Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7289/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2015 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

особи, до якої застосовуються заходи

виховного характеру - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

законних представників - ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_10 ,

представника кримінальної міліції Подільського

РУ ГУ МВС України у місті Києві - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-кп/758/390/15, кримінальне провадження під час досудового розслідування № 0007652 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянки України, учня 7-В класу школи №10 міста Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

про вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
24 червня 2015 року прокурор прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_3 звернулась до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, не досягши віку кримінальної відповідальності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185КК України, примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батька ОСОБА_9 .

Під час судового розгляду встановлено, що 17.10.2014 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи разом із ОСОБА_5 та своїми знайомими в холі кінотеатру «Жовтень» розташованого по вул. Костянтинівська, 26 в м. Києві, звернула увагу на рюкзак коричневого кольору, який лежав на стільці та до якого тривалий час ніхто не підходив.

Після цього, у ОСОБА_4 в той же день приблизно о 20 годині 30 хвилин, виник умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що ОСОБА_5 не досяг віку кримінальної відповідальності, висловила вказівку щодо таємного викрадення вказаного рюкзака. ОСОБА_5 , виконуючи вказівку ОСОБА_4 , взяв рюкзак, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якому знаходився ноутбук марки «Lenovo IdeaPad Yoga 13», чорного кольору і зарядний пристрій до нього, вартістю 9033,33 грн. та 300 доларів США, які згідно курсу НБУ станом 17.10.2014 року становить 3 885 грн. 00 коп. та передав ОСОБА_4 .

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим розпорядились на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 12 918, 33 гривень.

В своїх показаннях неповнолітній ОСОБА_5 свідчив, що 17.10.2014 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, він разом із ОСОБА_4 перебували в холі кінотеатру «Жовтень». Близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_4 сказала йому таємного викрасти чужий рюкзак, який лежав на стільці. Він, виконуючи вказівку ОСОБА_4 , взяв рюкзак і вони зникли. В подальшому в рюкзаці вони знайшли ноутбук із зарядним пристроєм та 300 доларів США.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому їй злочині передбаченому ч.1 ст. 185 КК України визнала повністю, визнала всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дала показання, що 17.10.2014 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, вона перебувала разом із ОСОБА_5 та своїми знайомими в холі кінотеатру «Жовтень» у місті Києві. Вона звернула увагу на рюкзак коричневого кольору, який лежав на стільці та до якого тривалий час ніхто не підходив. Після цього, близько 20 години 30 хвилин, у неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Вона, усвідомлюючи, що ОСОБА_5 не досяг віку кримінальної відповідальності, висловила вказівку щодо таємного викрадення вказаного рюкзака. ОСОБА_5 , виконуючи її вказівку, взяв рюкзак, в якому як виявилось знаходився ноутбук чорного кольору і зарядний пристрій до нього, а також 300 доларів США.

Після цього вона та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, а викраденим розпорядились на власний розсуд. Вона погоджується, що заподіяла потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 12 918, 33 гривень. Цивільний позов потерпілого на частину не відшкодованих йому збитків визнає у повному обсязі.

Показання обвинуваченої та неповнолітнього ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Згідно протоколу огляду предметів в приміщенні Подільського РУ ГУ МВС України у місті Києві 10 жовтня 2014 року було оглянуто і вилучено ноутбук марки «Lenovo IdeaPad Yoga 13», чорного кольору і зарядний пристрій до нього, який надав батько підозрюваної ОСОБА_4 .

Фактичні дані, що містяться в цьому протоколі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно розписки потерпілого ОСОБА_12 він отримав для зберігання викрадений у нього ноутбук марки «Lenovo IdeaPad Yoga 13», чорного кольору і зарядний пристрій до нього.

Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 157 тв від 06.11.2014 року вартість викраденого нотбуку із зарядним пристроєм до нього становить 9033,33 грн.

Фактичні дані, що містяться в цьому висновку експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази обвинуваченої, неповнолітнього ОСОБА_5 , отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.

Належними і допустимими як джерело доказу є висновки проведеної у справі судової експертизи та долучених документів, суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.

Оцінюючи зазначене та усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що неповнолітній ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батька, підтримала, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нового злочину.

В судовому засідання неповнолітній ОСОБА_5 проти застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передання його під нагляд батька не заперечував.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_9 та захисник клопотання підтримали та просили його задоволити.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про застосування примусового заходу до неповнолітнього ОСОБА_5 суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 499 КПК України, за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 97 КК України, суд застосовує примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України.

При цьому, як зазначено в абзаці 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15. 05.2006 року, нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж досягнення особою повноліття).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_13 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 11 липня 2002 року, вбачається, що батьком останнього є ОСОБА_9 .

Виходячи з вищезазначених вимог закону, беручи до уваги дані про особу неповнолітнього, враховуючи обставини провадження, а також те, що ОСОБА_5 на даний час навчається, дані про особу, поведінку у школі, дані про сім`ю, здатність батька забезпечити виховний вплив на ОСОБА_14 та постійний контроль за його поведінкою, здатність позитивного впливу, умови життя, виховання і поведінку неповнолітнього, його ставлення до вчиненого, його щире каяття, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_5 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме - передача під нагляд батька.

З врахуванням вищевикладеного, до неповнолітнього ОСОБА_5 , слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передання під нагляд батька ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Керуючись ст. ст. 97, 105 КК України, ст. ст. 497, 498, 499, 501 КПК України,

суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_3 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру - задоволити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння передбаченого ч.1 ст.185 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді передання під нагляд батька ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ., до досягнення ним повноліття.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня її проголошення через Подільський районний суд м. Києва.

СуддяОСОБА_1