Ухвала іменем україни
02 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_8,
суддів:ОСОБА_9, ОСОБА_10,
при секретарі ОСОБА_11,
за участю прокурора ОСОБА_12,
засудженого ОСОБА_6,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000273 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_6 судові витрати на проведення експертиз.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Згідно з вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він близько 20 год. 15 хв. 20 липня 2014 року на 30 км автодороги Київ - Обухів біля смт. Козин Обухівського району Київської області, керуючи службовим автомобілем «Volksvagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1, в порушення вимог дорожньої розмітки 1.16.1 та пунктів 1.5, 13.1, 14.6а, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7, яка переходила дорогу по нерегульованому наземному пішохідному переходу, внаслідок чого остання померла.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, порушує питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Зазначає, що судом не в повній мірі враховано наслідки скоєного злочину, а саме смерть потерпілої ОСОБА_7, в результаті чого призначено надто м'яке основне покарання та не призначено додаткове покарання, а апеляційний суд не звернув уваги на ці порушення.

У запереченнях на касаційну скаргу засуджений ОСОБА_6 просить судові рішення залишити без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу і просив скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, думку засудженого ОСОБА_6, котрий заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій у касаційній скарзі прокурора не оскаржуються.

Посилання прокурора на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м'якості, є обґрунтованими.

Так, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п'яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, суд має належним чином дослідити і оцінити всі обставини, що мають значення для справи та враховувати, що ст. 75 КК України застосовується лише в тому разі, коли для цього є умови і підстави.

Проте суди цих вимог закону не дотрималися, про що правильно вказав у касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції.

Так, звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, суди послалися на те, що засуджений позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, думку потерпілих та їх представника, які просили не позбавляти ОСОБА_6 свободи.

Разом з тим, суди в достатній мірі не врахували конкретні обставини справи, що засуджений грубо порушив Правила дорожнього руху і вчинив тяжкий злочин, внаслідок якого загинула людина. Це призвело до безпідставного застосування ст. 75 КК України і не призначення додаткового покарання.

За таких обставин у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, що, на думку колегії суддів, може бути усунуто судом апеляційної інстанції, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий апеляційний розгляд.

При новому апеляційному розгляді суду належить розглянути справу з дотриманням вимог чинного законодавства, ретельно перевірити всі доводи, викладені в касаційній скарзі прокурора, та прийняти законне і обґрунтоване рішення. При цьому, якщо суд дійде висновку про доведеність вини засудженого у вчиненні злочину, за який його притягнуто до кримінальної відповідальності, то звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України є неприпустимим.

Керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10