ліквідацію КП Містобудування та кадастр та призначення голови ліквідаційної комісії протягом майже трьох місяців з посади не був звільнений керівник підприємства, якому виплачувалась заробітна плата.
Свідок ОСОБА_10 , начальник управління з питань містобудування та архітектури, головний архітектор міста, під час допиту в суді показав, що 18 березня 2014 року сесія Полтавської міської ради прийняла рішення про ліквідацію КП Містобудування та кадастр. Було створено ліквідаційну комісію на чолі з обвинуваченим ОСОБА_7 , який фактично становився керівником підприємства, діяльність якого завершувалась. На нього ж, як на головного архітектора міста, та на першого заступника міського голови було покладено контроль за виконанням даного рішення. Питання оплати праці голови ліквідаційної комісії на сесії не вирішувалось і на нього, як особу, що здійснювала контроль за виконанням вказаного рішення, його вирішення не покладалось. Йому відомо, що обвинувачений під час здійснення процедури ліквідації неодноразово звертався з питанням про оплату його праці, але воно вирішеним так і не було. Як і чи було вирішено це питання взагалі, йому не відомо. На даний час ліквідацію вказаного підприємства не завершено. До його обов`язків не відносилось питання погодження укладення договорів та актів виконаних робіт, а також їх перевірка.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_11 , перший заступник Полтавського міського голови, показав, що 18 березня 2014 року сесією Полтавської міської ради було прийнято рішення про ліквідацію КП Містобудування та кадастр. Контроль за виконанням цього рішення було покладено на нього, як першого заступника міського голови, та на управління з питань містобудування та архітектури, яке й здійснювало його. Особисто він ніяких контрольних функцій за виконанням цього рішення не здійснював і як здійснюється процедура ліквідації, йому не відомо. Як оплачується робота голови ліквідаційної комісії, йому також не відомо.
Відповідно до п. 5.1. Статуту КП Містобудування та кадастр Полтавської міської ради управління і контроль у Комунальному підприємстві здійснюють:
- Засновник територіальна громада міста Полтава в особі Полтавської міської ради вищий орган Комунального підприємства;
- Управління з питань містобудування та архітектури;
- Директор виконавчий орган Комунального підприємства.
Пунктом 5.2. Статуту встановлена виключна компетенція Засновника Комунального підприємства, зокрема, прийняття рішення про припинення (ліквідація, реорганізація) Комунального підприємства, створення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного акту та балансу.
Розділом 9 Статуту визначено порядок припинення діяльності Комунального підприємства. Встановлено, що в разі ліквідації Комунального підприємства за рішенням Засновника створюється ліквідаційна комісія (п. п. 9.2.1.). З моменту призначення ліквідаційної комісії до неї переходять повноваження по управлінню справами Комунального підприємства (п. п. 9.2.2.).
Ліквідаційна комісія вміщує інформацію про ліквідацію Комунального підприємства в друкованому засобі масової інформації з установленням строків подачі кредиторами їхніх претензій; оцінює наявне майно Комунального підприємства; виявляє його дебіторів і кредиторів, і розраховується з ними; приймає заходи до сплати боргів третім особам; складає ліквідаційний баланс і подає його на затвердження Засновнику Комунального підприємства, або органу, що призначив ліквідаційну комісію (п. п. 9.2.2.).
18 березня 2014 року Полтавська міська рада на позачерговій сороковій сесії шостого скликання прийняла рішення, яким, зокрема, вирішила: припинити юридичну особу комунальне підприємство Містобудування та кадастр Полтавської міської ради шляхом його ліквідації; створити ліквідаційну комісію з припинення юридичної особи у складі згідно з додатком; комісії з припинення юридичної особи здійснити заходи щодо ліквідації комунального підприємства згідно з вимогами чинного законодавства України.
Цим рішенням також було затверджено склад ліквідаційної комісії голова комісії ОСОБА_7 , член комісії ОСОБА_8 (а. п. 68).
Аналіз змісту п. п. 9.2.2. Статуту та рішення позачергової сесії міськради про ліквідацію підприємства, на думку суду, свідчить про те, що з моменту його прийняття і створення ліквідаційної комісії та призначення її голови, останній набуває статусу керівника підприємства з усіма його повноваженнями, в тому числі на оплату праці.
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців обвинувачений 15 серпня 2003 року зареєстрований як фізична особа-підприємець ОСОБА_7 . Реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов`язкових платежів НОМЕР_2 (а. п. 154).
Зразу ж після створення, розпочавши діяльність по ліквідації підприємства КП Містобудування та кадастр Полтавської міської ради, ліквідаційна комісія виконала роботи, пов`язані з цим, перелік яких був відображений в Актах виконаних робіт № 29/05/2014 від 29 травня 2014 року (а. п. 195) та № 29/08/2014 від 29 серпня 2014 року (а. п. 197), підписаних від імені Комунального підприємства Містобудування та кадастр Полтавської міської ради в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_7 , з однієї сторони, та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , з іншої сторони, з посиланням на те, що вони були проведені відповідно до договору про надання послуг від 26 березня 2014 року. В цих же актах зазначені суми оплати за їх виконання в розмірі 6000 та 8000 грн. відповідно.
Вказані в Актах суми відповідно до рахунків № 26/03/2014 від 26 березня 2014 року та № 30/05/2014 від 30 травня 2014 року перераховані фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 (а. п. 194, 196).
Аналіз змісту вказаних актів під час їх дослідження в суді в сукупності з іншими доказами, зокрема з показаннями свідків, свідчить про те, що ці роботи були виконані. Крім того, при проведенні цього аналізу суд враховує, що сторона обвинувачення не заперечувала факту їх невиконання як в цілому, так і по конкретних видах.
Таким чином, судом встановлено, що зазначені в актах про виконання робіт роботи по ліквідації КП Містобудування та кадастр обвинуваченим були виконані і саме за їх виконання була проведена оплата.
Суд зазначає, що достовірність доказів в загальному розумінні означає, що вони правильно, адекватно відображають матеріальні і нематеріальні сліди. Доказуванням є дія по встановленню істинності будьякого судження, положення (тези) на підставі інших суджень, істинність яких перевірена, за допомогою аргументів (посилок), істинність яких встановлена. Очевидно, що використання в доказуванні сумнівних, недостовірних даних може викликати помилкові висновки. Логічно зробити висновок, що доказова інформація повинна мати ознаки достовірності. Тільки за такої умови вона може бути покладена в основу висновків у справі, використана як засіб доказування.
Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази вини обвинуваченого, суд враховує наступне.
Акти виконаних робіт та рахунки на їх оплату, на думку суду, оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, а тому приймаються до уваги як документи, що містять фактичні дані, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
В актах виконаних робіт ОСОБА_7 , як замовник, і, як виконавець, посилається на договір про надання послуг від 26 березня 2014 року, на підставі якого ці роботи були виконані, а ним були отримані кошти за їх виконання. Стверджуючи про це, він зазначає, що укладаючи і підписуючи договір від імені двох сторін, він керувався положеннями статті 627 ЦК України, із якої слідує, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, а тому вважає, що уклав цей договір законно, що приймається судом до уваги.
Про існування цього договору під час допиту в суді показали свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , кожна із яких зазначила, що бачила цей договір, перша із названих, коли обвинувачений надав їй акт виконаних робіт і рахунок на оплату, а остання, коли той приносив до неї договір на погодження. Обидві засвідчили, що бачили договір в оригіналі. При цьому свідок ОСОБА_8 стверджувала, що звіряла дату укладення договору, зазначену на ньому, з вказаною в акті виконаних робіт і встановила їх відповідність, в зв`язку з чим і провела через банк оплату за виконані роботи. На підставі цього суд приходить до висновку, що в названих актах обвинуваченим вказані дані, які відповідають дійсності.
Цей факт стороною обвинувачення не спростовується, а лише констатується як внесення до рахунків на оплату виконаних робіт неправдивих відомостей, оскільки договір про надання послуг, по її переконанню, був укладений 28 березня 2014 року. При цьому сторона обвинувачення не заперечує самого факту виконання робіт, вказаних в актах обвинуваченим, а лише зазначає, що деякі з них, не називаючи, які саме, не були виконані. Як доказ невідповідності в цілому внесених до вищезазначених актів даних надає ксерокопію такого договору, яка була отримана нею разом зі скаргою працівників КП Містобудування та кадастр про невиплату їм заробітної плати.
Обвинувачений категорично заперечує факт укладання та підписання ним такої угоди, зазначаючи, що ксерокопія її могла бути виготовленою шляхом компонування з інших документів. Вказуючи на це, він заперечує належність підписів, виконаних від його імені на ксерокопії йому, не відкидаючи при цьому її зовнішньої схожості. При цьому він посилається на відсутність будь-яких експертних досліджень названого документу та спроби органів досудового розслідування встановити джерело його походження або віднайти оригінал документу.
Відсутність останнього не дає суду підстав вважати ксерокопію договору від 28 березня 2014 року, надану прокурором під час розгляду справи в суді, допустимим доказом по справі, оскільки він отриманий з порушенням вимог ч. 1 ст. 87 КПК України, а отже прийняти його до уваги таким.
Приймаючи до уваги показання обвинуваченого в цій частині, суд враховує також висновок комп`ютерно-технічної експертизи № 845 від 21 жовтня 2014 року (а. п. 243-246), на вирішення якої було поставлено питання: Чи містяться на жорсткому диску ноутбука, вилученому під час обшуку нежитлового приміщення за місцем знаходження ФОП ОСОБА_7 , у явному чи видаленому стані файли з ключовими словами: КП Містобудування та кадастр, Комунальне підприємство Містобудування та кадастр Полтавської міської ради в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_7 , Договір про надання послуг, 28 березня 2014 р., рахунок № 30/05/2014 від 30.05.2014 р., в висновку якої відсутнє ключове слово 28 березня 2014 року, що, на думку суду, є свідченням не використання його обвинуваченим при здійсненні ліквідаційних процедур КП Містобудування та кадастр і узгоджується з його твердженням про те, що ним укладався договір про надання послуг саме 26 березня 2014 року.
Обвинувачем суду не представлено безперечних доказів на спростування показань ОСОБА_7 про те, що він не укладав договору про надання послуг від 28 березня 2014 року, а також, що внесені ним відомості до рахунків № 26/03/2014 від 26 березня 2014 року та № 30/05/2014 від 30 травня 2014 року та актів виконаних робіт № 29/05/2014 від 29 травня 2014 року і № 29/08/2014 від 29 серпня 2014 року, які є офіційними документами, неправдивих відомостей, оскільки судом встановлено, що внесені у вказані документи відомості відповідають дійсності. Тому констатацію цього факту стороною обвинувачення в обвинувальному акті суд розцінює як припущення.
Враховуючи тривалість розслідування (із 2014 року), розгляду справи та повне надання судом сторонам можливості вільно розпоряджатися своїми правами в частині доведення переконливості поданих доказів, суд, дотримуючись засад безсторонності та розумних строків, вважає, що можливості здобуття інших доказів вичерпані.
З огляду на це, суд оцінює надані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення (ст. 94 КПК України).
При цьому суд враховує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зі змісту ч. ч. 1, 2 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Виходячи з вимог ч. ч. 1, 3 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Водночас, виправдувальний вирок відповідно до підпункту 1 частини 1 цієї ж статті, може бути постановлений у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час досудового розслідування не було встановлено, а прокурором в ході розгляду справи не наведено суду доказів, які б забезпечували надійне, повне та достовірне встановлення всіх обставин, що входять до предмету доказування щодо обвинувачення ОСОБА_7 , тому його слід визнати невинуватим та виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.191 та ч. 1 ст. 366 КК України.
Одночасно, суд враховує, що ОСОБА_7 є особою не судимою, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює головою ліквідаційної комісії КП Містобудування та кадастр Полтавської міської ради та займається підприємницькою діяльністю, має вищу освіту.
Цивільний позов Полтавської міської ради про відшкодування матеріальних збитків завданих злочином, відповідно до вимог ч. 3 ст. 129 КПК України, необхідно залишити без розгляду (а. п. 9-11).
Судові витрати стягненню з обвинуваченого не підлягають, тому відносяться на рахунок держави (а. п. 5).
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,
ОСОБА_7 визнати невинуватим за обвинуваченням у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України та виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні злочинів.
Запобіжний захід, обраний щодо нього у вигляді особистого зобов`язання скасувати.
Цивільний позов Полтавської міської ради про відшкодування матеріальних збитків завданих злочином - залишити без розгляду, роз`яснивши цивільному позивачу право на його подання в порядку цивільного судочинства.
Судові витрати віднести на рахунок держави.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що він має право на поновлення в правах, обмежених під час кримінального провадження.
Речові докази зберігати при матеріалах кримінального провадження ( а. п. 201-202).
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_12