Справа
№1-97/ 08.
25 березня 2008 року
Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області під головуванням
судді Луньовоі
прокурора - Волинець С.М.,
підсудного - ОСОБА_1,
потерпілої - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Ковелі кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м. Володимир Волинського Волинської області, українця, громадянина України, з
середньою спеціальною освітою, розлученого,
тимчасово безробітного, розлученого,
мешканця АДРЕСА_1, раніше
судимого: 1. 10.01.1989 року Ковельським міським судом за ст. ч.2 ст. 140, ч.3
ст. 81, 17-ч.3ст.81, 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією
майна, на підставі ст. 46-1 КК України
виконання вироку відстрочено на 2 роки. Постановою Ковельського міського суду
від 05.05.1989 року відстрочку скасовано, засудженого направлено в місця
позбавлення волі, звільнений 06.09.1992 року; 2. 16.08.1995 року Ковельським
районним судом Волинської області за ст. 17-ч.1ст.215-3 КК України до 1 року
виправних робіт; 3. 20.01.2000 року Старовижівським райсудом Волинської області
за ч.2 ст. 81, ч.1 ст.89, ст. 42 КК України до 2 років позбавлення волі з
конфіскацією майна, звільненого 17.02.2001 року по відбуттю покарання; - у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,
Рішенням Ковельського міського суду Волинської області від 10 січня 1996 року вирішено стягувати з
підсудного ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітньої донькиОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі ¼ частини заробітку
щомісячно, починаючи з 03 січня 1996 року
і до повноліття дитини, але не менше 25 відсотків мінімальної заробітної
плати. Разом з тим, підсудний ОСОБА_1
добровільно зазначене рішення суду не виконує, аліментів на утримання
неповнолітньої дитини не виплачує,
попередження державного виконавця про необхідність працевлаштуватися,
сплачувати аліменти ігнорує, в Ковельський центр зайнятості з метою
працевлаштування не звертався, будучи попередженим державним виконавцем про
кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів ніяких заходів
для погашення заборгованості по
виконавчому листу не вживав, внаслідок
чого в період з 01.10.1997 року по 31.12.2007 року утворилась заборгованість в
сумі 10949,22 грн.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 винним себе у
вчиненні інкримінованого йому злочину
визнав повністю, у вчиненому розкаюеться і прохае його суворо не карати.
Показав, що дійсно, неповнолітня дитина
- ОСОБА_3 є його рідною донькою. Неповнолітня дитина знаходиться на повному
утриманні матері - потерпілої ОСОБА_2. Визнав ту обставину, що знаючи про
існування рішення суду, яким з нього в користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання неповнолітньої доньки, фактично з 01.10.1997 року по час розгляду
справи аліменти на утримання дитини не сплачує, рішення суду про стягнення з нього аліментів
на утримання дочки він не виконує,
матеріальної допомоги потерпілій на утримання дитини не надає. Не має можливості утримувати дитину,
оскільки постійно хворіє у зв*язку з чим не має постійної роботи, будь-якого
доходу. Дійсно неодноразово попереджався державним виконавцем про наслідки
ухилення від сплати визначених судом аліментів. Не зміг погасити існуючу
заборгованість, оскільки тривалий час хворів і був позбавлений можливості
заробити гроші. Наразі займається працевлаштуванням, запевнив суд у тому, що
протягом найближчого часу ліквідує існуючу заборгованість.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину
самим підсудним, його вина повністю доводиться матеріалами кримінальноі справи,
показаннями потерпілої ОСОБА_2 даними
нею в судовому засіданні.

Зокрема, в судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_2 показала, що в шлюбі з підсудним у справі народила
доньку ОСОБА_3. В січні 1996 року шлюб
між нею та підсудним було розірвано і неповнолітня дитина сторін залишилась на
її утриманні. Рішенням Ковельського міського суду від 10.01.1996 року було постановлено стягувати з підсудного у
справі на утримання неповнолітньої дитини аліменти. До січня 1997 року підсудний сплачував
аліменти на утримання дитини. однак починаючи з січня 1997 року і по теперешній
час підсудний ухиляється від сплати визначених судом аліментів, на попередження державних
виконавців про необхідність працевлаштуватися та сплачувати аліменти не реагує.
Ставлення підсудного до виконання своїх батьківських обов*язків спонукало потерпілу порушити питання про порушення
відносно боржника кримінальної справи. Разом з тим, потерпіла ствердила ту
обставину, що мати підсудного періодично
надавала допомогу на утримання дитини, крім цього показала, що підсудний
віднайшов роботу і впевнена у тому, що
підсудний надалі буде виконувати аліментні зобов*язання, а тому прохає обрати
йому покарання не пов*язане з позбавленням або обмеженням волі.

З копіі постанови Ковельського міського суду від 10 січня 1996 року,
виконавчого листа від 10 січня 1996 року , що маються в матеріалах кримінальноі
справи доводиться та обставина, що рішенням
Ковельського міського суду
вирішено стягувати з підсудного у справі на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітньої донькиОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі ¼ частини заробітку
щомісячно, починаючи з 03 січня 1996 року
і до повноліття дитини, але не менше 25 відсотків мінімальної заробітної
плати.

Копіями листів - попереджень Ковельського міського
суду від 29.09.1997 року №1950, від
20.10.1997 року №1950, від 21.11.1997
року №1950, від 22.12.1997 року №1950,від 23.01.1998 року №1950, від 23.02.1998
року №1950, від 21.03.1998 року № 1950, від 27.04.1998 року №1950,від
28.05.1998 року № 1950, від 05.01.1999 року №1950, від05.02.1999 року №1950 від
05.04.1999 року, від 05.05.1999 року, від 07.06.1999 №1950 (а.с.26-32), копіями
попереджень відділу державної виконавчої служби Ковельського міського
управління юстиції від 05.01.2000 року, від12.09.2000 року, від 12.10.2000
року,від 17.05.2001 року, від 18.06.2001 року,від 19.06.2004 року,від
26.11.2004 року, від 21.03.2005 року,від 24.10.2005 року, від 02.02.2006 року, копіями попереджень Державноі виконавчоі
служби у місті Ковелі та Ковельському районі
від 21 грудня 2006 року, від
20.01.2007 року, від16.04.2007 року, від 09 серпня 2007 року (а.с.34-44)
доводиться той факт, що підсудний
неодноразово попереджався як про необхідність виконання рішення суду, щодо утримання своєі неповнолітньоі дитини,
так і про наслідки невиконання рішення суду, а також про необхідність
працевлаштування.

З довідки відділу Державноі
виконавчоі служби Ковельського міськрайонного управління юстиціі вбачаеться, що
розмір заборгованості по аліментах, що стягуються з громадянина ОСОБА_1 за
період з 01.10.1997 року по 31.12.2007
року становить 10949,22 грн.(а.с.15).

Повідомленнями Ковельського міськрайонного центру зайнятості від
26.12.2006 року,від 10.05.07 року, від 23.04.2007 року, від 27.08.2007
року, від 25.02.2008 року доводиться та
обставина, що підсудний на обліку в Ковельському міськрайонному центрі
зайнятості не перебував і не перебуває ( а.с.21- 24).

З копіі свідоцтва про народженняОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачаеться, що
батьками дитини є підсудний ОСОБА_1і потерпіла ОСОБА_2.(а.с.75).

Суд повно, всесторонне,
об*ективно аналізуючи зібрані по справі докази приходить до висновку, що діі
підсудного ОСОБА_1 органами досудового слідства вірно
кваліфіковані за ст. 164 ч. 1 КК
Украіни.

Умисні дії підсудного ОСОБА_1, які виразились у злісному ухиленні від
сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) містять склад злочину, передбаченого ч.1 ст.
164 КК Украіни.

При обранні покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого
підсудним злочину та особу винного у їх сукупності.

Обтяжуючих покарання
підсудного обставин суд не вбачае.

До пом*якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття підсудного.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що виправлення і
перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства,
застосувавши ст. 75,76 КК України.

Керуючись ст. 323,324 КПК Украіни, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК Украіни , призначивши покарання
у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75,76 КК України
ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом одного року не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов*язки: повідомляти
органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи,
періодично з*являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу
засудженому ОСОБА_1 залишити
попередню - підписку про невиїзд з
постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Волинськоі області через Ковельський міськрайсуд протягом
п*ятнадцяти днів з наступного дня після його проголошення.

Головуюча: