Провадження №1-кп/748/52/15
Єдиний унікальний № 748/651/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000773 від 13 жовтня 2014 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нерчинськ, Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військового пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , -

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2014 року ОСОБА_3 у вечірній час, знаходячись біля будинку № 72 по вул. Танкістів в смт. Гончарівське Чернігівського району та області, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_5 один удар долонею правої руки в область голови.

Одразу після цього, продовжуючи свою злочинну діяльність та конфлікт, що виник з ОСОБА_5 , біля гаражів, які розташовані неподалік місця виникнення конфлікту за вказаною адресою, ОСОБА_3 наніс останньому правою рукою один удар в область лівого ока, внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, перелому кісток носа зліва, крововиливу в товщу повік та кон`юктиву лівого очного яблука, садна повік лівого ока, травматичного артриту скронево-нижньощелепного суглобу зліва, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 255 від 19.12.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав, пояснивши, що до цього числа у них з ОСОБА_5 була розмова з приводу гаражу, який той побудував впритул дахом до його гаражу, а 11 жовтня 2014 року, ввечері вони разом з ОСОБА_7 прогулювались біля будинку АДРЕСА_3 , де на лавочці побачив ОСОБА_8 з дружиною ОСОБА_9 , які перебували в нетверезому стані. Він підійшов до них та спитав з приводу даху на гаражі, який ОСОБА_8 обіцяв переробити. ОСОБА_8 запропонував йому піти до гаражів та подивитись, що він зробив. Вони порозмовляли та розійшлися і ніяких тілесних ушкоджень він йому не завдавав. Вважає, що ОСОБА_8 вирішив його оговорити, оскільки він 28 жовтня 2014 року самовільно спилив дах на гаражі потерпілого. Цивільний позов не визнав.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 11 жовтня 2014 року сидів разом з дружиною на лавочці біля свого під`їзду будинку АДРЕСА_3 . В цей день він не випивав, оскільки доглядав за внуками, а ввечері вони зустрілися з дружиною та пішли разом додому. Коли вони сиділи на лавочці біля 22 год повз них пройшов ОСОБА_10 зі своєю жінкою, а потім повернувся та почав лаятись в їх бік нецензурними словами, на зауваження ОСОБА_11 , схопив її за горло та почав давити. Коли ОСОБА_5 втрутився, то ОСОБА_3 вдарив його правою долонею руки по голові зліва. Щоб не загостряти обстановку він запропонував ОСОБА_3 піти до гаражів та подивитись. Вони разом з ОСОБА_3 пішли до гаражів, також з ними йшла жінка, що була разом з обинуваченим, а його дружина йшла позаду, він світив фонариком в телефоні. Коли стояли і розмовляли біля гаражів один навпроти одного, то обвинувачений взяв жменю гілок та кинув йому в обличчя, а потім вдарив правою рукою в ділянку лівого ока, від чого він впав на правий бік. Потім підбігла його дружина ОСОБА_11 та допомогла підвестись, вони пішли додому та зателефонували дочці, яка повідомила міліцію. О 6 ранку йому стало зле, тому викликали швидку допомогу та його відвезли до лікарні. Пояснив, що раніше ОСОБА_10 просив його спілити дах на гаражі і того дня він вирішив йому показати, що встиг зробити. Підтримав заявлений цивільний позов на суму матеріальної шкоди 1702 грн 34 коп. та моральної шкоди на суму 20000 грн. Цивільний позов щодо моральної шкоди на суму 20000 грн мотивував завданими моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті: спогади про події, переживання, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, емоційна напруга.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що того дня її чоловік поїхав провідати внука, а вона була зі своїми внуками. 11 жовтня 2014 року вона біля 20 год., коли вийшла з будинку, то побачила ОСОБА_12 з пляшкою. Близько 20 год 40 хв вона зустріла з автобуса ОСОБА_5 і вони разом пішли додому. Вони підійшли до під`їзду та вирішили посидіти. На дворі нікого не було. Повз них пройшов обвинувачений зі своєю жінкою, а потім повернулися та ОСОБА_3 почав питати про дах на гаражі і нецензурно виражатись, на що вона зробила зауваження і обвинувачений у відповідь взяв її за голову в ділянці шиї та почав давити. ОСОБА_5 схопив його за руку, а обвинувачений вдарив його долонею правої руки по голові. Пояснила, що коли ОСОБА_10 до неї нахилився, то від нього несло горілкою, а його жінка сказала, що на завтра він нічого не згадає. ОСОБА_5 встав та запропонував піти до гаражів. Вона пішла слідом, але її не бачили, бо вона стояла на відстані та за всім спостерігала. Бачила як обвинувачений та потерпілий стояли один навпроти одного та ОСОБА_10 взяв щось з даху гаражу і кинув в обличчя ОСОБА_5 , а потім вдарив останнього правою рукою в ліву ділянку обличчя, після чого потерпілий впав на правий бік. Вона підняла ОСОБА_5 та повела його додому і подзвонила сусідці, щоб та принесла бинти, потім зателефонувала дочці і та повідомила до міліції. Потерпілому ставало все зле, а тому на ранок викликали швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що конфліктів у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не було, а 11 жовтня 2014 року вони з ОСОБА_3 гуляли ввечері та побачили на лавочці ОСОБА_8 і ОСОБА_13 .. Обвинувачений підійшов до них і спитав про дах на гаражі. В той час, коли вони стояли та розмовляли проходив ОСОБА_12 , нічого не сказав та направився в бік свого будинку. ОСОБА_8 запропонував піти до гаражів і подивитись. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 йшли попереду, а вона позаду. ОСОБА_3 стояв обличчям до свого гаражу, а ОСОБА_5 до свого гаражу, а вона стояла позаду них. Потерпілий з обвинуваченим порозмовляли і вона з ОСОБА_3 пішли додому, а ОСОБА_5 залишився на місці. ОСОБА_11 вона не бачила.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що проходив того дня повз будинок, де сиділи ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , біля них стояв ОСОБА_3 , його племінник, та він чув, що розмова була на підвищених тонах, сварились за дах. Потім він бачив як ОСОБА_3 та ОСОБА_5 пішли до гаражів.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що того вечора бачив як стояли ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і про щось розмовляли біля гаражів, про що саме він не чув, обличчя він не бачив, а їх впізнав по голосу. З приводу розташування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по відношенню до своїх гаражів більш детально пояснити не зміг. Крім обвинуваченого та потерпілого біля гаражів нікого не бачив. Пояснив, що потім вони розійшлися, а він по дорозі зустрів ОСОБА_3 , який ремонтував свою машину.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що був запрошений в якості понятого для участі у слідчому експерименті з участю потерпілого та свідка ОСОБА_11 , слідча дія з якими проводилась окремо. ОСОБА_5 пояснював, що сидів з дружиною біля будинку та ОСОБА_3 , який проходив повз них почав з`ясовувати стосунки та взяв за шию ОСОБА_11 , а потім вдарив потерпілого по обличчю правою рукою по лівій ділянці. Потім розповів, що вони пішли до гаражів, де ОСОБА_3 взяв з даху гаражу глицю та кинув у потерпілого, а потім вдарив ОСОБА_5 правою рукою в ліву ділянку обличчя. Пояснив, що свідок ОСОБА_11 давала такі ж пояснення під час слідчого експерименту. Також свідок повідомив, що наступного дня зранку після 11 жовтня 2014 року він пішов до свого гаражу, який знаходиться неподалік гаражів обвинуваченого та потерпілого і біля гаражу Лоскот бачив пляму схожу на кров. Йому наступного дня телефонував потерпілий та повідомив, що його побив ОСОБА_3 і він перебуває у лікарні, а в подальшому свідок дізнався про обставини побиття.

Свідок ОСОБА_16 пояснив в судовому засіданні, що про події йому відомо зі слів ОСОБА_17 та її чоловіка. Також, йому відомо, що потерпілий перебував у лікарні. Свідок пояснив, що 11 жовтня 2014 року він перебував у м.Чернігові та того дня йому телефонував ОСОБА_10 і попереджав про необхідність повернення грошей.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що до неї зверталась ОСОБА_9 і та їй надавала бинт і перекис водню, а також заходила до квартири останніх і бачила ОСОБА_5 з побитим обличчям, а саме обличчя було в крові і підбите око. ОСОБА_9 її повідомляла того дня, що ОСОБА_5 побив ОСОБА_19 . Свідок підтвердила, що ОСОБА_11 того вечора в стані алкогольного сп`яніння не перебувала, а з приводу ОСОБА_5 вона точно сказати не може, оскільки до нього не підходила і надавати останньому медичну допомогу її не просили.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що як слідчий в даному кримінальному провадженні розпочав досудове розслідування 12 жовтня 2014 року за заявою потерпілого ОСОБА_5 . Підтвердив, що під час досудового розслідування захисником заявлялись клопотання щодо допиту свідків, які були допитані, але пізніше встановленого строку, з приводу чого проводилась перевірка прокуратурою Чернігівського району. Слідчий експеримент проводився за участі потерпілого та свідка, також запрошувались поняті та статист. Оскільки ОСОБА_3 заперечував свою причетність до скоєного, то для участі у слідчому експерименті не запрошувався.

Свідок ОСОБА_21 суду повідомив, що знає ОСОБА_3 з дитинства та компрометуючими даними щодо нього не володіє.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зібраними під час досудового розслідування та долученими до матеріалів кримінального провадження, які узгоджуються між собою та показами допитаних в судовому засіданні потерпілого та свідків.

Висновком експертів судово-медичної експертизи № 255, проведеної 19 грудня 2014 року, підтверджується, що у ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, переломом кісток носа зліва, крововиливом в товщу повік та під кон`юнктиву лівого очного яблука, садном повіки лівого ока, травматичним артритом скронево-нижньощелепного суглобу зліва, які утворились від дії тупих предметів за механізмом удару, струсу та тертя, можуть відповідати даті 11.10.2014 та їх утворення є можливим за обставин, на які вказує в своїх свідченнях ОСОБА_5 .. Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень в ділянці голови оцінюється в комплексі, оскільки кожне послідуюче ушкодження може збільшувати тяжкість черепно-мозкової травми в цілому, тому весь вищевказаний комплекс тілесних ушкоджень, виявлений у ОСОБА_5 в сукупності відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. На думку членів експертної комісії комплекс тілесних ушкоджень, що мався у ОСОБА_5 міг утворитись не менш ніж від 2 травматичних впливів в ділянку голови. На думку членів експертної комісії, всі описані вище тілесні ушкодження не могли утворитись внаслідок одноразового падіння потерпілого на площині ( «з висоти власного зросту») з наступним ударом о неї. Можливість виникнення цих тілесних ушкоджень внаслідок падіння з наданням тілу прискорення ( попереднім ударом) не виключається. ( а.к.п. 70-76) В судовому засіданні експерт ОСОБА_22 підтвердив наведені висновки судово-медичної експертизи та пояснив, що під час проведення комплексної експертизи експертами враховувалось наявність перелому кісток носа зліва з крововиливом травми скронево-нижньощелепного суглобу зліва, що дало підстави вважати про наявність двох травматичних впливів. На думку експертів тілесні ушкодження не могли утворитись внаслідок одноразового падіння.

Враховуючи досліджений висновок експерта, припущення захисту щодо можливого завдання потерпілим тілесних ушкоджень внаслідок падіння на нерівну поверхню до уваги не приймаються, оскільки потерпілий ОСОБА_5 отримав два травматичні впливи в ділянку голови, при цьому внаслідок травматичного впливу відбувся перелом кісток носа, а отже враховуючи обґрунтування висновку експерта та опис проведених ним досліджень, суд вважає малоймовірним, що внаслідок одного падіння потерпілий міг отримати наведений у висновку експерта комплекс тілесних ушкоджень. Посилання сторони захисту, що в цей день потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння не можуть бути прийняті судом, оскільки не підтверджені належним висновком медичної установи, а висновок експерта, який грунтувався на дослідженні медичних документів, таких посилань не містить.

Під час досудового розслідування було проведено слідчий експеримент з участю потерпілого ОСОБА_5 09 грудня 2014 року, що зафіксовано в протоколі за участю понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_15 .. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 детально розповів та показав про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_3 біля будинку АДРЕСА_3 та біля гаражів. ( а.к.п.64-66) Проведений слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_5 узгоджується з його показами даними ним під час судового засідання з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 біля будинку АДРЕСА_3 долонею по голові та біля гаражів правою рукою в ліве око. Також проведений слідчий експеримент за участю ОСОБА_5 узгоджується в сукупності з висновком судово-медичної експертизи щодо виявлених під час її проведення тілесних ушкоджень. Пояснення потерпілого щодо деталей та обставин події є незмінними та послідовними, потерпілий попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а тому у суду не виникає підстав для визнання їх недостовірними, крім того, вони узгоджуються з іншими дослідженими матеріалами справи. Крім того, покази потерпілого узгоджуються з показами свідка ОСОБА_11 , навіть щодо деталей завдання тілесних ушкоджень, а саме якою рукою завдавав ОСОБА_3 тілесні ушкодження, їх послідовність, як потерпілий поводив себе після завдання йому тілесних ушкоджень. Судом не встановлено обставин, які б давали привід ставити під сумнів покази ОСОБА_11 як свідка, враховуючи також і те, що її покази узгоджуються не тільки з показами самого потерпілого, а й з дослідженими в судовому засіданні доказами, проведеними слідчими експериментами та висновком експерта щодо кількості та механізму завданих тілесних ушкоджень, а також виключення можливості завдання тілесних ушкоджень шляхом падіння потерпілого з висоти власного зросту.

У відповідності до протоколу проведення слідчого експерименту від 09 грудня 2014 року за участю свідка ОСОБА_11 , остання детально розповіла та показала як ОСОБА_3 вдарив її чоловіка долонею правої руки по голові біля будинку № 72 по вул. Танкистів в смт. Гончарівське та біля гаражів один удар правою рукою в ділянку лівого ока. Під час слідчого експерименту проводилось фотографування. ( а.к.п. 67-69)

Слідчі експерименти за участю потерпілого та свідка були проведені з метою перевірки їх показів безпосередньо на місці, що узгоджується з положеннями ст.ст. 223,240 КПК України. Частиною 3 статті 240 КПК України не передбачається обов`язкового залучення до участі у слідчому експерименті підозрюваного.

Як слідує з ч.7 ст. 223 КПК України понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. В судовому засіданні не встановлено, що поняті ОСОБА_23 та ОСОБА_15 є родичами потерпілого, обвинуваченого, працівниками правоохоронних органів, а також особами, що заінтересовані у даному кримінальному провадженні. Вказані поняті є сусідами потерпілого, а ОСОБА_15 є знайомим потерпілого ОСОБА_5 , і в судовому засіданні не встановлено, в чому саме полягає особиста заінтересованість даного понятого у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 як на це посилається сторона захисту.

Свідок ОСОБА_12 підтвердив в судовому засідання розмову на підвищених тонах біля будинку АДРЕСА_3 , однак пройшов далі. Даний свідок безпосередньо не спостерігав за конфліктом, а отже не може бути свідком з приводу нанесення чи не нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ОСОБА_3 .. Крім того, він міг проходити вже після того як ОСОБА_3 здійснив удар долонею по голові ОСОБА_5 біля будинку, а очевидцем конфлікту біля гаражів він взагалі не був.

Також, не був безпосереднім очевидцем подій і свідок ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_18 підтвердила в судовому засіданні, що дійсно свідок ОСОБА_11 зверталась до неї за медичними препаратами, з метою надання медичної допомоги її чоловіку ОСОБА_5 , у якого було побите обличчя, що узгоджується з показами свідка ОСОБА_11 ..

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_7 , яка як встановлено в судовому засіданні є на час розгляду даного кримінального провадження дружиною обвинуваченого ОСОБА_3 та з етичних міркувань може не давати повні свідчення щодо подій, які відбувались біля будинку та біля гаражів та її покази не узгоджуються з показами потерпілого, свідка ОСОБА_11 та дослідженими в судовому засіданні доказами. Крім того, слід зазначити, що близько 22 год. даний свідок та ОСОБА_3 , як слідує з їх слів, бачили ОСОБА_5 без будь-яких тілесних ушкоджень, однак на ранок останній потрапив до лікарні з тілесними ушкодженнями.

Суд ставить під сумнів покази свідка ОСОБА_14 , який не міг детально пояснити щодо чоловіків, яких він бачив біля гаражів. Також, перебуваючи майже поряд з цими чоловіками він не зміг пояснити про що останні розмовляли, а також пояснив, що більше нікого не бачив поряд, хоча біля гаражів крім ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебувала ОСОБА_7 .

В судовому засіданні не встановлено підстав оговорювати потерпілим та свідком ОСОБА_11 , що були безпосередніми учасниками подій, ОСОБА_3 .. Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 , що ОСОБА_5 вирішив його оговорити з підстав помсти, оскільки він самостійно спилив шифер на гаражі потерпілого 28 жовтня 2014 року не узгоджуються з дослідженими матеріалами кримінального провадження, оскільки 12 жовтня 2014 року ОСОБА_5 подав заяву до чергової частини про отримання ним тілесних ушкоджень біля гаражів в смт.Гончарівське та стверджував з самого початку, що тілесні ушкодження були завдані саме ОСОБА_3 ..

При цьому, як вбачається з пояснень обвинуваченого та потерпілого до 11 жовтня 2014 року дійсно між ними велась розмова з приводу даху на гаражі, який побудував ОСОБА_5 , що не подобалось ОСОБА_3 , що підтверджує наявність неприязних відносин з боку обвинуваченого до потерпілого, які виникли раніше.

В судовому засіданні не встановлено, що тілесні ушкодження у потерпілого могли виникнути при інших обставинах, ніж ті на які він посилається, або завдання їх іншою особою чи в інший період часу.

Також відсутні у суду підстави ставити під сумнів висновок експерта і доказів, які б вказували на його фальсифікацію суду не надано.

Зібрані та долучені до матеріалів кримінального провадження, а також досліджені в судовому засіданні протоколи проведення слідчого експерименту, висновки експерта є такими що відповідають при їх складанні вимогам кримінального процесуального кодексу України, є такими, що підтверджують обставини, що мають значення для даного кримінального провадження, отримані у порядку встановленому кримінальним процесуальним кодексом, а отже є належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні та такими, що доводять в сукупності з допитаними в судовому засіданні потерпілим та свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.

Покази свідків, зокрема ОСОБА_16 та ОСОБА_21 , щодо окремих рис характеру обвинуваченого як з позитивної так і з негативної сторони на підтвердження винуватості чи не винуватості ОСОБА_3 судом до уваги в даному кримінальному провадження не приймаються, оскільки конфлікт, що виник між обвинуваченим та потерпілим, може бути раптовим та не може залежати від стосунків обвинуваченого ОСОБА_3 з іншими особами та особистих відносин між ними.

Під час досудового розслідування у відповідності до ст. 93 КПК України сторона захисту не позбавлена можливості здійснювати збирання доказів шляхом витребування та отримання відповідної інформації від відповідних органів, ініціювання проведення слідчих ( розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних й допустимих доказів, що здійснюється також шляхом подання відповідних клопотань.

Таким чином як обвинувачений так і захисник не були позбавлені можливості заявляти клопотання на проведення, в тому числі слідчого експерименту, за їх участю.

Крім того, у відповідності до ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, що є гарантією захисту прав обвинуваченого в судовому засіданні. При цьому обвинувачений та захисник у разі порушення їх прав під час проведення досудового розслідування не позбавлені можливості оскаржити рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора у відповідності до порядку, визначеному главою 26 КПК України.
Невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні суд розцінює як захисну версію та спробу уникнути відповідальності за скоєне.

Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_3 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я та передбачено ч.2 ст. 125 КК України.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

ОСОБА_3 є раніше не судимим, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо, звільнений з військової служби за станом здоров`я та є інвалідом 3 групи. ( а.к.п. 78-82)

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його сімейний стан, наявність матеріальних витрат, пов`язаних зі сплатою аліментів на утримання неповнолітньої дитини та колишньої дружини, його матеріальний стан, що не працює та є військовим пенсіонером, інвалідом 3 групи, відношення обвинуваченого до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини даного кримінального правопорушення, дані, що характеризують його особу, думку потерпілого, і вважає, що йому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, в межах санкції відповідної статті кримінального кодексу України у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1702 грн 34 коп., яка не визнається обвинуваченим, суд вважає, що остання підлягає задоволенню на суму, що підтверджується наданими чеками, повідомленням лікарні та аптеки про вартість ліків, де безпосередньо зазначене прізвище потерпілого ( а.к.п.31, 96, 98). А тому з обвинуваченого на користь потерпілого підлягає стягненню 1217 грн 73 коп. (917 грн 73 коп. + витрати на проведення комп`ютерної томографії головного мозку в сумі 300 грн).

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн, завданої потерпілому, що слід стягнути з обвинуваченого на його користь, суд, у відповідності до вимог ст. 23 ЦК України, враховує глибину фізичних і душевних страждань потерпілого, стан його здоров`я на даний час, доводи позову, ступінь вини обвинуваченого що спричинив зазначену шкоду та його особисте відношення до вчиненого, наслідки конфлікту, що виник між обвинуваченим та потерпілим та підстави його виникнення, вимоги розумності і справедливості, і вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 7 000 грн.

Процесуальні витрати та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на сто п`ятдесят годин.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1217 ( одна тисяча двісті сімнадцять ) грн 73 коп матеріальної шкоди та 7 000 ( сім тисяч ) грн моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1