Провадження № 11-кп/780/247/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 41 11.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
11 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

секретаря судових засідань ОСОБА_8

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за скаргою старшого прокурора прокуратури міста Біла Церква Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2015 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000879 від 17.02.2014, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

09 січня 2015 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст. 307 КК України, повернуто прокурору прокуратури м. Біла Церква Київської області у зв`язку з його невідповідністю вимогам кримінального процесуального закону, а саме п.5 ч.2 ст. 291 КПК України. Зокрема, на переконання місцевого суду, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не містить формулювання обвинувачення, а тому обвинувачення останньому фактично не висунуто та не визначено його процесуальний статус.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2015 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Підставою для скасування ухвали місцевого суду прокурор зазначає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме невідповідність оскаржуваної ухвали вимогам статті 370 КПК України щодо її законності та обґрунтованості. На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що всупереч висновкам суду, прокурором у обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 та сформульовано обвинувачення з посиланням на положення закону і частини статті КК України, при цьому з моменту передання обвинувального акта до суду ОСОБА_7 набув процесуального статусу обвинуваченого. За таких обставин, на думку апелянта, оскаржуване судове рішення не можна вважати законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2015 року, підставою для повернення обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_7 прокурору, є порушення вимог статті 291 КПК України, а саме не зазначення в обвинувальному акті формулювання обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України.

Однак, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, так як вони не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та матеріалах кримінального провадження відносно ОСОБА_7 .

Зі змісту обвинувального акта, складеного у кримінальному провадженні за ознаками вчинення громадянином ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, вбачається, що він складений слідчим слідчого відділу Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області у відповідності до вимог статті 291 КПК України. Зокрема, обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_7 містить всі необхідні відомості, передбачені кримінальним процесуальним законом, зокрема найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення частини статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого. При викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначені місце, час, мотив інкримінованого обвинуваченому злочину.
До обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка підозрюваного ОСОБА_7 і його захисника про отримання їх копій. Обвинувальний акт затверджений прокурором.
Таким чином, обвинувальний акт повністю відповідає вимогам статті 291 КПК України, а тому правові підстави для його повернення до прокуратури, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у суду першої інстанції були відсутні.
Також, є неспроможним висновок суду першої інстанції щодо невизначеності процесуального статусу ОСОБА_7 , так як останній, відповідно до ч.2 ст.42 КПК України, є обвинуваченим з 26 серпня 2014 року.
Крім того, звертає на себе увагу та обставина, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України було предметом судового розгляду судами першої та апеляційної інстанцій з прийняттям відповідних рішень. Однак, ні суд першої інстанції, ні апеляційний суд, не вказували на наявність порушень вимог статті 291 КПК України органом досудового розслідування.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апелянта є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2015 року, якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000879 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повернуто прокурору прокуратури міста Біла Церква Київської області скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції.

Судді:
_____________ __________________ ___________________

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5