Справа № 11-457/2008р.
Головуючий у 1 інстанції: Клочко Б.М.
Категорія: ст. 187 ч. 2 КК
Доповідач: Моїсеєнко Т.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2008 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого судді
Ященка В.А.

Суддів Моїсеєнко Т.М.,
Забара І.К.

З участю прокурора
Друченко Т.В.

Засудженого ОСОБА_1

Захисника ОСОБА_2

Законного представника засудженого ОСОБА_3

Потерпілого ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 на вирок Сумського районного суду
Сумської області від 17 червня 2008 року яким

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженець

м. Суми, мешканець: АДРЕСА_1

раніше не судимий

засуджений за ст. 187 ч. 2 КК України, із застосуванням
ст. 69 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки, без конфіскації майна.

ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,

уродженець
с. Дзержинське, Сумського
району, Сумської області, мешканець: АДРЕСА_2

Сумської області, раніше не судимий

засуджений за ст. 187 ч. 2 КК України, із застосуванням
ст. 69 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, без
конфіскації майна.

- за ст. 357 ч.
3 КК України до арешту на строк 2 місяці.

На підставі
ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів призначено покарання у виді
позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Згідно
ст. 75 КК України ОСОБА_5. звільнений від відбування покарання з випробуванням,
іспитовим строком 2 роки.

Відповідно
до вимог ст. 76 КК України ОСОБА_5. зобов'язаний не виїжджати за межі України
на постійне проживання без відома органів кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання
та роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,

уродженець с. Вільховець,
Новоушинського

району, Хмельницької області, мешканець:

АДРЕСА_3 раніше не

судимий

засуджений за ст. 187 ч. 2 КК України, із застосуванням
ст. 69 КК України, до позбавлення волі на строк
3 роки 6 місяців без конфіскації майна.

Згідно
ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням,
іспитовим строком 2 роки.

Відповідно
до вимог ст. 76 КК України ОСОБА_6 зобов'язаний не виїжджати за межі України на
постійне проживання без відома органів кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання
та роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Відповідно до
вироку суду ОСОБА_1., ОСОБА_5. та
ОСОБА_6 визнані винними та засуджені за скоєння злочину за слідуючих
обставин:

4 березня 2008
року, у вечірній час, ОСОБА_1., ОСОБА_5. та ОСОБА_6 знаходилися в приміщенні
бару « Під ліхтарем», в м. Суми, де вживали алкогольні напої. В барі вони помітили
потерпілого ОСОБА_4 і домовились між собою напасти на нього з метою заволодіння
його майном. З метою реалізації свого
злочинного наміру, ОСОБА_1., ОСОБА_5. та ОСОБА_6 познайомились з
потерпілим та під час сумісної поїздки на автомобілі таксі, біля 22-23 години,
4 березня 2008 року, в районі перехрестя доріг м. Суми - м. Лебедин та м. Суми
- с. Низи Сумського району Сумської області, ОСОБА_6 попрохав у ОСОБА_4
скористатися його мобільним телефоном та отримав його, а ОСОБА_1. попрохав водія автомобілю зробити
зупинку.

Коли засуджені
та потерпілий вийшли з автомобілю і ОСОБА_4. попрохав ОСОБА_6. повернути йому
мобільний телефон, ОСОБА_1., ОСОБА_5. та ОСОБА_6 почали наносити потерпілому
чисельні удари руками та ногами по різним частинам тіла, при цьому погрожували
застосувати відносно потерпілого вогнепальну зброю, заподіяв йому легкі тілесні
ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров'я у вигляді забійної рани
лівої брови, крововиливів м'яких тканин лоба, обличчя, рубця в області лівої
брові.

Під час побиття
потерпілого ОСОБА_1., ОСОБА_5. та ОСОБА_6 заволоділи майном ОСОБА_4: двома
мобільними телефонами, ювелірними прикрасами, годинником та грошима на суму
2266 грн., а ОСОБА_5. також викрав документи потерпілого: закордонний паспорт,
посвідчення та пропуск.

В поданих
апеляціях:

- засуджений
ОСОБА_1. просить пом'якшити призначену міру покарання, та звільнити його від
відбування покарання, при цьому врахувати, що він побив потерпілого з метою
захисту своєї матері, яку той образив, його щире каяття, неповнолітній вік,
позитивні характеристики, повне відшкодування
заподіяної потерпілому шкоди, думку потерпілого щодо призначення йому
покарання не пов'язаного з позбавленням волі.

- захисник ОСОБА_2 просить вирок суду
змінити, виключити з вироку посилання на заволодіння ОСОБА_1 мобільного
телефону потерпілого на суму 872 грн., із застосуванням насильства, що є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого,
пом'якшити

призначене ОСОБА_1 покарання та звільнити його від
відбування покарання з випробуванням, врахувавши його неповнолітній вік, стан
здоров'я, сімейний та матеріальний стан та обставини, що його характеризують.

Від
інших учасників апеляцій не надходило.

Заслухавши доповідача, думку
засудженого, захисника ОСОБА_2, законного представника засудженого та
потерпілого про пом'якшення покарання,
думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляції без задоволення,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Висновок
суду про доведеність вини ОСОБА_1, у скоєнні злочину, за обставин, зазначених у
вироку, відповідає фактичним обставинам, підтверджується розглянутими в
судовому засіданні доказами і є обгрунтованим.

Зокрема
засуджені ОСОБА_5. та ОСОБА_6 підтвердили, що знаходячись в барі « Під
ліхтарем», ОСОБА_1. запропонував їм напасти на потерпілого та заволодіти його
майном, на що вони надали свою згоду. ОСОБА_1. напав на потерпілого та почав
його бити першим і вони після цього також приєдналися до побиття, оскільки
бажали заволодіти майном потерпілого та заволоділи ним, при цьому частину майна
потерпілого забрав собі ОСОБА_1.

Доводи
апеляції засудженого ОСОБА_1 про те, що він прохав спільників надати йому
допомогу в побитті потерпілого з мотивів захисти своєї матері від
нанесеної в її адресу образи з боку
потерпілого, а не з метою заволодіти його майном необгрунтовані. Вони
спростовуються показами засуджених ОСОБА_5. та ОСОБА_6., підтвердженням самим
ОСОБА_1 того факту, що він пропонував ОСОБА_5. та ОСОБА_6. надати йому допомогу
в побитті потерпілого та тим, що ОСОБА_1. під час нападу на ОСОБА_4фактично
заволодів його майном та розпорядився ним на свій розсуд.

Тому
доводи апеляції захисника в тієї частині, що потерпілий добровільно віддав
мобільний телефон « Соні - Еріксон» ОСОБА_6., тому ОСОБА_1. не може нести
відповідальність за заволодіння цим телефоном є безпідставними, оскільки
засуджені вступили у попередню змову на скоєння розбійного нападу на
потерпілого і кожний з них виконав частину домовленості на досягнення спільного
злочинного наміру. Заволодівши майном потерпілого, вони також за домовленістю
між собою розпорядилися ним на свій розсуд.

Таким чином суд
повно, всебічно і об'єктивно дослідив всі зібрані по справі докази і обгрунтовано
визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_4 і
вірно кваліфікував його дії за ст. 187 ч. 2 КК України.

Що
стосується покарання, яке суд призначив засудженому ОСОБА_1, то воно відповідає
вимогам ст. 65 КК України.

Як
вбачається з вироку суд, при призначенні
покарання врахував ступінь тяжкості скоєних злочинів, даних про особу
засудженого, а також враховані обставини, які пом'якшують покарання, до того ж
враховані і ті обставити, на які посилається засуджений та його захисник.

Крім того, при
призначенні покарання ОСОБА_1 суд застосував ст. 69 КК України та призначив
йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, по якій
він засуджений.

Тому на
думку колегії суддів, таке покарання не може вважатися надто суворим і підстав
для його пом'якшення не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 362, 365,
366, 377 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Вирок Сумського
районного суду Сумської області від 17
червня 2008 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляції засудженого
ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Головуючий

Судді