Справа № 11-402/2007 Головуючий
1 інстанції - Іванченко Я.М.
- ст. 122 ч. 1 КК України Доповідач: Салай Г.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007
року колегія, суддів судової палати
з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого - Салая Г.А.

Суддів: Зенченко
Т.С. , Білоброва В.Д.

З участю
прокурора - Лісуна
СІ.

Засудженого - ОСОБА_1

Захисника - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1, захисника ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_2 , на вирок Новгород-Сіверського районного суду
від 06 березня 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_1, 1ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, українець, громадянин України, уродженець м.
Новгород-Сіверського Чернігівської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, з середньо - спеціальною освітою, не одружений,
працюючий лісником Кіровського лісництва ДП «Новгород-Сіверський
лісгосп», раніше судимий: 18 січня 2006
року Середино-Будським районним судом Сумської області за ст.
ст. 309 ч.1, 315 ч.1,
316 ч.1, 104, 75 КК України до 2-х років позбавлення
волі, звільнений від покарання з
випробуванням, з іспитовим строком 1
рік; 11 квітня 2006 року Семенівським районним судом Чернігівської області
за ст.
ст. 307 ч.2, 315
ч.1, 70. 104 КК України до 4
років 9 місяців
позбавлення волі звільнений від покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

засуджений
за ст.
122 ч. 1 КК України до 2 років
позбавлення волі.

На
підставі ст. 71
ч.1 КК України, за сукупністю
вироків, до призначеного покарання
частково приєднане не відбуте покарання за вироком від 11 квітня 2006 року та
остаточно призначено покарання у вигляді 5
років позбавлення волі.

2

Вироком
суду засуджений ОСОБА_1, визнаний винним
в тому, що 06 жовтня 2006 року біля 23 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, на ґрунті неприязних
відносин, переслідуючи мету спричинення
тілесних ушкоджень, у приміщенні клубу в
с Кірове
Новгород-Сіверського району Чернігівської області, завдав декілька ударів руками в область
обличчя ОСОБА_4, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження
у вигляді закритого перелому нижньої щелепи зліва, які згідно висновку судово-медичної
експертизи № 174 від 30 жовтня 2006 року відносяться
до категорії середнього ступеня тяжкості.

В апеляціях:

Засуджений
ОСОБА_1 не погоджуючись з вироком в частині призначеного покарання, просить вирок суду відносно нього змінити і
пом'якшити покарання. Свої вимоги аргументує тим, що він не був ініціатором бійки, перший удар наніс сам потерпілий, матеріальна шкода потерпілому відшкодована.
Також просить взяти до уваги його щире каяття у вчиненому та позитивні
характеристики за місцем роботи та проживання.

Захисник
ОСОБА_3 просить вирок суду відносно
засудженого змінити, пом'якшивши
покарання ОСОБА_1 Вказує на те, що
покарання є занадто суворим. Просить
звернути увагу на щире каяття її сина у вчиненому, його допомогу слідству, позитивну характеристику, що на її думку є обставиною, що пом'якшує покарання. Також вказує, що скоєнню злочину сприяла неправомірна
поведінка з боку самого потерпілого. Просить взяти до уваги, те що ОСОБА_1 єдиний утримує їх родину, тому при позбавлення його волі сім'я
залишиться без годувальника.

Потерпілий
ОСОБА_4 просить вирок суду відносно ОСОБА_1 змінити, пом'якшити,
з застосуванням ст. 75
КК України. Свої вимоги аргументує тим,
що не має ніяких претензій до засудженого, він не хотів притягувати його до кримінальної
відповідальності та вибачив його. Вказує,
що протиправні дії засудженого він міг і сам спровокувати, так як був у нетверезому стані. Просить суд
взяти до уваги щире каяття засудженого у вчиненому, його позитивну характеристику та те, що ОСОБА_1 відшкодував заподіяну матеріальну
шкоду.

Адвокат
ОСОБА_2 просить вирок суду від 06 березня 2007 року відносно
ОСОБА_1 скасувати за відсутністю в його діях складу злочину, посилаючись на те, що потерпілий ОСОБА_4, перебуваючи в нетверезому стані, спровокував сварку, перший наніс удар засудженому. Засуджений
наніс потерпілому тілесні ушкодження обороняючись. Кримінальним кодексом не
передбачена кримінальна відповідальність за заподіяння середньої тяжкості
тілесних ушкоджень у стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірною поведінкою
потерпілого, або у разі перевищення меж
необхідної оборони. Однак, якщо суд
прийде до висновку про доведеність вини засудженого, то вирок суду просить

3

змінити, призначивши ОСОБА_1. покарання без ізоляції
від суспільства або зменшити строк позбавлення волі.

В
судовому засіданні засуджений ОСОБА_1,
захисники ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підтримали подані апеляції.

Колегія
суддів, вислухавши доповідача, прокурора,
який просив подані апеляції залишити без задоволення, а вирок суду без змін, засудженого та його захисників, дослідивши матеріали кримінальної
справи, та доводи поданих апеляцій
колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Винність
засудженого ОСОБА_1
у скоєнні інкримінованого злочину,
при обставинах, наведених у
вироку суду, повністю підтверджуються
сукупністю доказів, що досліджені в суді
першої інстанції.

В
судовому засіданні засуджений ОСОБА_1 повністю визнав свою вину інкримінованому
злочині. Він пояснив, що 6 жовтня 2006 року у вечірній
час, він вживав спиртні напої в клубі с Кірове
Новгород-Сіверського району. Особисто він вжив 400 - 500 гр. горілки. За їхнім столом також сидів потерпілий
ОСОБА_4 в нетверезому стані. Потерпілий почав з ним розмовляти на
підвищених тонах, вдарив його по голові руками.
З помсти він у відповідь вдарив потерпілого кулаком правої руки в область
голови. ОСОБА_4 продовжував розпивати спиртні напої. Потім він знов почав
з ним розмовляти і знов наніс йму удар кулаком по голові. Не завдавши при цьому
ніяко шкоди здоров'ю. Після цього він вдарив потерпілого ліктем правої руки в
область обличчя. Після чого ОСОБА_4 пересів за інший
столик.

Потерпілий
ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ввечері 06.10.2006 року він вживав спиртні напої з клубі с Кірове. Він
сидів за столиком поряд з ОСОБА_1 Засудженого він не ображав і не
пам'ятає, що його бив. З невідомих
причин засуджений вдарив його по обличчю,
в область правої щелепи. Від удару він відчув гостру білль в області
голови ї щелепи.

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що під час вживання спиртних напоїв в клубі с Кірове, він сидів напроти засудженого і потерпілого.
Він бачив, що між ОСОБА_4 і
засудженим, які були в стані
алкогольного сп'яніння, виник конфлікт.
ОСОБА_4 щось сказав засудженому і той вдарив його головою в
обличчя. Від удару ОСОБА_4 відхилився на лавку. Через деякий час ОСОБА_4 знов
став чіплятись до ОСОБА_1, лаявся махав
руками, але його не бив. Засуджений знов
вдарив в груди і той сів на лавку. Через деякий час ОСОБА_1 завдав удар кулаком
в обличчя ОСОБА_4 і той перехилившись,
майже впав з лавки.

Допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
також пояснили, що в клубі с Кірове, під час вживання спиртних напоїв, між

4

потерпілим
і засудженим почалась сварка, яка переросла
у взаємну бійку. ОСОБА_4
вдарив ОСОБА_1 рукою в область голови,
засуджений вдарив потерпілого рукою в область обличчя і той перехилився
через лавку майже до землі.

Висновком
судово-медичного експерта №
174 підтверджується, що у ОСОБА_4 мало місце тілесне
ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи зліва, яке могло бути заподіяне 06.10.2006 року і
відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Наведені
докази підтверджують, що засуджений
ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння,
умисно спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження під
час взаємної сварки і бійки. Тому,
доводи апеляції адвоката ОСОБА_2
про спричинення засудженим потерпілому тілесних ушкоджень при
перевищенні меж необхідної оборони, чи у
стані сильного душевного хвилювання,
викликаного неправомірними діями потерпілого є безпідставними.

При
наведених обставинах суд першої привільно кваліфікував дії засудженого ОСОБА_1
по ст.
122 ч. 1 КК України.

Покарання
засудженому ОСОБА_1. судом призначене у відповідності з вимогами ст. 65
КК України, з врахуванням ступеня
тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом'якшують і обтяжують покарання, а також факту скоєння вказаного злочину під
час невідбутого покарання. Призначене засудженому покарання є достатнім для
його виправлення, та попередження нових
злочинів. Підстав для задоволення апеляцій засудженого ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_4, а також захисників ОСОБА_2 і ОСОБА_3
про пом'якшення засудженому покарання,
колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.
ст. 365 ,
366 КПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_1, захисника ОСОБА_3
, потерпілого ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а вирок
Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2007 року відносно
засудженого ОСОБА_1 - без
змін.