№ провадження 1-кп/208/565/14
ВИРОК
Іменем України
29 грудня 2014 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-технічна, одруженого, маючого малолітню дитину, працюючого помічником машиніста тепловоза ПАТ ДМКД, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,
за ст. 336 КК України,
згідно угоди від 29.12.2014 року про визнання винуватості, укладеної між старшим прокурором прокуратури Заводського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4
суд, -
Згідно до обвинувального акту, органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 30.05.1997 року призваний призовною комісією Дніпродзержинського ОМВК Дніпропетровської області на строкову службу та 22.12.1998 року звільнений зі Збройних Сил України в запас по закінченню строку служби.
Захист Вітчизни, незалежності територіальної цілісності України, шанування її державних символів, відповідно до ст. 65 Конституції України є обов`язком громадян України.
Статтею 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що військовий обов`язок включає призов на військову службу.
Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
- Прибувати за викликом районного (мійського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-обліково: спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;
- Проходити медичний огляд та лікування в лікувально- профілактичних закладах згідно з рішення комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату;
- Проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
- Виконувати правила військового обліку, встановлені
Згідно ст. 9 ст.1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); чоловіки, на утриманні яких перебувають п`ять і більше дітей віком до 16 років (такі чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди тільки за місцем проживання); жінки, на утриманні яких перебувають діти віком до 16 років (такі жінки можуть бути призвані на військову службу в разі їх згоди і тільки за місцем проживання); зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим; інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках.
29.07.2014 року ОСОБА_4 , через представників відділу кадрів ПАТ ДМКД, отримано повістку про необхідність прибути 30.07.2014 року до Дніпродзержинського військкомату у зв`язку з проведенням призову на військову службу за мобілізацією на виконання Указу Президента України №607 від 21 липня 2014 року Про часткову мобілізацію.
30.07.2014 року ОСОБА_4 прибув до Дніпродзержинського ОМВК Дніпропетровської області де, після проведення перевірки документів, йому виписано повістку про необхідність повторного прибуття на 08.00 годину 31.07.2014 року з речами та документами.
Проте, всупереч вказаних вимог законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи про його обов`язок щодо призову за мобілізацією, будучи військовозобов`язаним та не маючи правових підставна відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відмовився від отримання повістки про необхідність прибуття на 08.00 год. 31.07.2014 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (м. Дніпродзержинськ, вул. Аношкіна 3 а), відмовився від призову на військову службу за мобілізацією, про що зазначив 30.07.2014 року у заяві на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.
Відповідно змісту укладеної, та підписаної сторонами угоди:
Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову за мобілізацією.
За умовами угоди, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами, а саме:
а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;
Відповідно угоди про визнання винуватості, враховуючи, що ОСОБА_4 , вину визнав повністю, щиро покаявся, сторони погоджуються на призначення покарання за ст. 336 КК України у вигляді позбавлення волі строком два роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, встановивши ОСОБА_4 випробувальний термін один рік.
Відповідно до п.п. 2,3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період випробувального терміну не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти в кримінальну виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.
Крім того, із змісту угоди також вбачається, що при укладанні угоди обвинуваченому ОСОБА_4 були роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:
- обмеження права на оскарження вироку, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені в ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.
- відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч.4 ст. 474 КПК України.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяву клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів, ОСОБА_4 роз`яснено і є йому зрозумілими.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що між ним та прокурором дійсно укладена угода про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі строком два роки, зі звільненням його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з випробувальним терміном один рік.
Ця угода, суть якої йому зрозуміла, була укладена ним добровільно і усвідомлено, і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитися зі змістом угоди про визнання винуватості.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що він дійсно визнає себе винним в тому, що він відмовився від призову на військову службу за мобілізацією, про що зазначив у заяві на ім`я військового комісара.
З пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 , даних суду також вбачається, що визнання ним вини у скоєні злочину передбаченого ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову за мобілізацією, та добровільно і будучи обізнаний з вимогами ст.ст. 473, п.1 ч.1 ст. 394, п. 1 ч.3 ст. 424, абз. 1 та 4 п. 1 ч.1, ч.4 ст. 474 КПК України, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, він 29.12.2014 року, уклав угоду з прокурором про визнання його винуватості, досяг згоди щодо міри покарання, обов`язків та прав, а тому просить суд затвердити укладену між ним і прокурором угоду про визнання ним винуватості у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.
Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов до наступного висновку:
- ОСОБА_4 дійсно вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову за мобілізацією, яке відповідно до ч.3 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, та є в цьому його вина.
- угода укладена сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
- угода про визнання винуватості, яка укладена 29.12.2014 року між старшим прокурором прокуратури Заводського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає, встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, та відповідає інтересам суспільства та держави.
Суд також підтверджує, що узгоджена сторонами угоди, міра покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідає загальним правилами призначення кримінальних покарань, встановленим КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 472, 475 КПК України, суд -
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 336 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 336 КК України у вигляді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, встановивши ОСОБА_4 випробувальний термін один рік.
Відповідно до п.п. 2,3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період випробувального терміну не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти в кримінальну виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.
На даний вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачений статтею 394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1