У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Короткевича М.Є.,

суддів

Пекного С.Д., Кліменко М.Р.,

за участю прокурора

Матюшевої О.В.,

та засудженого

ОСОБА_1

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 16 вересня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 та касаційним поданням прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок апеляційного
суду м.Києва від 18 червня 2008 року, яким засуджено:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця м. Монастириська Тернопільської області,

раніше не сумого,

за ч. 2 п. 12 ст.115 КК України на
13 років позбавлення волі;

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,

уродженця
м. Междурєчєнськ Кемеровської області РФ,
громадянина Росії, судимого 22 вересня 2003 року

за ч. 3
ст. 185, ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого 2 червня
2005 року за відбуттям покарання,

за ч. 2
п. 12 ст. 115 КК України на 13 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути на користь ОСОБА_3 із
ОСОБА_2 - 30000 грн., з ОСОБА_1 - 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2008
року визнано, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2
п. 12 ст. 115 КК України, в стані неосудності і щодо нього застосовано
примусові заходи медичного характеру.

За вироком суду ОСОБА_2 і ОСОБА_1 визнано винними в
умисному вбивстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб за наступних
обставин.

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 13 грудня 2007 року близько 13-ої год. в м. Києві в кафе
„Живчик", що розташоване неподалік будинку 34-А по вул. Березняківська,
разом із ОСОБА_4, який є неосудним, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та невстановленою
слідством особою на ім"я ОСОБА_7 вживали спиртні напої. Перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 виник конфлікт, для
розв'язання якого обоє вийшли з кафе та продовжили між собою спір на вулиці. У
процесі конфлікту ОСОБА_2 на грунті раптово виниклих неприязних стосунків наніс
ОСОБА_5 два удари рукою в груди, а коли той від ударів присів, він ногою наніс
йому удар в обличчя, від чого останній упав на землю.

Після цього, коли з кафе вийшли ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, всі
разом направились до приміщення сміттєзбірника четвертого під'їзду будинку №10
по вул. Шумського в м. Київ, яке ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 використовували для проживання, де продовжили вживати
спиртні напої. У ході цього ОСОБА_5 заснув і почав хропіти. Зважаючи на це, ОСОБА_2 розбудив ОСОБА_5 і той, намагаючись встати, упав на їжу, яка була
розкладена там же на матраці.

Сприйнявши це як образу, ОСОБА_2 і ОСОБА_1, маючи умисел
на позбавлення життя ОСОБА_5, разом із ОСОБА_4, вчинили побиття ОСОБА_5:
ОСОБА_4 наніс рукою 3-4 удари по обличчю, ОСОБА_2 - декілька ударів кулаком в
обличчя, а ОСОБА_1 - 2-3 удари кулаком у груди.

Продовжуючи злочинний умисел на позбавлення життя
потерпілого, ОСОБА_2 взяв у приміщенні
сміттєзбірника залізний прут і наніс ним декілька ударів ОСОБА_5 по голові,
спині і по ногах. Після чого, ОСОБА_1 діючи взаємоузгоджено, взяв у ОСОБА_2
залізний прут і також став наносити удари ОСОБА_5 по спині, руках і ногах. Під
час цього ОСОБА_4 кулаками і ногами наносив потерпілому тілесні ушкодження.

Від отриманих тілесних ушкоджень настала смерть потерпілого ОСОБА_5 на місці злочину.

Переконавшись, що ОСОБА_5 не подає ознак життя, ОСОБА_2 підпалив матрац, на
якому лежав труп потерпілого, і всі з місця вчинення злочину втекли.

У касаційній скарзі та доповненні до неї засуджений ОСОБА_1 стверджує, що у
нього не було попередньої змови з ОСОБА_2 і наміру вбивати потерпілого ОСОБА_5
та від його ударів не могла настати смерть останнього. Просить
перекваліфікувати його дії на ч. 2 ст. 121 КК України і призначити більш м'яке
покарання. Звертає увагу, що слідчі дії по справі проводилися без участі
захисника, чим порушено його право на захист.

У касаційному поданні прокурор, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, просить скасувати вирок в частині
вирішення цивільного позову, а справу направити на новий судовий розгляд у
порядку цивільного судочинства. При цьому посилається на те, що судом
неправильно визначено стягнення з засуджених за принципом часткової
відповідальності.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України Короткевича М.Є.,
пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою касаційну скаргу, міркування
прокурора про підтримання касаційного подання, врахувавши письмові заперечення
потерпілого ОСОБА_3 на касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1, обговоривши доводи
касаційних скарги і подання та
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга
засудженого задоволенню не підлягає, а касаційне подання прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції, підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини вчиненого
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 злочину і відповідно доказам у справі застосовано
матеріальний закон.

Доводи касаційної скарги про
відсутність умислу і попередньої змови
на вбивство потерпілого ОСОБА_5 є безпідставними і спростовуються матеріалами
справи.

Вирішуючи питання про зміст і направленість умислу ОСОБА_2 і ОСОБА_1 суд виходив із сукупності зібраних по
справі доказів.

Так, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердили факт вчинення ними
разом із ОСОБА_4 побиття ОСОБА_5 за обставин вказаних у вироку. Їхні покази
узгоджуються між собою і підтверджуються показами свідка ОСОБА_6, яка була
очевидецею події злочину, свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9, які в під'зді будинку біля
сміттєзбірника бачили “бомжів” чоловіків і жінку, а пізніше виявили підпалений
труп чоловіка.

Крім того, показання ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про спосіб і характер нанесення
потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень підтверджується даними висновку
судово-медичної експертизи, згідно якого на трупі ОСОБА_5 виявлено: забійні
рани голови, перелом кісток зводу і основи черепа, перелом 2-ох ребер, відрив
нижньої треті селезінки, два розриви лівої нирки, крововиливи під оболонки, у
речовину і в шлуночки головного мозку, тощо, і ці ушкодження утворились від дії
тупих предметів, за виключенням опікової рани на тильній поверхні правої кисті,
яка утворилась від дії вогню.

Смерть ОСОБА_5 настала від
відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток зведення і основи черепа і
крововиливами під оболонки у речовину і в шлуночки головного мозку.

Обставини вчинення злочину - побиття ОСОБА_5 трьома
особами, кількість, характер і
локалізація заподіяних йому тілесних ушкоджень, зокрема в життєво важливий
орган - голову, знаряддя злочину - металевий прут, поведінка винних після побиття - підпалення,
свідчать про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 брали участь у
позбавленні потерпілого життя і ОСОБА_1 при цьому усвідомлював, що діє спільно
з ОСОБА_2, тобто їхні дії носили узгоджений характер та були ними припинені
лише після впевненості, що ОСОБА_5 мертвий.

За таких обставин суд обґрунтовано дійшов
висновку про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 вчинили умисне вбивство за попередньою змовою
групою осіб та правильно кваліфікував їхні дії за ч. 2 п. 12 ст. 115 КК України.

При цьому судом ураховано, що під час досудового
слідства деякі слідчі дії були проведені без участі захисника і тому суд не використав
дані, що містяться в протоколах цих дій як докази в справі.

Міра покарання призначена ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у відповідності з вимогами
закону, вона відповідає характеру та ступеню суспільної небезпечності вчиненого
злочину, даним про особу засуджених і підстав для її пом”якшення колегія суддів
не вбачає.

Заслуговують на увагу доводи касаційного
подання прокурора, оскільки при вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_3
суд допустився помилки.

Відповідно до положень ст. 1190 ЦК України особи, спільними
діями яких було завдано шкоди,
несуть перед потерпілим
солідарну відповідальність. У
частці відповідно до ступеня їхньої
вини суд може визначити відповідальність осіб,
які спільно завдали шкоди, лише за заявою потерпілого. Як видно з матеріалів справи ОСОБА_3 про
таке не заявляв, а тому в суду не було підстав для стягнення моральної шкоди за
принципом часткової відповідальності.

На підставі наведеного вирок
в частині вирішення цивільного позову підлягає зміні, оскільки слід застосувати
принцип солідарної відповідальності засуджених
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перед потерпілим ОСОБА_3.

Отже, керуючись ст.ст. 394, 396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, касаційне подання
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
задовольнити частково.

Вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду м.Києва від 18 червня 2008 року відносно ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в частині
вирішення цивільного позову змінити. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1
50000 грн. на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_3

У решті вирок залишений без зміни.

Судді:

Короткевич М.Є. Пекний С.Д. Кліменко М.Р.