АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 у кримінальному провадженні апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 на постанову Шевченківського районного суду міста Чернівців від 23 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а :
Постановою Шевченківського районного суду міста Чернівців від 23 червня 2014 року задоволено подання інспектора Шевченківського підрозділу ЧМВ КВІ відділу ДПтС України в Чернівецькій області ОСОБА_8 , погоджене з начальником цього відділу ОСОБА_9 , та направлено засудженого ОСОБА_6 до виправно-трудової колонії для відбуття покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Чернівців від 05 липня 2013 року у виді 4-х років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати постанову районного суду від 23 червня 2014 року та постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання інспектора Шевченківського підрозділу ЧМВ КВІ ВДПтС України в Чернівецькій області, а також просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, оскільки він пропущений з поважних причин. Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що суд однобічно дослідив обставини справи та необґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 не виконував вимоги суду, не з`являвся на виклики у кримінально-виконавчу інспекцію та змінив без відома КВІ місце проживання, не врахував, що ОСОБА_6 постійно проживає з батьком за однією адресою, за весь період випробування не виїжджав за межі міста, до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю проживання. Крім того, апелянт посилається на те, що подання КВІ про скасування ст.75 КК України і направлення

Справа № 11кп/794/225/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10
Категорія: ст.78 КК України Доповідач: ОСОБА_1

ОСОБА_6 для відбування покарання у виді позбавлення волі судом розглядалось з порушенням норм матеріального та процесуального права, безпідставно застосовано норми КПК України 1960 року та норми Виправно-трудового кодексу України, який втратив чинність 01 січня 2004 року, а також недотримані вимоги ст.107 КПК України про обов`язковість фіксування розгляду кримінального провадження технічними засобами.

Засуджений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати судове рішення про направлення його у ВТК для відбування покарання у виді позбавлення волі, посилаючись на те, що не був повідомлений про день та час розгляду судом справи відносно нього.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційних скарг, прокурора, який вважав, що постанову районного суду слід скасувати, перевіривши матеріали справи, допитавши засудженого у режимі відеоконференції, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а законним є рішення, яке ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого чинним Кримінальним процесуальним кодексом України.

Як вбачається з наявних матеріалів, кримінальне провадження про вчинення ОСОБА_6 злочинів надійшло до Шевченківського районного суду міста Чернівців 30 травня 2013 року і 05 липня 2013 року вироком цього суду ОСОБА_6 був визнаний винуватим та засуджений за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 191 ч.1, 70 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі та звільнений від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на два роки. Отже, клопотання кримінально-виконавчої інспекції про скасування ст.75 КК України у зв`язку з невиконанням засудженим покладених на нього обов`язків підлягало розгляду відповідно до чинного КПК України. Судом не дотримано вимог зазначеного закону та безпідставно розглянуто справу за правилами КПК України 1960 року з посиланням на норми цього кодексу.

Відповідно до ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рушення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції. Частиною 4 ст.107 КПК України передбачено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Як вбачається з матеріалів провадження, журнал судового засідання у справі відсутній, так само як і технічний носій інформації, оскільки фіксування процесу за допомогою технічних засобів не проводилось.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає. що при розгляді подання КВІ відносно ОСОБА_6 судом недотримані вимоги кримінального процесуального закону, судовий розгляд подання здійснювався за не чинним процесуальним законом з порушенням вимог ст.107,108 КПК України, що є безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції у виді постанови від 23 червня 2014 року та призначенням нового розгляду в суді першої інстанції відповідно до ст.415 КПК України.

Під час нового судового розгляду суду необхідно розглянути клопотання кримінально-виконавчої інспекції з дотриманням діючого процесуального закону з участю засудженого ОСОБА_6 , з врахуванням доводів апелянтів, викладених ними у апеляційних скаргах.

Так, недопустимим є застосуванням норм Виправно-трудового кодексу України, який втратив чинність з 01 січня 2004 року. Крім того, суду першої інстанції необхідно врахувати вимоги ст.ст. 5, 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, зокрема, право кожної людини на справедливий і відкритий розгляд справи відносно неї, право на захист особисто або з використанням правової допомоги захисника, а також право бути негайно поінформованою про підстави арешту чи будь-якого обвинувачення проти неї.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, судова колегія,

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково. Постанову Шевченківського районного суду міста Чернівців від 23 червня 2014 року відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3