Справа № 314/2931/15-к
Провадження № 1-в/314/649/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.07.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника установи: ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у дистанційному судовому засіданні подання адміністрації Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня-спеціальна, не одруженого, громадянина України, до засудження не працював.

Раніше судимого:

1)21.12.2005 року за ст. ч.3 ст. 185, 75, 104 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

2)17.08.2009 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 15 ч.3, 185 ч. 2, 186 ч.2, 69, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

3)14.02.2012 року за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі.

4)11.06.2013 року за ч.2 ст. 185, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

По даній справі засуджений: 24.12.2013 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину строку покарання за вироком від 11.06.2013 року та остаточно призначити 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

Знову засуджений: 20.03.2014 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом складання покарань остаточно призначити до відбуття 2 роки 2 місяця позбавлення волі.

Знову засуджений: 25.06.2014 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 06.02.2014 року. Кінець строку: 29.01.2016 року.

Відбув 2/3 строку покарання

про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від адміністрації Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55) надійшло подання відносно засудженого ОСОБА_5 , про можливість умовно-дострокового звільнення. В судовому засіданні представник адміністрації дану заяву підтримав.

Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області з 30.11.2013 року по 05.11.2014 року характеризувався негативно мав 1 стягнення накладене правами начальника слідчого ізолятору, стягнення накладено до вступу вироку в законну силу. Заохочень не мав.

З 05.11.2014 року відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 55).

Працевлаштований на виробництві Софіївської виправної колонії на дільниці по виготовленню малопомітної перешкоди.

Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.

До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Засуджений ОСОБА_6 з 05.11.2014 року та по теперішній час згідно ст. 118 п. 5 КВК України залучається до без оплатної праці по роботах з благоустрою відділення і прилеглої території, та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, а саме: при проведенні поточних косметичних ремонтів відділення, виконував роботу по фарбуванню панелей та ремонту ліжок, фарбуванню віконних рам, білуванню стелі коридору, наклеюванню шпалер, копанні траншей під труби, виконував роботи по прибиранні території промислової зони, прибиранні трави, прибиранні території від сміття. Запропонований об`єм робіт виконує у повному обсязі. До праці ставиться сумлінно. При виконанні робіт проявляє розумну ініціативу.

Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України входить до складу ради колективу засуджених проявляє соціально корисну активність в організації її роботи.

Вину у скоєному злочині визнає.

За вироком суду має позов на загальну суму 800 грн. 00 коп., який не виплачує через відсутність виконавчого листа в установі. Відповідно до ст.59 КВК України підтримує зв`язок з рідними шляхом телефонних розмов.

Адміністрація колонії заяву підтримала і вважає що подання підлягає задоволенню.

Прокурор заяву не підтримав і вважає,що подання не підлягає задовольнню, оскільки засуджений не довів своє виправлення, а тільки став на шлях виправлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника адміністрації установи, який підтримав подання адміністрації, яка просить суд застосувати до нього заохочувальну норму, передбачену ст. 81 КК України, думку прокурора про заперечення, щодо задоволення подання, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню на підставі наступного:

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що комісією установи виконання покарань розглядалися питання про можливість застосування зміни умов тримання відповідно статей:
- зміна умов тримання згідно ст.101 КВК України, наступила по відбуттю 1/3 строку покарання, тобто 19.08.2014 року. Рішення комісії від 03.12.2014 року відмовлено як такому, що не стає на шлях виправлення.
- заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, згідно статті 82 КК України настала по відбуттю 1/2 строку покарання, тобто 29.12.2014 року. Рішенням комісії від 15.01.2015 року відмовлено як такому, що не став на шлях виправлення.
- умовно-дострокове звільнення, згідно статті 81 КК України, настає по відбуттю 2/3 строку покарання, тобто 09.05.2015 року.
Суд враховує, що доведеність виправлення, а саме досягнення стану, визначено ст. 6 КВК України має індивідуальний характер. Обсяг обставин, які доводять що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення визначається з урахуванням тяжкості злочину, особи засудженого, його ставленням до вчиненого злочину та враховується за весь час відбування покарання.

Суд приходить до висновку, що обсяг встановлених обставин не доводять досягнення засудженим ОСОБА_5 стану в розумінні ст. 6 КВК України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, а отже в задоволені подання про умовно-дострокове звільнення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволені подання адміністрації Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55) відносно ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1

13.07.2015