Справа № № 585/3961/14-к
Номер провадження 1-в/585/23/15
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
10 березня 2015 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни в режимі відеоконференції клопотання засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ромни, Сумської області, громадянки України, освіта середня, не одруженої, не працюючої, мешканки: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

1) 27.12.2012 року за ст.190 ч.1 КК України до 240 годин громадських робіт;

2) 26.04.2013 року за ст. 389 ч.2 КК України до 4 місяців арешту;

3) 22.01.2014 року за ст.ст.185 ч.2, 357 ч.1, 70 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі,

4) 18.09.2014 року Роменським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2, ст.71 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі,

про зарахування часу перебування на стаціонарному лікуванні у строк відбування призначеного їй покарання,

В С Т А Н О В И В:

До Роменського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженої ОСОБА_4 про зарахування часу перебування на стаціонарному лікуванні у строк відбування призначеного їй покарання, яке мотивувала тим, що вона була засуджена 22.01.2014 р. Роменським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст.185 ч.2, 357 ч.1, 70 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. Останній вирок відносно неї виннесений 18.09.2014 року Роменським міськрайонним судом, згідно якого вона засуджена за ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до 2 років обмеження волі. Після винесення вироку Роменського міськрайонного суду, в супроводі працівників міліції її було доставлено в Роменську психіатричну лікарню, так як злочин нею був скоєний в стані алкогольного сп`яніння. Її залишили на лікуванні на 4 місяці по невідомій їй причині, всупереч тому, що строк лікування не може перевищувати 21 добу, переконали, що час проведений в лікарні закритого типу буде врахований їй в строк відбування покарання. Вона на обліку в наркодиспансері не перебувала, від алкогольної залежності не лікувалась. Тому просить зарахувати в строк відбування покарання 4 місяці, проведені нею на лікуванні в спецлікарні закритого типу.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 клопотання підтримала.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженої, поскільки лікування вона проходила в добровільному порядку, підстав для його задоволення не вбачає.

Вислухавши пояснення засудженої, думку прокурора та оглянувши матеріали кримінальних проваджень, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Роменського міськрайонного суду від 22.01.2014 року засуджена за ст.ст.185 ч.2, 357 ч.1, ч.1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. Строквідбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня прибуття та посановки на облік у виправному центрі. Міра запобіжного заходу за вказаним вироком їй не обиралася.

27.06.2014 року відповідно до ухвали Роменського міськрайонного суду було задоволено клопотання (подання) заступника начальника Конотопського МВ КВІ про направлення ОСОБА_4 до місця відбування покарання за вказаним вироком. Надано дозвіл на затримання та взяття під варту засуджену ОСОБА_4 для направлення до СІЗО м. Суми для подальшого направлення для відбування покарання. Відповідно до ст.72 КК України, засудженій зараховано час перебування під вартою, а також слідування під вартою до виправного центру, виходячи з співвідношення одного для позбавлення волі, відповідно двом дням обмеження волі. Після прибуття ОСОБА_4 до виправного центру звільнити її з під варти.

06.08.2014 року за ухвалою Роменського міськрайонного суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою у зв`язку з підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

18.09.2014 року вироком Роменського міськрайонного суду ОСОБА_4 засуджена за ст. 185 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до двох років обмеження волі. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_4 залишено тримання під вартою.

Вирок набрав законної сили 21.10.2014 року.

Як встановлено судом та вбачаться з матеріалів кримінального провадження № 0002821, а саме з медичного висновку №3 від 13.01.2014 року, ОСОБА_4 проходила курс антиалкогольного лікування в І ОСЛ. (а.с.18)

Допитана в судовому засіданні лікар-нарколог ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_4 добровільно проходила курс лікування в І ОСЛ у зв`язку з психічними розладами та розладами поведінки внаслідок вживання алкоголю з 10.01.2014 року по 05.05.2014 року. Рішень про примусову госпіталізацію не приймалось.

Судом встановлено, що після винесення вироку від 22.01.2014 року, яким вона була засуджена до обмеження волі, міра запобіжного заходу їй не обиралася, вказаний вирок не виконувався.

За вироком Роменського міськрайонного суду від 18.09.2014 року строк відбування покарання їй необхідно рахувати з 04.08.2014 року.

В судовому засіданні не здобуто доказів про те, що ОСОБА_4 проходила курс лікування в період відбування призначеного покарання.

Отже, суд вважає, що підстав для зарахування ОСОБА_4 часу перебування на стаціонарному лікуванні в І ОСЛ у строк відбування призначеного їй покарання немає.

Керуючись п. 14 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про зарахування часу перебування на стаціонарному лікуванні у строк відбування призначеного їй покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: підпис...

КОПІЯ ВІРНА:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1