Справа №1-77/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 червня 2007 p. Заставнівський
районний судЧернівецької області у складі:

головуючого
судді - Угриновської Л.Я.

при секретарі -
Сова О.А..

за участю
прокурора - Козарійчук Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в
м.Заставна справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця
та мешканця с.Ржавинці Заставнівського району, українця, громадянина України,
із середньою освітою, не одруженого, не судженого в скоєнні злочину,
передбаченого ст.122 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 09.04.2007 року біля 23 год. в с.Ржавинці
Заставнівського району знаходячись в приміщені бару ПП ОСОБА_2 в ході
конфлікту, що виник між ним та ОСОБА_3., умисно наніс останньому удар рукою та
ногою в обличчя, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді ментального перелому
нижньої щелепи зліва з розривом слизової оболочки порожнини рота, які
відповідно до висновку судово-медичного експерта відносяться до середнього
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що призвели до довготривалого розладу
здоров"я.

Підсудний в судовому засіданні повністю визнав свою вину, суду пояснив, що
9.04.2007р. він проводив дискотеку в приміщені бару. В барі знаходився і
ОСОБА_3, котрий
підійшов до нього і попросив його включити якусь пісню. Підсудний пояснив, що
він відмовив ОСОБА_3, поскільки у нього не було заказаної пісні, проте
потерпілий не відходив, почав чіплятись, виражатись на його адресу нецензурною
лайкою, а потім схопив за шию. Підсудний визнав, що у відповідь на поведінку потерпілого
він наніс останньому два удари рукою та ногою в обличчя. В даний час підсудній
помирився з потерпілим..

Крім визнання вини самим підсудним, його вина підтверджується показами
потерпілого, котрий пояснив, що 9.04.2007 р. вечором він знаходився в барі на
дискотеці. ОСОБА_3, пояснив, що він підійшов до ОСОБА_1, попросив включити
хорошу музику, поскільки ті, що звучали йому не подобались. Підсудний відмовив
йому в грубій формі, а тому підсудній сказав образливе у відповідь. Потерпілий
вказав, що після цього ОСОБА_1 наніс йому удар ногою в обличчя, чим заподіяв
йому перелом щелепи.

На даний час
потерпілий не має претензій до підсудного, просить його суворо не карати.

Крім наведеного вина підсудного підтверджується висновком
судово-медичної експертизи, згідно якої ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у
вигляді перелому нижньої щелепи зліва з розривом слизової оболочки порожнини рота,
які відносяться до середнього ступеня тяжкості, що призвели до довготривалого
розладу здоров"я. (а. с. 35)

Враховючи наведені докази їх сукупності, суд, вважає що
вина підсудного доведена, його дії кваліфіковані правильно, поскільки він
умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження середньої важкості,
тобто ушкодження, яке не є небезпечне для життя і спричинило тривалий розлад
здоров'я.

При обранні виду
та міри покарання підсудному суд враховує тяжкість скоєного ним злочину, дані,
що характерезують його особу, помякшуючі вину обставини: те, що ОСОБА_1 вперше
притягається до кримінальної відповідальності, повністтю визнав свою вину,
розкаюється в скоєному, позитивно характерезується по місцю проживання.
Отяжуючих вину обставин слідством та судом не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що виправлення підсудного
можливе без відбування покарання.

Керуючись ст.ст.
323,324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1винним по ст.122 ч.1 КК УКраїни і призначити йому покарання
у вигляді одного року обмеження волі.

В силу ст.75 КК України звільнити засудженого від призначеного судом
покарання, якщо він протягом визначеного судом однорічного іспитового строку не
вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов'язки.

Зобовязати засудженого не виїжджати за межі України без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи; періодично з'являтись для
реєстрації в органах кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід по відношенню до засудженого до вступу вироку в законну
силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд
через райсуд протягом
15 діб з часу проголошення.