Справа № 297/884/14-к
№ 1-в/303/157/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3
представника
державної виконавчої служби ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево заяву відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції про встановлення способу і порядку виконання вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2014 року,-
в с т а н о в и в:
Відділ державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції звернувся до суду із заявою в якій просить встановити порядок та спосіб виконання виконавчого листа № 297/884/14-к, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 21.11.2014 року про конфіскацію усього належного ОСОБА_5 майна, який знаходиться на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби. Вимоги мотивовані тим, що в провадженні відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа № 297/884/14-к про конфіскацію усього належного ОСОБА_5 майна. З метою виконання вищевказаного рішення суду було проведено опис й арешт майна боржника ОСОБА_5 , а саме будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві власності боржнику. В ході проведення виконавчих дій було встановлено що право користування будинком АДРЕСА_1 також належить малолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі п. 3 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, 20.05.2015 року державний виконавець звернувся до органу опіки та піклування - Берегівської міської ради із заявою про надання дозвілу на реалізацію конфіскованого майна. 04.06.2015 року згідно з відповіді органу опіки та піклування - Берегівської міської ради було відмовлено у наданні такого дозволу. У зв`язку із зазначеним просять встановити порядок та спосіб виконання рішення суду шляхом надання дозволу на реалізацію будинку.
Державний виконавець у судовому засіданні підтримав заяву про встановлення (зміни) способу і порядку виконання судового рішення.
Прокурор вважає, що заява державного виконавця також підлягає задоволенню.
Заслухавши державного виконавця, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява державного виконавця задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Згідно з ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
Судом встановлено, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.
Постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2014 року було відкрито виконавче провадження в частині конфіскації майна ОСОБА_5 .
Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 15.08.2011 року будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5 . Як вбачається з копії будинкової книги, акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї № 32 від 27.02.2014 року, свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 10.11.2011 року, право користування будинком АДРЕСА_1 належить також малолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
20.05.2015 року державний виконавець звернувся до органу опіки та піклування - Берегівської міської ради із заявою про надання дозвілу на реалізацію конфіскованого майна у зв`язку з тим, що право користування будинком має малолітній. 04.06.2015 року згідно з відповіді органу опіки та піклування - Берегівської міської ради було відмовлено у наданні такого дозволу.
Відповідно до п. 4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 47 Закону.
Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2014 року призначено додаткове покарання у виді конфіскації належного ОСОБА_5 на праві власності майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.
Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.
Як зазначено у ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989 року № 44/25, ратифікованої постановою Верховної Радою України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства» (Преамбула Закону). Відповідно до ст. 18 вказаного Закону, держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.
Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень ст. 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
З урахуванням положень вищенаведеного законодавства, суд вважає, що у встановленні (зміні) способу і порядку виконання конфіскації будинку АДРЕСА_1 необхідно відмовити, оскільки у цьому випадку будуть порушені права малолітньої дитини на користування вказаним будинком.
Керуючись п. 14 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
В задоволенні заяви відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції про встановлення способу і порядку виконання вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2014 року відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з дня оголошення.
Суддя ОСОБА_1