Справа №784/862/13 28.03.2013 28.03.2013 28.03.2013
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/784/284/13 Головуючий у 1-й інстанції:
Категорія: ст.125 ч.1 КК України Доповідач: Хомік І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Хоміка І.М.,

суддів: Погорєлової Г.М., Маркової Т.О.,

при секретарі: Георгиці Г.В.,

за участі засудженої: ОСОБА_2,

захисника засудженої: ОСОБА_3,

потерпілої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_2 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.12.2012 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Миколаєва, громадянку України, з середньою освітою, пенсіонерку, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судиму

засуджено за ст. 125 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 510 грн.

Крім того, вироком суду постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди - 90 грн.

Згідно вироку суду 10.07.2012 року близько 08-30 год. ОСОБА_5 на сходовому майданчику свого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 зустріла сусідку ОСОБА_4, що проживає в квартирі НОМЕР_1, і між ними розпочався конфлікт на побутовому ґрунті, в ході якого ОСОБА_2 штовхнула ОСОБА_4 в груди, від чого остання вдарилася ліктем правої руки об замок дверей тамбуру. Після цього потерпіла, не бажаючи продовження конфлікту, повернулася до своєї квартири і зачинилася, а засуджена продовжувала стукати і наносити удари кулаками у двері.

В результаті злочинних дій ОСОБА_2, потерпілій були спричинені пошкодження у вигляді садна в області правого ліктьового суглобу, що згідно з актом судово-медичного дослідження № 1582 від 31.07.2012 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляції засуджена просить вирок суду першої інстанції скасувати і постановити свій вирок, яким її виправдати за відсутності в діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Зазначає, що з висновками суду, що покладені в основу вироку, повністю незгодна, так як вони не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що кримінальна справа була розглянута не об'єктивно та упереджено. Звертає увагу суду, що з потерпілою не спілкується вже близько 10 років, і жодних тілесних ушкоджень їй не завдавала, чому ж її оговорюють свідки з боку потерпілої по справі - пояснити не може. При цьому доказом своєї невинуватості вважає факт проходження потерпілою судово-медичного дослідження аж 31.07.2012 року, тобто через 21 день після бійки, яка нібито сталася 10.07.2012 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої ОСОБА_2 в підтримання своєї апеляції, пояснення потерпілої ОСОБА_4 яка заперечувала проти задоволення апеляції, провівши часткове судове слідство, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає їх підлягаючими частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, не відповідають фактичним обставинам справи, що вплинуло на правильність застосування кримінального закону і в наслідок чого вирок суду є незаконним та необґрунтованим.

Хоча засуджена ОСОБА_2 заперечує факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4, але такі її показання спростовуються самою потерпілою, яка вказує, що під час конфлікту ОСОБА_2 її відштовхнула, в результаті чого вона ліктем вдарилася об дверну ручку.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підтвердили наявність конфлікту між засудженою та потерпілою. Вони бачили у потерпілої кров на правому лікті.

Покази потерпілої та вказаних свідків узгоджуються з актом судово-медичного обстеження ОСОБА_4, згідно даним якого в області правого ліктьового суглобу зафіксовано тілесне ушкодження у вигляді садна, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

На підставі викладених доказів суд правильно критично оцінив показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які теж не були прямими свідками конфлікту і їх показання про відсутність нанесення тілесних ушкоджень потерпілій з боку ОСОБА_2 спростовуються сукупністю наведених доказів.

Разом з цим, діям ОСОБА_2 суд дав невірну юридичну оцінку. Суб'єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, передбачає наявність прямого умислу. Дії ОСОБА_2, яка штовхнула потерпілу в груди, від чого остання вдарилась ліктем об ручку дверей, свідчать про те, що вона не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити. Вказане свідчить, що дії ОСОБА_2 вчинила при злочинній недбалості, тобто з необережної форми вини.

Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним, тому вирок суду підлягає скасуванню з закриттям провадженням по справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст. 6 п.2 КПК України.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженої ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 грудня 2012 р. стосовно ОСОБА_2, засудженої за ст. 125 ч.1 КК України - скасувати, закривши провадження по справі на підставі ст. 6 п.2 КПК України за відсутністю в її діях даного складу злочину.

Головуючий:

Судді: