АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/29/15 Справа № 187/1387/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

03 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
потерпілого - ОСОБА_7
представника потерпілого - ОСОБА_8
обвинуваченої - ОСОБА_9
захисника - ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2014 року.
Цим вироком,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Червонопартизанське Петриківського району Дніпропетровської області, має середню освіту, пенсіонерка, вдова, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
засуджена за ч.1 ст.122 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_9 покладено обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 42,50 гривень у рахунок відшкодування матеріального збитку та 3000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.
ОСОБА_9 визнана винною у тому, що 16 вересня 2012 року приблизно о 16 годині, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 під час сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків між нею та ОСОБА_7 , маючи намір спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, тримаючи дерев`яну палицю в правій руці нанесла один удар в область правого передпліччя ОСОБА_7 , заподіявши останньому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 день.
В апеляціях:
Прокурор просить змінити вирок через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначивши у вступній частині вироку номер кримінального провадження 0000020 та потерпілого ОСОБА_7 і його представника ОСОБА_8 , як сторону кримінального провадження.
Адвокат ОСОБА_10 та обвинувачена ОСОБА_9 просять скасувати вирок через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що досудове та судове слідство було проведено неповно, упереджено, однобічно, не об`єктивно і з обвинувальним ухилом, матеріали кримінального провадження сфальсифіковані. Вина ОСОБА_9 у інкримінованому їй злочині не доведена. Протоколи слідчих експериментів були сфальсифіковані та не відповідають дійсності. Судово-медична експертиза призначена по усному клопотанню прокурора. Не встановлено достовірно дату, час, місце скоєння злочину. В матеріалах кримінального провадження відсутній журнал підготовчого судового засідання.
Просить закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , у зв`язку із недоведеністю її вини у скоєному.
Заслухавши доповідача, прокурора, обвинувачену та її захисника, які підтримали свої апеляції, потерпілого та його представника, які просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія вважає апеляції такими, що не підлягають задоволенню.
Висновки суду про винність ОСОБА_9 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, при викладених у вироку обставинах, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах.
Суд ретельно перевірив доводи обвинуваченої про те, що конфлікт з ОСОБА_7 був не 16, а 17 вересня 2012 року, що у ході конфлікту ОСОБА_7 палкою не била.
Ці доводи спростовувалися показами потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_11 про те, що у неділю 16 вересня 2012 року, коли вони намагалися спиляти гілку дереві на межі домоволодінь, ОСОБА_9 почала скандалити та палкою від дерева нанесла удар по руці ОСОБА_7 ; заявою ОСОБА_7 до Петриківського РО міліції про те, що тілесні ушкодження йому були спричинені 16 вересня 2012 року (т.1 а.с.22); висновком судово-медичної експертизи про спричинення ОСОБА_7 середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею у вказаний строк 16.09.2012 року (т.1 а.с.28-29); протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого, у ході якого ОСОБА_7 показав, яким чином та у яку область руки ОСОБА_9 був нанесений удар палкою (т.1 а.с.33-37); висновком судово-медичного експерта про те, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 могли утворитися при обставинах, вказаних ним при слідчому експерименті (т.1 а.с.50-51).
Оскільки ці докази були не суперечливі, узгоджувалися між собою, суд обґрунтовано визнав їх достовірними, а покази потерпілого та свідка об`єктивними. У судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_11 ці покази повністю підтвердили.
Доводи апеляції про те, що не встановлені час та місце злочину, про те, що 16 вересня 2012 року ОСОБА_9 не було вдома спростовуються і заявою ОСОБА_7 від 17 вересня 2012 року на ім`я начальника міліції, яка знаходиться у відмовному матеріалі, витребуваному та оглянутому апеляційною інстанцією. Відповідно до цієї заяви, подія мала місце саме 16 вересня 2012 року.
При цьому ОСОБА_7 підтвердив у судовому засіданні апеляційної інстанції, що звернувся до міліції наступного дня, тобто 17 вересня 2012 року.
Та обставина, що у протоколі слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 , дата злочину вказана 19.09.2012 року, а у виписному епікризі ОСОБА_7 відображено, що рентген йому було зроблено 09.09.2012 року, на що посилаються в апеляції, також не свідчить про те, що події мали місце не 16 вересня 2012 року, а в інший день. Слідчий експеримент з потерпілим проводився через тривалий час і з урахуванням цього, а також віку ОСОБА_7 , він міг неправильно вказати дату скоєння кримінального правопорушення при цій слідчий дії. З висновку спеціаліста з питань судово-медичної експертизи випливало, що, відповідно до амбулаторної карти на ім`я ОСОБА_7 , рентгенограма, на якій зафіксований перелом ліктьової кістки руки проведена 19.09.2012 року (т.1 а.с.10), як і пояснював ОСОБА_7 .
Порушень норм КПК України, які тягнуть за собою скасування вироку, колегією не встановлено.

При підготовчому судовому засіданні журнал судового засідання вівся, як і аудиозапис та міститься у матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.9, 10), тому посилання апеляції на цей рахунок необґрунтовані. Свідок ОСОБА_11 судом був допитаний, сторони мали можливість поставити усі питання, що їх цікавили і необхідності у повторному його допиті, суд не вбачав. Те, що суд не витребував носіїв технічної інформації по фіксації процесуальних дій, а саме, слідчих експериментів на неповноту судового розгляду також не вказує. В матеріалах містяться протоколи слідчих експериментів з фотокартками, на яких відображений хід цих слідчих дій. Крім того, згідно повідомлення прокурора Петриківського району Дніпропетровської області, оригінали цих технічних носіїв не збереглися (т.2 а.с.216).
Необгрунтовані і доводи апеляції про те, що слідчі експерименти за участі потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 проведені одночасно, з порушенням норм КПК України, що тягне за собою їх недопустимість, як доказів. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ці експерименти проведені почергово з потерпілим та свідком ОСОБА_11 , за участі судово-медичного експерта, у присутності понятих, зауважень учасники не мали (т.1 а.с.33-37, 38-41).
Те, що експерименти проведені в один день і в одному місці, а у протоколах містяться неточності, також не є підставою для визнання результатів слідчих експериментів недопустимими. Ці слідчі дії проведені безпосередньо на місці події, проведення їх в один день не заборонено, працівник міліції у якості статиста, як вказано в апеляції, не притягувався, а лише був присутнім при експериментах, усі обставини того, що сталося були зафіксовані зі слів потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 . Те, що у протоколах не відображена присутність працівника міліції, вказано про проведення експерименту у с. Петриківка, а не у с. Червонопартизанське, про початок слідчих дій у кабінеті Петриківського відділу міліції, також не тягне за собою недійсності протоколів.
Не тягне за собою скасування вироку і та обставина, що матеріали кримінального провадження були долучені у ході підготовчого засідання.
Суд безпосередньо дослідив та оцінив усі докази по справі, допитавши обвинувачену, потерпілого, свідків, у тому числі і учасників понятих, які були присутніми при слідчих експериментах, призначив комісійну судово-медичну експертизу.
Виходячи з цього, долучення матеріалів кримінального провадження до початку судового слідства у даному випадку на обґрунтованість висновків суду не вплинуло.
Підстав визнати недопустимим доказом згаданий висновок комісійної судово-медичної експертизи, про що також ставиться питання в апеляції, немає.
Призначена ця експертиза за клопотанням прокурора, яке було викладено у письмовій формі та оголошено у суді, за згодою з учасниками, які не заперечували та питань не ставили, тому посилання на безґрунтовну появу у справі письмового клопотання прокурора, про те, що обвинувачена та захисник не мали можливості висловити свою думку на цей рахунок, поставити свої питання експерти, необґрунтовані.
Те, що при оголошені ухвали про призначення комісійної судово-медичної експертизи помилково було повідомлено про проведення її інститутом судових експертиз, а у тексті ухвали вказано про проведення експертизи бюро судово-медичної експертизи, на фальсифікацію цього документа не вказує. Ніяких даних про зміну тексту ухвали поза межами судового засідання, немає.
Відмова захиснику обвинуваченої у проведенні ще однієї комісійної судово-медичної експертизи, також не свідчить про неповноту, однобічність судового розгляду, порушення права на захист, як на те вказується в апеляції. Вирішено це клопотання відповідно до норм КПК України (т.2 а.с.131-132). На момент подачі цього клопотання така експертиза вже була проведена, на всі питання, які мали значення для справи комісійно були надані вичерпні відповіді. При цьому були висвітлені і питання, про які заявляли обвинувачена та захисник. Так, експерти підтвердили, що тілесні ушкодження потерпілому спричинені не при падінні, а від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, який діяв у область правої верхньої кінцівки та могли утворитися 16 вересня 2012 року (т.2 а.с.111).
Наявність постанови про відмову у порушенні кримінальної справи за згаданою заявою ОСОБА_7 від 17 вересня 2012 року, притягненню ОСОБА_9 до відповідальності не перешкоджає.
Як вбачається з вказаної постанови від 20 вересня 2012 року, дільничним інспектором міліції було відмовлено у порушенні кримінальної справи за ознаками ст.126 КК України, а не за ч.1 ст.122 КК України, оскільки ступінь тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень на той момент не була визначена, а тому у скасуванні даної постанови необхідності не було.
Те, що у вступній частині вироку не вказаний номер кримінального провадження, не вказані як сторони провадження, потерпілий та його представник, які фактично приймали участь у судовому розгляді, суттєвим порушенням УПК України, таким, що тягне за собою скасування вироку, не є. Внесення апеляційною інстанцією змін у вирок у цій частині, як ставиться питання в апеляції прокурора, кримінально-процесуальним законом не передбачено.

Дії ОСОБА_9 за ч.1 ст.122 КК України судом кваліфіковані правильно.
Покарання їй призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, обставин справи, даних про особу і підстав до його зміни не вбачається.
У зв`язку з викладеним, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляції прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_9 , - залишити без змін.
Судді: