Провадження № 1-кс/344/2902/15
У Х В А Л А
06 серпня 2015 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

до Івано-Франківського міського суду звернулась ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 . В скарзі вказано, що скаржник звернувся до слідчого з клопотанням про допит двох осіб в якості свідків для встановлення обставин підроблення рукописного тексту. Однак не має інформації про задоволення слідчим вказаного клопотання, а тому просила визнати бездіяльність слідчого незаконною та зобов`язати допитати зазначених скаржницею осіб.

В судовому засіданні скаржник підтримала скаргу з підстав, вказаних в скарзі.

Судом встановлено наступні обставини.

09/06/2015 р. скаржник звернулась до начальника слідчого відділу Івано-Франківського МВ УМВС України в області із зазначеним клопотанням.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

В ст. 303 КПК України вказано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Доказу відмови у задоволенні клопотання скаржником суду не надано.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відоповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Іванов проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Відповідно до п. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Отже ухвалення постанови є дискреційним повноваженням слідчого.

Крім цього відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію. Тому процесуальним законом не гарантується право скаржника на визнання дій прокурора чи слідчого незаконними чи встановлення факту такої незаконності.

В ст. 220 КПК України вказано, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Отже використання засобу доказування визначається слідчим у разі, якщо він визнає це за необхідне.

В п. 2 ст. 220 КПК України вказано, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже скаржнику належить право на інформацію про задоволення чи відмову у клопотанні.

Відповідно до зазначеного та на підставі ст. 7 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу задовольнити частково;

зобов`язати слідчого ОСОБА_4 надати скаржниці інформацію про розгляд її клопотання від 09/06/2015 р. щодо допиту вказаних нею осіб;

в іншій частині скарги відмовити.

Відповідно до ст. 309 КПК України дана ухвала не може бути оскаржена, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1