Провадження № - 1кп/201/596/2014
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 0000657 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Низи, Сумського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, одруженого, раніше не судимого, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
01.10.2014 року о 19-05 годин ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем ЗАЗ 1102 р/н НОМЕР_1 , що належить йому, рухався по пр. Гагаріна з боку вул. Медична в напрямку вул. Чернишевського в м. Дніпропетровську.

Під час руху ОСОБА_3 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та їх змінам, приближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого на перехресті з вул. Феодосіївська та позначеним розміткою 1.14.1 Зебра не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу ОСОБА_5 , який перетинав проїжджу частину пр. Гагаріна по пішохідному переходу з права на ліво, відносно руху автомобіля обвинуваченого, чим порушив вимоги п.18.1 Правил Дорожнього руху України згідно якого Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_5 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритого косо-спирального перелому лівої великогомілкової кістки у верхній третині зі зміщенням відламків; закритого перелому голівки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням відламків, саднин лівого ліктьового та лівого колінного суглобів, садна передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, які згідно висновку експерта № 4066е від 20.10.2014 року, за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні ( більше як 21 день).

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав у повному обсязі та пояснив суду, що 01.10.2013 року він дійсно рухався на своєму автомобілі по пр. Гагаріна з боку транспортного інституту, зі швидкістю 50-60 км/год. Переїжджаючи перехрестя з вул.Феодосіївською, на пішохідному переході пригальмував до зупинки автомобіля, пропустив пішоходів та почав рухатися на другій смузі. У потерпілого була собака, яка вискочила на проїзну частину та почала бігати. Обвинувачений застосував заходи для усунення небезпеки для собаки, виїхавши вліво до розділової смуги та зупинившись. Раптом з правого боку потерпілий впав на автомобіль внаслідок чого розбилось скло. Обвинувачений вийшов з автомобіля, допоміг потерпілому перебратись на тротуар, викликав швидку допомогу.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні надані учасниками судового провадження докази, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого з огляду на наступне.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 01.10.2014 року о 19-00 годині він разом з батьком та собакою, яка була на коротком поводку і не бігала на дорозі, підійшли до пішохідного переходу на пр. Гагаріна і ул. Феодосіївської в м. Дніпропетровську. З лівого боку вони пропустили автомобілі, після цього побачили, що з боку вул. Телевізійної їхало два автомобіля, які знаходились приблизно на відстані 50 метрів від них. Потерпілий почав рухатися, а батько йшов позаду. Приблизно не середині проїжджої частини потерпілий повернувся вправо, щоб переконатись в безпеці свого подальшого руху та відчув удар внаслідок якого його відкинуло на землю. Він не втрачав свідомість і пам`ятає, як його відтягнули на узбіччя, викликали швидку допомогу та відвезли до 16 лікарні. Також потерпілий пояснив, що він не чув гальмування з лівого боку.

З показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що 01.10.2014 року приблизно о 19-00 годині, в темну пору доби, свідок переходила через пішохідний перехід, розташований на перехресті пр. Гагаріна і вул. Феодосійської в м. Дніпропетровську. Назустріч їй йшли два чоловіка з собакою, яких раніше вона бачила, так як вони гуляли з собакою біля місця її роботи. З боку свідка на пішохідному переході, зупинилось три транспортні засоби, однак автомобіль обвинуваченого не зупинився та збив потерпілого, який рухався по переходу і внаслідок удару відлетів. Після цього потерпілого відтягнули на узбіччя та викликали швидку допомогу.

З показань свідка ОСОБА_8 вбачається, 01.10.2014 року приблизно о 18-30 годині при доброму освітленні він с сином та собакою, яка йшла поряд і не бігала, переходив пішохідний перехід розташований на перехресті пр. Гагаріна і вул. Феодосійської в м. Дніпропетровську. Перший йшов син ОСОБА_5 з собакою, якого збив автомобіль обвинуваченого, який рухався зі швидкістю 60 км/год і не пригальмовував на пішохідному переході.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.10.2014 року (а.с.3) вбачається опис місця ДТП, розташування автомобіля після ДТП, які відповідають обставинам, повідомленим свідками в судовому засіданні.

З довідки КЗ Дніпропетровська КМЛ № 16 (а.с.11) вбачається, що у ОСОБА_5 було виявлено тілесні ушкодження: закритий перелом лівої голені зі зміщенням відламків, а з висновку експерта № 4066е від 16.10.2014 року вбачається, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого косо-спирального уламкового перелому лівої великогомілкової кістки у верхній третині зі зміщенням відламків; закритого перелому ліктьового та лівого колінного суглобів, садна передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні ( більше як 21 день).

У сукупності з показаннями обвинуваченого, потерпілого та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вищевказані докази підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди за участі водія ОСОБА_3 та пішохода ОСОБА_5 , внаслідок якої останньому спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а висновок експерта № 70/27-782 від 23.10.2014 року (а.с. 56-57) підтверджує факт порушення обвинуваченим ОСОБА_3 п. 18.1 ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку з настанням вищеописаної дорожньо-транспортної пригоди.

Оцінюючи зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у здійсненні ним 01.10.2014 року наїзду на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого останній отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до необережних злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого який має зареєстроване місце проживання (а.с. 74), не судимий (а.с. 73), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 71), позитивно характеризується (а.с.75), являється пенсіонером.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки виправні роботи до обвинуваченого застосовані бути не можуть в силу ч. 2 ст. 57 КК України, а покарання у вигляді арешту занадто суворе для обвинуваченого, який являється особою похилого віку.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Вирішуючи заявлений ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 10 774,02 гривень, суд приходить до висновку, що потерпілим понесено витрати на лікування в розмірі зазначеному ним у позову, що підтверджується чеками (т. 1 а.с. 17-19), а отже ці кошти підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого на підставі ст. 1166 ЦК України.

Вирішуючи заявлений ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень, суд приходить до наступних висновків.

Суд вважає встановленим, що потерпілому протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у наступному: моральних переживаннях потерпілого за своє здоров`я та життя під час ДТП; моральних переживаннях потерпілого в зв`язку зі спричиненими тілесними ушкодженнями, які потребували тривалого часу для лікування; порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілого і необхідності відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з лікуванням та необхідністю відвідування правоохоронних органів.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, завданих внаслідок отримання травм, характер немайнових втрат порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат, які продовжуються до сьогоднішнього дня. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача в 40 000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 10774,02 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди 40000 гривень, а всього 50774,02 гривень.

Речовий доказ автомобіль ЗАЗ 1102 р/н НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1