АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000091 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Сокиренци Чемеровецького району Хмельницької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 276 КК України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 276 КК України,

за участю

прокурора - ОСОБА_8

захисників - ОСОБА_9

- ОСОБА_10

обвинуваченого - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року. В своїй апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Вимоги своєї апеляційної скарги прокурор обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, а тому, на думку апелянта, з цих підстав позиція суду про невідповідність обвинувального акту вимогам даної норми кримінального процесуального закону не ґрунтується на вимогах процесуального закону та не узгоджується з інформаційним листом ВСС України від 03 жовтня 2012 року. Як стверджує прокурор, стороною обвинувачення додержано вимог ст. 290 КПК України та повідомлено сторони про закінчення досудового провадження, а також надано сторонам кримінального провадження доступ до матеріалів кримінального провадження, про що свідчить наявні в матеріалах досудового розслідування протоколи про надання доступу до матеріалів досудового розслідування потерпілому, представнику цивільного відповідача, підозрюваним та їх захисникам.

Проте, з приписів ч. 12 ст. 290 КПК України вбачається, що не відкриття частини матеріалів кримінального провадження стороні не може бути підставою для повернення обвинувального акту.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 28 травня 2013 року, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції послався на те, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершено та не надано стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування. Свої рішення суд першої інстанції вмотивовує тим, що стороні захисту не було надано відповідні висновки результатів судової транспортно-залізничної експертизи, що була призначена судом першої інстанції та проведення якої було доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, а також стороні захисту не було надано постанови про продовження строку досудового розслідування за клопотанням слідчого, чим було порушено вимоги ст. 290 КПК України, тобто доступ до матеріалів досудового розслідування стороні захисту наданий не був.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, яка вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, думку захисників, які вважали, що вимоги апеляційної скарги прокурора задоволенню не підлягають, та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, думку обвинуваченого, який підтримав думку свого захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла виснровку про те, що вимоги апеляційної скарги прокурора задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Нормами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачене право суду у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Нормами ч. 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги до обвинувального акту, а нормами ч. 4 тієї ж статті визначено перелік документів, які слідчий зобовязаний додати до обвинувального акту, серед яких реєстр матеріалів досудового розслідування.
Нормами ст. 219 КПК України визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення про підозру у вчиненні злочину.
Як вбачається із доданого до обвинувального акту Реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинуваченому ОСОБА_6 було повідомлено про підозру 19 вересня 2014 року, а обвинуваченому ОСОБА_7 - 15 вересня 2014 року. Обвинувальний акт в кримінальному провадженні складений слідчим СВ ЛВ на ст. Павлоград УМВС України на Придніпровській залізниці ОСОБА_11 лише 05 грудня 2014 року і в той же день був затверджений прокурором Дніпропетровської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері ОСОБА_12 . Будь-яких даних про продовження строку досудового розслідування чи про зупинення досудового розслідування в цей період часу Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить.
Із наданої стороною захисту суду першої інстанції копії, 03 листопада 2014 року слідчий, якому було доручено проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, звернувся до Дніпропетровського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері із клопотання про продовження строку досудового розслідування, однак в Реєстрі матеріалів досудового розслідування це процесуальне рішення не відображене (останнє процесуальні рішення згідно даних Реєстру матеріалів прийняте в кримінальному провадженні 30 вересня 2014 року - слідчим винесено постанову про залучення захисника).
Нормами ч. 5 ст. 295 КПК України передбачено обов"язок прокурора, уповноваженого розглядати клопотання про продовження строку досудового розслідування, прийняти рішення про продовження строку досудового розслідування або про відмову у такому продовженні у формі постанови. Однак Реєстр матеріалів досудового розслідування даних про прийняття прокурором будь-якого процесуального рішення за клопотанням слідчого не містить.
Таким чином обвинувальний акт складений слідчим, якому було доручено проведення досудового розслідування, та затверджений прокурором - процесуальним керівником за межами встановленого нормами чинного кримінального процесуального закону строку.
Як вбачається із наданої стороною захисту суду першої інстанції копії, 06 жовтня 2014 року слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було задоволено скаргу сторони захисту на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій та призначено в кримінальному провалженні судову транспортно-залізничну експертизу.
Однак, в Реєстрі матеріалів досудового розслідування будь-які дані про прийняте слідчим суддею процесуальне рішення за скаргою сторони захисту відсутні.
Оскільки Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить значної частини даних про прийняті процесуальні рішення та вчинені процесуальні дії в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні, на думку колегії суддів, можна стверджувати, що він складений формально і не відображає дійсних даних про прийняті процесуальні рішення та вчинені процесуальні дії під час досудового розслідування в кримінальному провадженні, а тому колегія суддів робит висновок про те, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні складений слідчим та затверджений прокурором з порушенням ст. 291 КПК України, а тому не відповідає встановленим нормами кримінального процесуального закону вимогам.
За викладених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Доводи апеляційної скарги прокурора, на думку колегії суддів, є необгрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :
Вимоги апеляційної скарги прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 28 травня 2013 року, повернуто прокурору, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскаржена в касаційному порядку не може бути.

Судді: