А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.01.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
та інших учасників процесу: прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного
ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2015 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою на два місяці щодо
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, українця, з вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, працюючого заступником директора ТОВ НВП Поліграфсервіс, не судимого,
підозрюваного у вчиненні передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 27 - п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 358 КК України злочинів.
Слідчим суддею строк тримання підозрюваного ОСОБА_11 під вартою продовжено до 04 лютого 2015 року.
З матеріалів за клопотанням убачається, що 14 січня 2015 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання, яке підписав і подав процесуальний керівник у кримінальному провадженні - старший прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою на два місяці підозрюваного ОСОБА_11 .. У клопотанні прокурор вказує на те, що 10.09.2014 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 направлено до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області в порядку ст. 293 КПК України, який ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 13 січня 2015 року повернуто прокурору в зв`язку з порушенням вимог КПК України, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_11 закінчується 16.01.2015 року. Необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_11 прокурор обґрунтовує тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам вчинити підозрюваним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, прокурор посилається на те, що вказані ризики доводяться вагомістю доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_11 кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, яке йому загрожує,- згідно санкції статті Кримінального кодексу України, за один зі злочинів, що йому інкримінується, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі; видом діяльності підозрюваного, який, являючись керівником підприємства, що займається повним циклом виготовлення поліграфічної продукції, може забезпечити себе підробленими документами, що в сукупності із його матеріальною спроможністю дає можливість ОСОБА_11 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, як на території України, так і за її межами; можливістю незаконно впливати на іншого підозрюваного чи свідків, що продемонстрував ОСОБА_11 до вчинення злочину, намагаючись вплинути на ОСОБА_13 способом надання ОСОБА_14 консультацій з правових питань та безпосередніх погроз потерпілому фізичною розправою; набуттям у процесі підготовки та вчинення злочину зв`язків, навичок та досвіду злочинної діяльності та приховання слідів кримінального правопорушення. З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 194 КПК України, прокурор просив продовжити на два місяці строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_11 ..
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_11 підозрюється в організації та пособництві умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, у незаконному поводженні зі зброєю (придбанні, носінні, зберіганні та передачі вогнепальної зброї ) та використанні завідомо підроблених документів.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що слідчим суддею при прийнятті рішення враховано те, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні одного зі злочинів, який відноситься до особливо тяжких, за який законом передбачено покарання на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, фактичні обставини вчинених злочинів, які дають суду достатньо підстав вважати, що в даному випадку реально існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, на які вказує прокурор, а обставини, викладені у клопотанні, свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, зокрема, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду, впливати на свідків та іншого підозрюваного. Крім того, в ухвалі слідчого судді вказується на те, що ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 13 січня 2015 року залишено без змін ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 19 листопада 2014 року, якою обвинувальний акт повернуто прокурору, а строк тримання підозрюваного ОСОБА_11 під вартою продовжено до 16.01.2015 року. Апеляційним судом констатовано, що суд першої інстанції, задовольнивши клопотання про продовження строку тримання підозрюваних під вартою, врахував те, що ризики, які були обрані для обґрунтування застосування такого (обвинувачені можуть уникнути відповідальності за особливо тяжкі кримінальні правопорушення, переховуватися від суду, виїхати за межі України по підробленим паспортам) не відпали. Приймаючи до уваги вищенаведене, слідчий суддя визнав клопотання обґрунтованим, і продовжив строк тримання ОСОБА_11 під вартою до 04 лютого 2015 року. Крім того, слідчий суддя, враховуючи вимоги п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, не визначив щодо підозрюваного ОСОБА_11 розмір застави.
В а п е л я ц і й н и х с к а р г а х :
- підозрюваний ОСОБА_15 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що в порушення вимог ст. 199 КПК України, слідчим суддею не досліджувались матеріали, які б підтверджували ризики, зазначені в ст. 177 КПК України, а також матеріали для підтвердження вчинення ним кримінального правопорушення, та проігноровано його клопотання про дослідження вказаних матеріалів. Висновки слідчого судді про те, що він начебто вчинив особливо тяжкий злочин, вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що він діяв у межах необхідної оборони і йому можна інкримінувати лише незаконне поводження зі зброєю та користування підробленими документами, а підозрюваний ОСОБА_16 до даної справи взагалі не причетний. Крім того, вважає, що висновки слідчого судді про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, не відповідають дійсності, оскільки в нього є сім`я, на його утриманні перебувала однорічна донька, у зв`язку з чим переховуватись від суду в нього немає сенсу, тому що це унеможливить його повернення до родини; знищити які-небудь докази неможливо, тому що досудове слідство завершено; впливати на свідків, показання яких не мають значення для встановлення факту і обставин кримінального правопорушення, не має сенсу; перешкоджати провадженню також не можливо, тому що слідство завершено; вчинити нове кримінальне правопорушення він не може, не хоче й ніколи не хотів, тому що обставини, які змусили його взяти до рук незареєстровану рушницю, зникли. Крім того, апелянт вказує на те, що з урахуванням положень ч. 3 ст. 197 КПК України, слідчий суддя взагалі не мав права призначати судове засідання, тому що строк тримання під вартою може бути продовжено лише в межах строку досудового розслідування, який сплив ще 01 жовтня 2014 року. При цьому посилається на те, що передбачених ст. 280 КПК України підстав для зупинення досудового розслідування не було; постанов слідчого або прокурора про зупинення досудового розслідування не було; ніякі відомості про зупинення досудового розслідування в ЄРДР не вносились; постанову Генеральної прокуратури України про продовження строку досудового розслідування на виконання вимог ст. 294 КПК України не було надано. Крім того, вказує на те, що слідчий суддя не здійснив виклик сторони захисту і намагався провести це незаконне судове засідання таємно від законних захисників, у присутності незаконно залученого адвоката із Центру правової допомоги, позбавивши його права на захист. Апелянт також вказує на те, що прокурор не надав йому й не надіслав його захисникам - адвокатам копію клопотання і додатків до нього, а саме клопотання вважає таким, що не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до нього не додано документи у підтвердження факту вручення йому копії клопотання та додатків до нього, а також копії матеріалів, які б підтверджували обставини, викладені в клопотанні. Крім того, апелянт посилається на те, що слідчий суддя, проявивши зневагу до принципу верховенства права, законності, прав і свобод людини, взагалі не розглядав заяву про відвід слідчого судді, яку подали його законні захисники; проігнорував клопотання його захисників зробити перерву для ознайомлення з текстом клопотання прокурора про продовження строку тримання його під вартою та приєднаними до нього додатками ; не виконав вимоги ст. 206 КПК України щодо його негайного звільнення з-під варти у зв`язку з тим, що строк тримання під вартою сплив ще до початку судового засідання, яке розпочалось о 13-ій годині 50 хвилин 16 січня 2015 року. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку його тримання під вартою відмовити;
- захисник підозрюваного ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_10 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, прийнятою з перевищенням повноважень і такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Посилається на те, що, не з`ясувавши на якій стадії знаходиться кримінальне провадження (на стадії досудового розслідування чи судового розгляду), чи не закінчився строк досудового розслідування, слідчий суддя призначив клопотання прокурора до розгляду, а в судовому засіданні, встановивши, що клопотання не відповідає вимогам ст. 184 та ч. 1 ст. 199 КПК України продовжив строк тримання ОСОБА_11 під вартою до 04 лютого 2015 року, при цьому, грубо порушивши право підозрюваного ОСОБА_11 на захист, оскільки захисники - адвокати про час та місце розгляду клопотання ні судом, ні прокурором, як того вимагає КПК України, сповіщені не були. Апелянт також вважає, що підстави, на які вказував прокурор у клопотанні про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_11 під вартою, не відповідають матеріалам кримінального провадження і нічим об`єктивно не підтверджені. При цьому, посилається на те, що немає жодного доказу того, що ОСОБА_11 вживав яких небудь заходів для того, щоб переховуватись від слідства та суду; в клопотанні та оскаржуваній ухвалі відсутнє обґрунтування щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу; можливості якимось чином знищити чи сфальсифікувати документи у ОСОБА_11 відсутні, оскільки слідство закінчено, а всі потрібні документи вилучені та приєднані до матеріалів кримінального провадження, підшиті, пронумеровані та скріплені печаткою; вплинути на свідків підозрюваний ОСОБА_11 не може і не має такого наміру, оскільки жодного свідка, який би давав покази по обставинах скоєного вбивства потерпілого ОСОБА_13 у справі не має. Крім того, апелянт посилається на те, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 , судом не було враховано його особистість, стан його здоров`я, наявність роботи, міцність соціальних зв`язків, його поведінка під час слідства та бажання співпрацювати з органами слідства та обвинувачення з метою встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні. Також вказує на те, що при вирішенні питання про продовження строку тримання ОСОБА_11 під вартою, слідчий суддя необґрунтовано відмовив у застосуванні до нього такого виду запобіжного заходу, як грошова застава, проігнорувавши положення ч. ч. 3, 4 ст. 183 КПК України щодо обов`язку слідчого судді при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначати розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу. Доводи слідчого судді, якими він мотивував відмову в застосуванні застави, вважає такими, що не відповідають вимогам закону, обставинам справи та особистості самого підозрюваного ОСОБА_11 , у тому числі, слідчим суддею не враховано те, що після вчинення злочину ОСОБА_11 щиро розкаявся у його скоєнні, що у свою чергу свідчить про те, що в даний час він не є соціально небезпечною особистістю. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_11 ;
- адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вказують на порушення вимог ст. ст. 7, 9, 176 КПК України при розгляді слідчим суддею клопотання. У тому числі вказують на те, що прокурор відповідно до ст. 184 КПК України не надав підозрюваному ОСОБА_11 копію клопотання про продовження строку тримання під вартою та додані до нього документи ; слідчий суддя, без виклику в судове засідання захисників - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розглянув клопотання, при цьому, не з`ясувавши на якій стадії знаходиться кримінальне провадження. Розгляд клопотання за участі адвоката ОСОБА_17 , якого залучив прокурор ОСОБА_5 , у відсутності адвоката ОСОБА_9 вважають порушенням права особи підозрюваного ОСОБА_11 , на захист. В обґрунтування доводів апелянти також посилаються на рішення Європейського суду з прав людини, у тому числі прийняті в конкретних справах. Крім того, вказують на те, що слідчим суддею не перевірена обґрунтованість підозри ОСОБА_11 у вчиненні злочинів та вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Вважають, що вказані в ухвалі слідчого судді підстави не відповідають матеріалам кримінальної справи й ніякими доказами об`єктивно не підтверджені, у тому числі не підтверджені зазначені в ухвалі слідчого судді ризики. Висновок слідчого судді про відмову в застосуванні застави вважають таким, що не відповідає положенням ч. ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, обставинам справи та особі обвинуваченого. Просять ухвалу слідчого судді скасувати, і відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_11 під вартою.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників процесу : підозрюваного ОСОБА_11 , його захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтримали доводи поданих у судовому провадженні апеляційних скарг, пояснення прокурора, який судове рішення вважав законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали за клопотанням, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. ст. 177, 194 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні : перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою ; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_11 під вартою подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснювалось досудове розслідування, а також здійснювалось керівництво процесуальним керівником у кримінальному провадженні - старшим прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 і відповідає вимогам ст. ст. 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів. При прийнятті рішення щодо викладених у клопотанні прокурора доводів, колегія суддів вважає, що у клопотанні викладено короткий зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_11 ; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; викладено обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, міститься посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; вказані зазначені у ст. 177 КПК України ризики; викладені обставини, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність ризиків, міститься посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; а також обґрунтовується неможливість запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Тому доводи апеляційних скарг у цій частині колегія суддів відхиляє.
З журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_11 участь у судовому засіданні приймали як підозрюваний ОСОБА_11 , так і його захисники - адвокати ОСОБА_18 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..
Одночасно з матеріалів судового провадження, ухвали слідчого судді не вбачається, що як прокурором, так і слідчим суддею враховані положення ст. 184 КПК України, зокрема, у матеріалах судового провадження відсутні дані у підтвердження факту вручення підозрюваному ОСОБА_11 копії клопотання про продовження строку його тримання під вартою та додані до нього документи ; слідчий суддя не дав відповідну оцінку вказаним порушенням закону, а також не здійснив виклик у судове засідання сторони захисту : захисників - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (у матеріалах судового провадження відсутні дані про те, що захисники - адвокати ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повідомлені про час та місце розгляду клопотання ) і розглянув клопотання за участі захисника - адвоката ОСОБА_17 , якого залучив прокурор ОСОБА_5 , а також захисників - адвокатів ОСОБА_18 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..
Указані порушення вимог кримінального процесуального закону, в тому числі відмова слідчого судді у задоволенні клопотання захисників зробити перерву для ознайомлення з текстом клопотання прокурора та приєднаними до нього додатками, колегія суддів визнає істотними порушеннями вимог КПК України, які відповідно до ст. 412 цього Кодексу тягнуть скасування судового рішення, з урахуванням положень ст. 407 цього ж Кодексу, зі скасуванням ухвали слідчого судді й постановленням нової ухвали.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_11 , про обґрунтованість доводів клопотання прокурора, колегія суддів враховує вимоги вказаних вище норм права та матеріали судового провадження.
Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що передбачені ст. 177 КПК України, визнані доведеними, згідно судових рішень, якими щодо підозрюваного ОСОБА_11 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також продовжувався строк його тримання під вартою, ризики, на які прокурор вказує у клопотанні частково підтвердились, у тому числі ризики того, що ОСОБА_11 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Доводи клопотання про те, що ОСОБА_11 може переховуватись від органів досудового слідства, вчиняти перепони при провадженні досудового розслідування, колегія суддів відхиляє ; при прийнятті рішення про їх відхилення враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено і по справі складено обвинувальний акт.
Колегія суддів вважає, що вказані ризики доводяться вагомістю доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_11 кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, яке йому загрожує - згідно санкції статті Кримінального кодексу України, за один зі злочинів, що йому інкримінується, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі; видом діяльності підозрюваного, який, являючись керівником підприємства, що займається повним циклом виготовлення поліграфічної продукції, може забезпечити себе підробленими документами, що в сукупності із його матеріальною спроможністю дало можливість ОСОБА_11 переховуватись від органів досудового розслідування й може дати можливість переховуватись від суду, як на території України, так і за її межами; можливістю незаконно впливати на іншого підозрюваного чи свідків, що продемонстрував ОСОБА_11 до вчинення злочину, намагаючись вплинути на ОСОБА_13 способом надання ОСОБА_14 консультацій з правових питань та безпосередніх погроз потерпілому фізичною розправою; набуттям у процесі підготовки та вчинення злочинів зв`язків, навичок і досвіду злочинної діяльності та приховання слідів кримінального правопорушення.
Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що вказані ризики не зменшились і виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_11 під вартою, визнає їх доведеними.
З матеріалів судового провадження, зокрема, копії повідомлення про зміну (уточнення) раніше повідомленої підозри також вбачається, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 27 - п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 358 КК України злочинів, що 25 липня 2014 року з дотриманням вимог ст. 278 КПК України повідомлення про підозру йому вручено. Дослідивши матеріали судового провадження, приєднані прокурором до клопотання докази, колегія суддів визнає обґрунтованою підозру ОСОБА_11 у вказаних вище злочинах. Отримавши копію повідомлення про підозру в скоєнні злочинів ОСОБА_11 вину в їх вчиненні не визнав і показав, що не причетний до їх скоєння, що діяв у межах необхідної оборони. Крім того, колегія суддів вважає, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_11 ..
Доводи апеляційних скарг про те, що вина підозрюваного ОСОБА_11 в інкримінованих йому злочинах не доведена, що ОСОБА_11 діяв у межах необхідної оборони, і йому можна інкримінувати лише незаконне поводження зі зброєю та користування підробленими документами, колегія суддів визнає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та приєднаних до клопотання доказах і вважає, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя місцевого суду, так і колегія суддів апеляційної інстанції, не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваних як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_16 , обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, що в кримінальному провадженні є докази, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_11 в інкримінованих йому злочинах, що письмове повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. ст. 277, 279 КПК України й повідомлення про підозру йому вручено з додержанням вимог ст. 278 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційних скарг про те, що підозра ОСОБА_11 у скоєнні інкримінованих йому злочинів не доведена.
Крім того, з урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не можуть запобігти ризикам вчинити підозрюваним спроби переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Дані про особу ОСОБА_11 : має сім`ю, на утриманні малолітню дитину, колегія суддів визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.
Інші доводи апеляційних скарг, зокрема, про те, що досудове розслідування по справі не зупинялось, що постанов слідчого або прокурора про зупинення досудового розслідування не було; ніякі відомості про зупинення досудового розслідування в ЄРДР не вносились; постанову Генеральної прокуратури України про продовження строку досудового розслідування на виконання вимоги ст. 294 КПК України не було надано, колегія суддів визнає такими, що не спростовують визнані доведеними передбачені ст. 177 КПК України і вказані вище ризики.
Колегія суддів, враховуючи матеріали судового провадження вважає, що встановлений слідчим суддею строк тримання підозрюваного ОСОБА_11 під вартою до 04 лютого 2015 року належним чином обґрунтований, викладені у судовому рішенні висновки у цій частині відповідним чином вмотивовані. При прийнятті рішення колегія суддів враховує, що апеляційним судом обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернуто для усунення недоліків, що кримінальне провадження, як судами, так і прокурором, органу досудового розслідування не направлялось. При прийнятті рішення та вмотивуванні висновків у цій частині колегія суддів вважає, що відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України строк тримання особи під вартою може бути продовжено як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження, з урахуванням положень глави 18 цього Кодексу.
Доводи апеляційної скарги про те, що місцевим судом не розглядалась заява про відвід слідчого судді, яку подали захисники адвокати, колегія суддів вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та матеріалам судового провадження, з яких вбачається, що суддею Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_19 відмовлено у задоволенні клопотання про відвід слідчого судді ОСОБА_20 ..
При прийнятті рішення щодо доводів апеляційних скарги про невстановлення підозрюваному ОСОБА_11 розміру застави, колегія суддів враховує вимоги п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, зокрема, те, що підозрюваному інкриміновано один із злочинів, що спричинив загибель людини, поєднаний із застосуванням насильства. Тому враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України у даному кримінальному провадженні не визнає за можливе визначити розмір застави щодо ОСОБА_11 ..
Керуючись ст. ст. ст. ст. 176-178, 183, 194, 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги, які подали підозрюваний ОСОБА_11 , адвокати ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2015 року, якою задоволено клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою до 04 лютого 2015 року щодо ОСОБА_11 , скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_11 задовольнити частково, продовживши строк тримання ОСОБА_11 під вартою до 04 лютого 2015 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: