АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/485/15 Головуючий у суді 1 інстанції
Категорія: ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_1
У Х В А Л А
Іменем України
9 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

здійснивши у місті Харкові, у приміщенні суду, у відкритому судовому засіданні апеляційний розгляд у кримінальному провадженні №0000446 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 19 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, в силу ст.89 КК України судимості не має, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

В с т а н о в и л а:
Орджонікідзевський районний суд міста Харкова 19 грудня 2014 року постановив вирок стосовно ОСОБА_8 , якого визнав винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та із застосуванням ст.69 КК України призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ухвалено звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на три роки.

Відповідно до ст.76 КК України на обвинуваченого покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання.

Окрім цього, постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати 1106 гривень 82 копійки.

Як вбачається із формулювання обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним, ОСОБА_8 вчинив у 2014 році у місті Харкові незаконні дії з наркотичними засобами за таких обставин.

Зокрема, 28 липня, наприкінці дня, ОСОБА_8 збув продав ОСОБА_10 особливо небезпечні наркотичні засоби. При цьому спочатку обвинувачений, знаходячись біля фонтану на проспекті Фрунзе, отримав від ОСОБА_10 в якості передплати грошові кошти у сумі 170 гривень, а через декілька годин поблизу будинку №63 по вулиці Франтішека Крала віддав покупцю каннабіс, масою сухої речовини 0,9948 грам.

Також ОСОБА_8 невідомо коли, у невідомому місці і при невідомих обставинах незаконно придбав з метою збуту каннабіс - особливо небезпечні наркотичні засоби і зберігав їх при собі з цією ж метою.

28 вересня, увечері, біля будинку АДРЕСА_2 обвинувачений, діючи повторно, збув - продав ОСОБА_10 за 170 гривень особливо небезпечні наркотичні засоби каннабіс, масою сухої речовини 0,6562 грама.

В своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить колегію суддів скасувати судове рішення повністю та ухвалити новий вирок, визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у вигляді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. Також стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у сумі 1106 гривень 82 копійки.

Апелянт посилається на те, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність ст.69 КК України, оскільки ОСОБА_8 вчинив два тяжких злочини, керувався корисними мотивами, а суд не мотивував належним чином своє рішення, не навів необхідної сукупності обставин, які б пом`якшували покарання та істотно знижували тяжкість вчиненого злочину.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який, посилаючись на допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а також неправильне застосування ст.69 КК України, вважав за необхідне вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, позицію обвинуваченого та захисника про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши обґрунтування апеляційних вимог, колегія суддів вбачає підстави для скасування судового рішення та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Так, ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд повинен неухильно дотримуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; також в силу ст.30 КПК України правосуддя здійснюється судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета кримінального правопорушення.

В журналі судового засідання зазначаються, окрім іншого, найменування процесуальних дій, що проводяться під час судового засідання; ухвали, постановлені судом без виходу до нарадчої кімнати ст.108 КПК України. Відповідно до положень ст.316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду

Визначаючи недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд зобов`язаний дотриматись процедури, встановленої ч.3 ст.349 КПК України, при цьому допит обвинуваченого здійснюється обов`язково.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Що ж до змісту вироку, то у разі визнання особи винуватою в його мотивувальній частині поряд з іншими відомостями зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із відображенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а у резолютивній частині також рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, як це витікає із положень ч.3 ст.374 КПК України.

В силу ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду саме описки, очевидні арифметичні помилки. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце судового засідання з приводу вирішення питання по внесення виправлень.

На той же час, здійснюючи розгляд кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, суд не приділив належної уваги зазначеним вимогам закону.

Так, 26 листопада 2014 року у даному кримінальному провадженні відбулося підготовче судове засідання. При цьому до журналу судового засідання внесені не всі необхідні відомості, він укладений суперечливо, з відображенням ряду дій, які не відповідають запису засідання, зробленого за допомогою технічного засобу.

В журналі не зазначено звернення захисника з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, дані про передані суду документи, відомості стосовно ухвали, постановленої судом без виходу до нарадчої кімнати - судове рішення про призначення судового розгляду, тим паче, що ухвала з цього приводу, яка була б викладена окремим документом, у матеріалах кримінального провадження не вбачається.

Суд обмежив дослідження доказів щодо обставин кримінального правопорушення допитом обвинуваченого, але здійснив це з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, головуючий спочатку визначила, що учасники судового провадження не заперечують відносно визнання недоцільним дослідження доказів з врахуванням запропонованих обмежень, а вже потім роз`яснювала передбачені ч.3 ст.349 КПК України наслідки таких дій. Обвинувачений, який не відмовлявся від давання показань, допитаний поверхово, у нього неповно з`ясовані обставини незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту.

Окрім цього, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначено у мотивувальній частині вироку неконкретно, в тому числі стосовно відображення часу, місця та інших обставин придбання наркотичних засобів, а також їх зберігання з метою збуту, що обмежує можливості ОСОБА_8 захищатись передбаченими законом засобами від обвинувачення, порушує його право на захист, свідчить про недотримання судом положень підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

У мотивувальній частині вироку не наведені пояснення обвинуваченого відносно обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого його визнано винуватим. Мотивуючи призначення ОСОБА_8 покарання, суд послався на те, що останній працює підсобним робочим у ПП «Валовод», має матір пенсійного віку, яка потребує його допомоги, співмешканку у стані вагітності, а також малолітнього сина, проте не вказав, якими ж доказами це підтверджується.

Суд не навів мотиви, із яких він визнав обставинами, що пом`якшують покарання, - бажання обвинуваченого виховувати дітей та турбуватися про матір, публічне завіряння у неповторності скоєння кримінальних правопорушень у майбутньому, а саме так зазначено у мотивувальній частині вироку.

23 грудня 2014 року суд постановив ухвалу по виправлення описки у своєму судовому рішенні, хоча фактично вніс у вирок доповнення продовжив строк тримання обвинуваченого під домашнім арештом.

Таким чином, при здійсненні судового розгляду у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 допущені не тільки істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, але й має місце неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

Отже, всупереч ст.370 КПК України судове рішення не є законним, обґрунтованим та вмотивованим, згідно ч.1 ст.409, ч.1 ст.412, ст.415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши вимоги прокурора щодо ухвалення судом апеляційної інстанції свого вироку, колегія суддів вважає це неможливим. Апелянт оспорює застосування судом ст.69 КК України, стверджує, що ОСОБА_8 заслуговує більш суворішого покарання, але колегія суддів не має підстав зробити відповідні висновки у цих питаннях, оскільки в наявності істотні порушення кримінального процесуального закону з боку суду, обвинувальний вирок скасовується і судом першої інстанції буде здійснюватися новий судовий розгляд. Також колегією суддів враховані положення ч.2 ст.415 КПК України.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи характер обвинувачення: скоєння з корисливих мотивів тяжкого злочину, відповідно до вимог ст.ст.177, 178, 181, 419 КПК України колегія суддів вбачає підстави для продовження строку тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, п.6 ч.1 ст.407, ст.ст.409, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:
Вирок Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 19 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Продовжити строк тримання ОСОБА_8 під домашнім арештом на умовах, які йому були визначені згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 26 листопада 2014 року, до 10 (десятого) травня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3