Провадження № 1-кп/344/143/15
У Х В А Л А

про повернення обвинувального акта

04 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши під час підготовчого судового засідання матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У Івано-Франківський міський суд надійшов обвинувальний акт кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 119 КК України.

У підготовчому засіданні потерпіла ОСОБА_8 заявила клопотання, яке підтримали її представник та потерпілий ОСОБА_9 , про повернення даного обвинувального акту прокурору у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам КПК України, оскільки у даному акті неправильно та неповно викладені фактичні обставини злочину.

Обвинувачений та його захисник заперечили щодо повернення даного обвинувального акту прокурору та просили суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, закривши дане кримінальне провадження у зв`язку із закіченням строків давності.

Прокурор у судовому засіданні заперечила щодо повернення даного обвинувального акту прокурору та щодо закриття даного провадження у зв`язку із закіченням строків давності, просила суд призначити дане провадження до судового розгляду.

Суд ознайомившись з обвинувальним актом та вислухавши думку учасників судового провадження вважає, що даний обвинувальний акт слід повернути прокурору з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Проте в порушення вищезазначених норм закону, у даному обвинувальному акті правова кваліфікація кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.1 ст.119 КК України, суперечить вимогам цього Кодексу та закону через її невідповідність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється за ч.1 ст.119 КК України у вчиненні вбивства через необережність, у тому, що 26.06.2009 року приблизно о 20.00 год. в с.Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області біля приміщення магазину Данко М обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс ОСОБА_10 кілька ударів руками в обличчя та інші ділянки тіла, в результаті чого ОСОБА_10 упав, отримавши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочка, які є небезпечними для життя в момент спричинення і від отриманих вказаних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер.

Таким чином із змісту обвинувального акту слідує, що ОСОБА_7 у людному місці - біля магазину у селі с.Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області, в присутності очевидців, інших осіб, вчинив грубе порушення громадського порядку, з особливою зухвалістю наніс ряд ударів ОСОБА_10 руками в обличчя та інші частини тіла, а тому в діях ОСОБА_7 вбачаються ще і ознаки злочину, передбаченого ст. 296 КК України, а саме хуліганства, оскільки у процесі вчинення злочину, який почався з мотивів особистого характеру, останні перейшли в мотив явної неповаги до суспільства. Тим самим діяння ОСОБА_7 перетворились із посягання на особу ще і в злочин проти громадського порядку - хуліганство, а тому такі дії ОСОБА_7 потребують додаткової кваліфікації за відповідною частиною ст.296 КК України.

Крім того, за даного викладу фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_7 відносно ОСОБА_10 носили активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, існував прямий причинний зв`язок, а самі наслідки у виді тяжких тілесних ушкоджень були спричинені потерпілому в результаті його падіння від того, що обвинувачений, докладаючи конкретних значних зусиль, завдав потерпілому декілька ударів кулаками у голову, а також інші ділянки тіла. Сила ударів, обставини їх нанесення, їх спрямування в ділянку голови та інші частини тіла, як зазначено в обвинувальному акті, свідчать про те, що обвинувачений об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілого, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода. Тобто, згідно викладу фактичних обставин в обвинувальному акті він діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду, у даному випадку за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Не дивлячись на те, що, відповідно до вимог закону, ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області про повернення даної справи на додаткове розслідування від 12.11.2014р., висновків Верховного Суду України, що викладені у рішеннях, прийнятих у порядку ст. 400-12 КПК України 1960 року, які є обов`язковими для всіх судів України, зазначені дії обвинуваченого визнаються за обставин, викладених в обвинувальному акті, як хуліганство та умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, і потребує кваліфікації за відповідною частиною ст.296 КК України та за ч.2 ст.121 КК України, в обвинувальному акті такі дії ОСОБА_7 необгрунтовано, безпідставно і незаконно кваліфіковано як вбивство, вчинене через необережність, виключно за ч.1 ст.119 КК України.

Таким чином, у даному обвинувальному акті допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, що вказане в акті, і дана правова кваліфікація не відповідає викладу в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 , що робить неможливим здійснення судового провадження у цій справі.

Таким чином судом встановлено, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що унеможливлює призначення кримінального провадження з цим обвинувальним актом до судового розгляду.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору.

За таких обставин, даний обвинувальний акт слід повернути прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України - повернути прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1