АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/25/15 Справа № 710/2837/13-к Категорія: ч.3 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддів секретаря ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляціями прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.08.2014 року, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нечаєво, Шполянського району, Черкаської області, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, невійськовозобов`язаного, офіційного місця роботи немає, освіта неповна середня, раніше судимого:

- 26.01.2010 року Маньківським районним судом Черкаської області за ст.185 ч.1 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 14.05.2010 року Маньківським районним судом Черкаської області за ст.296 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст..71 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 -х років позбавлення волі; 11.07.2012 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 03 дні, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до цього покарання частково приєднано покарання призначене за вироком Маньківського районного суду від 14.05.2010 року у вигляді 1 року 10 місяців 3 днів позбавлення волі і остаточно визначено до відбуття 4 роки 6 місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній - тримання під вартою.

Термін відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з 11.08.2014 р., зараховано йому в цей термін час знаходження його під вартою з 15.01.2014 р. по 01.04.2014 р. та з 29.07.2014 р. по 11.08.2014 р.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст.100 КПК України, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_7 засуджений за те, що 20.09.2013 року в період часу з 05.00 год. до 21.30 год. Умисно, з корисливою метою, витяг шибку вікна та через отвір, який утворився проник до будинку домоволодіння в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , скориставшись тим, що власниця домоволодіння відсутня/таємно викрав гроші в сумі 1300 грн., мобільний телефон марки «Nokia-2310» вартістю 370 грн. зі стартовим пакетом мобільного оператору «Київстар» вартістю 10 грн., заподіявши останній матеріальну шкоду на загальну суму 1680 грн.

Як вбачається із зміненої апеляції прокурора, останній не оспорюючи вину та кваліфікацію дій ОСОБА_7 , вважає, що вирок Звенигородського районного суду відносно ОСОБА_7 підлягає зміні через неправильне застосування ЗУ «Про кримінальну відповідальність», та просить вважати ОСОБА_7 засудженим за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Маньківського районного суду від 14.05.2010 року у вигляді 5 місяців позбавлення волі, остаточно призначити до відбуття 3 роки 5 місяців позбавлення волі.

На вирок суду 1 інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляцію, в якій порушує питання про скасування необґрунтованого, безпідставного, завідомо незаконного вироку та направлення матеріалів провадження на новий судовий розгляд, просить змінити запобіжний захід, який не буде пов`язаний з позбавлення волі. Мотивуючи наступним:

- вирок підлягає скасування через невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, винність за ч.3 ст.185 КК України не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження та є сфабрикованими;

- однобічність та неповнота досудового та судового слідства, істотні порушення кримінального процесуального закону, а саме вимоги ст.374 КПК України щодо викладу формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеного;

- у інкримінованому йому злочині невинний, а висновки суду щодо доведеності вини ґрунтуються на припущеннях, суд не перевірив усіх доказів у справі, висновки суду, викладені у вироку не підтверджуються доказам, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора який підтримав апеляцію, пояснення обвинуваченого, який підтримав свою апеляцію, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а змінену апеляцію прокурора задовольнити.

Колегія суддів вважає, що висновки суду 1 інстанції про винуватість ОСОБА_7 у злочині, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом 1 інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Як свідчать матеріали кримінального провадження і дані журналу судового засідання, органом досудового розслідування й судом 1 інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого про неповноту, однобічність та необ`єктивність проведеного по ній досудового розслідування та судового розгляду не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що немає підстав вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апеляції обвинуваченого про те, що він злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України не вчиняв, а матеріали кримінального провадження проти ОСОБА_7 сфабриковані є безпідставними, оскільки протирічать матеріалам кримінального провадження та спростовуються доказами покладеними в основу обвинувачення визнаного судом доведеним.

Ці заперечення обвинувачення, були детально розглянуті судом 1 інстанції та спростовані наведеними у його вироку доказами.

Так, мотивуючи висновки про винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд обґрунтовано послався на показання потерпілої ОСОБА_10 , яка повідомила, що проживає одна в будинку АДРЕСА_2 та працює вчителем з 1998 року в Шполянській школі-інтернат І-ІІ ступенів, вихованцем якої був ОСОБА_7 , якому вона допомагала. 20.09.2013 року близько 05.00 год. вийшла з будинку та пішла на роботу, де перебувала до 21.00 год., а коли повернулася до будинку, то виявила, що в будинку розсипаний цукор, подавлені помідори та перевернута попільниця, коли зайшла до спальної кімнати то побачила, що мобільний телефон марки «Nokia-2310» із сім-картою моб. оператора «Київстар», який лежав на дивані, гроші, які лежали на столі в сумі 1300 грн., зарплатна картка користувача банку «ПриватБанк» відсутні, тоді вона зрозуміла що хтось скоїв крадіжку її речей. Вийшовши на вулицю побачила, що з тильної сторони будинку з рами вікна, яке веде до кладової витягнута шибка вікна та лежить на даху господарського приміщення. Потерпіла здогадалася, що крадіжку її вищевказаних речей міг скоїти ОСОБА_7 , так як у серпні місяці 2013 року у такий саме спосіб він проник до її будинку та заснув у будинку перебуваючи в стані алкогольного сп`ягніння. Зателефонувавши до райвідділу міліції повідомила про злочин, а сама пішла шукати ОСОБА_7 , щоб забрати гроші. Повідомивши сина ОСОБА_11 про крадіжку, вона попросила останнього поїхати з нею до бару з метою виявлення ОСОБА_12 . Приїхавши до бару «У Ольги» знаходиться по вул. Червоноармійській в м. Шпола вона побачила, що на вулиці за столиком ОСОБА_7 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, коли підійшла, на запитання навіщо він викрав у неї мобільний телефон і гроші, він відповів, що гроші в подальшому поверне, а із кишені штанів дістав мобільний телефон, банківську картку та гроші в сумі 20 чи 30 грн. ЇЇ син в цей час стояв біля автомобіля, так як це було поряд із столиком він все чув і бачив, що відбувалося. Доповнила, що спочатку вона вказувала суму викрадених у неї грошей 2300 грн., але потім вона згадала, що 1000 грн. у неї зберігалася в іншому місці, тому викрадена сума грошей становить 1300 грн.(а.с.24-25)

Аналізуючи показання потерпілої ОСОБА_10 , суд 1 інстанції не лише у вироку навів зміст цих показань, але й докладно обгрунтував, чому в основу вироку поклав саме ці показання, правильно зазначивши, що вони відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з іншими зібраними у справі доказами.

Зокрема, ці показання узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду пояснив, що 20.09.2013 року у вечірній час до нього зателефонувала його мама ОСОБА_9 та повідомила, що з її будинку викрадені гроші і мобільний телефон, у вчиненні даної крадіжки вона підозрює свого колишнього учня ОСОБА_7 і попросила, щоб він приїхав до неї і поїхати шукати по барах в м.Шпола ОСОБА_7 з метою забрати гроші, які можливо він ще не витратив. Коли приїхали до бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 »,то побачили, що за столиком на вулиці сидить ОСОБА_7 , ОСОБА_10 підійшла до обвинуваченого і він її повернув мобільний телефон, гроші не пам`ятає скільки та зарплатну картку і зізнався, що крадіжку скоїв саме він.

Згідно показів свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що ОСОБА_7 знає на протязі 2-х років та підтримує дружні відносини, і він також являється учнем Шполянської школи-інтернату. 22.09.2013 року близько 14.00 год. в м.Шпола, коли свідок проходив по вул. Островського ,то випадково зустрів ОСОБА_7 у якого була порізана кисть правої руки, який під час розмови розповів йому, що він проник до будинку своєї виховательки ОСОБА_9 через вийняте скло із рами вікна та викрав з будинку гроші і мобільний телефон.

Згідно даних рапорту оперативного чергового Шполянського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_14 - 20.09.2013 року близько 22.25 год. отримано повідомлення від ОСОБА_15 про викрадення ОСОБА_7 у неї грошей.(а.с. 5, Т.1)

Згідно даних протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.09.2013 р., яка прийнята слідчим від ОСОБА_10 - 20.09.2013 року в період часу з 05.00 год. 21.30 год. ОСОБА_7 скоїв крадіжку з будинку, який належить її на праві власності гроші, картку користувача банку «ПриватБанк» та мобільний телефон «Нокіа-2310». (а.с. 6).

Згідно даних протоколу огляду місця події та фототаблицею до нього від 21.09.2013 року оглянуто будинковолодіння потерпілої ОСОБА_9 та виявлено на даху господарського приміщення, яке вкрите шифером виявлено шибку вікна розміром 0,35 м х 0,64 м., на якій за допомогою дактилоскопічного порошку виявлено слід долоні руки, який в подальшому за допомогою клейкої стрічки-скотч вилучено на аркуш паперу формату А4. (а.с.9-18).

Згідно даних протоколу огляду предметів від 27.09.2013 р. з фототаблицею в приміщенні службового кабінету №313 Шполянського РВ УМВС України в Черкаській області проводився огляд мобільного телефону Nokia model 2310 Type: RM-189, імеі: НОМЕР_1 та картка користувача банку «Приватбанк» MASTER CARD UNIVERSAL, бонус плюс, строк дії 05/17 та номер картки « НОМЕР_2 » (а.с. 28-30, т.1).

Згідно даних висновку про вартість майна (витягу із звіту про незалежну експертну оцінку майна від 27.09.2012 р.) ринкова вартість мобільного телефону Nokia model 2310 Type: RM-189, імеі: НОМЕР_1 , корпус білого кольору, виготовлений у Венгрії, майно б/у, станом на 20.09.2013 р. складає: 370, 00 грн. (а.с. 36-37, т.1).

Згідно даних довідки п.п. ОСОБА_16 вартість стартового пакету мобільного оператора «Київстар» станом на 20.09.2013 р. становила 10 грн. 00 коп. (а.с. 38, т.1).

Згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 23.12.2013 р. встановлено, що ОСОБА_7 розповів, відтворюючи обставини вчинення крадіжки з домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 , а саме 20.09.2013 року скоїв крадіжку з будинку потерпілої ОСОБА_9 мобільного телефону марки «Нокіа-2310» та грошей в сумі близько 1000 грн. (а.с. 91- 100, т.1).

Згідно показів свідка ОСОБА_17 в судовому засіданні, який пояснив, що його фактичне місце проживання с.Терешки, Шполянського району, Черкаської області. ОСОБА_7 знає, так він періодично допомагає йому по господарству, а він йому за надану допомогу платить кошти. У нього власного мобільного телефону не має і він постійно телефонує з інших невідомих йому номерів різних мобільних операторів. Восени він не пам`ятає число та місяць 2013 року вранці він зателефонував на останній номер телефону з якого перед цим телефонував йому ОСОБА_7 , щоб забрати його до себе для допомоги, але на телефонний дзвінок відповіла невідома жінка, яка повідомила, що ОСОБА_18 немає так як він знаходиться у міліції в зв`язку з тим, що він скоїв крадіжку її мобільного телефону та грошей. Після цього дзвінка на четвертий день він побачив ОСОБА_7 та запитав про вчинення крадіжки, який повідомив йому про те що якби була іноземна валюта, а саме долари США він забрав і валюту.

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд 1 інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України. А тому посилання обвинуваченого на те, що висновки суду щодо доведеності вини ґрунтуються на припущеннях, суд не перевірив усіх доказів у справі, висновки суду, викладені у вироку не підтверджуються доказам, дослідженими в судовому засіданні - не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляції обвинуваченого.

Колегія суддів вважає доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що вирок необґрунтований, винесений на недосліджених в сукупності та не вивчених і не розглянутих доказах, докази були сфабриковані та спрямовані проти обвинувачених безпідставними, оскільки суд 1 інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України, при дослідженні доказів у кримінальному провадженні.

Посилання в апеляції обвинуваченого, про те, що в ході досудового розслідування до нього працівниками міліції застосовувались фізичне насильство та моральний тиск, були предметом ретельної перевірки та спростовані відповідними доказами, про що прокуратурою прийняте процесуальне рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, по справі зібрано достатньо доказів, які свідчать, що саме обвинувачений ОСОБА_7 20.09.2013 року в період часу з 05.00 год. до 21.30 год. Умисно, з корисливою метою, витяг шибку вікна та через отвір, який утворився проник до будинку домоволодіння в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , скориставшись тим, що власниця домоволодіння відсутня/таємно викрав гроші в сумі 1300 грн., мобільний телефон марки «Nokia-2310» вартістю 370 грн. зі стартовим пакетом мобільного оператору «Київстар» вартістю 10 грн., заподіявши останній матеріальну шкоду на загальну суму 1680 грн.

Виходячи з сукупності доказів, які отримали відповідну оцінку у вироку, суд 1 інстанції обгрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_7 , за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно поєднане з проникненням у житло.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи не встановлені об`єктивні дані, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Колегія суддів вважає, що змінена апеляція прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України та остаточне на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі, суд 1 інстанції порушив вимоги ст.416 КПК України, оскільки посилив покарання, призначене обвинуваченому за вироком Шполянського райсуду Черкаської області від 15.01.2014 р. за ч.3 ст.185 КК України 3 роки на підставі ст.71 КК України 3 роки 5 місяців позбавлення волі, недивлячись на те, що цей вирок суду було скасовано не із-за м`якості призначеного покарання. У зв`язку з цим вироком суду 1 інстанції слід змінити, пом`якшивши ОСОБА_7 призначене покарання.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду 1 інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, при розгляді справи колегією суддів не встановлено, тому апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Змінену апеляцію прокурора - задовольнити.

Вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.08.2014 року, відносно ОСОБА_7 змінити.

Пом`якшити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до даного покарання приєднати частину невідбутого покарання у виді 5 місяців позбавлення волі за вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 14.05.2010 р. та остаточно визначити до відбуття покарання 3 роки 5 місяців позбавлення волі.

В решті вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.08.2014 року, відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Головуючий :

Судді :