Справа № 1-422
П О С Т А Н О В А

18 липня 2008 року Замостянський районний суд м. Вінниці

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Середі Л.Д.

за участю прокурора Ведишина О.О.,

та адвоката ОСОБА_1,

розглянувши при попередньому судовому розгляді в залі суду м.Вінниці
кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Михайлівка Гайсинського району
Вінницької області, українця, громадянина України, який має вищу освіту,
працюючого начальником управління капітального будівництва та ремонту
Повітряних Сил Збройних Сил України, одруженого, раніше не судимого,
проживаючого за адресою: м. Вінниця, АДРЕСА_1, ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В ході попереднього розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2.
за ст. ст. 286 ч. 2, 135 ч. 3 КК України захисник ОСОБА_2. - адвокат ОСОБА_1. -
заявила клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове
розслідування, мотивуючи тим, що досудове слідство по справі проведено неповно
і дана неповнота досудового слідства не може бути усунута в ході судового
розгляду, надавши при цьому письмове клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_2. заявлене клопотання підтримав повністю та просив
його задовольнити.

Прокурор та потерпіла вважають, що досудове слідство проведено відповідно
до вимог КПК, а тому підстав для задоволення заявленого клопотання немає.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 237 КПК України, при попередньому розгляді суддя
з'ясовує, чи підсудна справа суду, до якого вона надійшла, чи немає підстав для
закриття справи або її зупинення; чи складено обвинувальний висновок відповідно
до вимог КПК України; чи немає підстав для зміни, скасування або обрання
запобіжного заходу; чи не було допущено під час порушення справи, провадження
дізнання або досудового слідства таких порушень вимог КПК, без усунення яких
справа не може бути призначена до судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, остання була порушена
17.11.2007 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
підставою для порушення якої була явка з повинною ОСОБА_2. Разом з тим, в ході
попереднього розгляду справи ОСОБА_2. зазначив суду, що дану явку з повинною
він писав безпосередньо після затримання за підозрою у вчиненні вищевказаного
злочину, його захисника на побачення до нього слідчим не було допущено, хоча у
матеріалах кримінальної справи є протокол про відмову ОСОБА_2. від захисника.
Крім того, явка з повинною ОСОБА_2., письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
мають ідентичний зміст та написані однаковими фразами. А в подальшому ОСОБА_2.
після вступу в справу його захисника змінив свої покази, мотивуючи тим, що на
час затримання у нього підвищився тиск, йому було погано і всі документи він
писав під диктовку працівників міліції.

В матеріалах кримінальної справи
також наявна явка з повинною ОСОБА_5, яка написана останньою добровільно у
спокійному стані, проте органом досудового слідства не в повній мірі здійснено
її перевірку в порядку ст. 97 КПК України.

Зокрема, під час досудового слідства не перевірено пояснення ОСОБА_2
стосовно того, що на час його допиту в приміщенні УДАІ йому було погано і в
подальшому під час конвоювання до ІТТ з дозволу слідчого захисником було
передано необхідні ліки, які ОСОБА_2. вживає відповідно до припису лікаря.

Крім того, орган досудового слідства посилається на покази свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, які вказали, що вони не бачили і від ОСОБА_2. не чули, що
його дружина керує транспортними засобами, і які самі ж зазначають, що вони з
ОСОБА_5. не знайомі.

Як на підтвердження винуватості ОСОБА_2. орган досудового слідства
посилається на протоколи огляду місця події та висновки проведених
криміналістичних досліджень, проте із вказаних доказів встановити, хто саме -
ОСОБА_2 чи ОСОБА_5- перебували за кермом автомобіля «Фольксваген» на час
вчинення наїзду на ОСОБА_9. не представляється за можливе. Крім того, свідок
ОСОБА_3 під час додаткового допиту та відтворення обстановки і обставин події
зазначив, що у світлі сонця йому було видно лише підголовники в автомобілі,
проте сказати хто був за кермом - чоловік чи жінка - він не може; аналогічні
пояснення під час додаткового допиту дала свідок ОСОБА_4. Дану обставину
органом досудового слідства не перевірено, натомість слідчий обмежився
посиланням на довідку ВРЕВ УДАІ УМВС України у Вінницькій області від 4.03.2008
р., згідно якої вбачається, що в базі даних «Облік водії» Вінницьке ВРЕВ
посвідчення водія ОСОБА_5. не видавалось і в базі даних «Позбавлених» не
зареєстроване, при цьому слідчим не перевірено, чи видавалось посвідчення водія
ОСОБА_5 іншими органами РЕВ, а також не перевірено, чи притягувалась остання до
адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Органом досудового слідства також 28.02.2008 р. було винесено постанову про
порушення відносно ОСОБА_2 кримінальної справи за ознаками злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 1154 від 3.01.2008 р.
внаслідок наїзду на пішохода ОСОБА_9. отримала тілесні ушкодження, які
відносяться до тяжких тілесних ушкоджень які є небезпечними для життя в момент
спричинення, що перебувають в причинному зв'язку зі смертю.

Разом з тим, згідно диспозиції ч. 3
ст. 135 КК України вбачається, що склад злочину, передбачений зазначеною нормою
кримінального закону, має місце лише у разі завідомого залишення без допомоги
особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості
вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто
залишив без допомоги, мав змогу надати їй таку допомогу і у разі, коли він сам
поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Таким чином, кримінальним законом встановлено обов'язкову наявність
причинно-наслідкового зв'язку між залишенням особи в небезпечному для життя та
здоров'я стані та настанням у зв'язку з цим її смерті.

За таких обставин, висновок органу досудового слідства про наявність в діях
ОСОБА_2 ознак злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, також є
передчасним і не доведений об'єктивним доказами, оскільки під час здійснення
досудового слідства не дано однозначної відповіді про причину настання смерті
потерпілої: отриманні тілесні ушкодження внаслідок ДТП чи ненадання медичної
допомоги.

Крім того, суб'єкт злочину, передбаченого ст. 135 КК України, є
спеціальним, тобто особа, яка сама поставила потерпілого у небезпечний для
життя та здоров'я стан, однак, як зазначалось вище, слідчим не було встановлено
та доведено, що саме ОСОБА_2. поставив потерпілу в небезпечний для життя та
здоров'я стан, оскільки слідчий лише припускає, що саме ОСОБА_2 вчинив ДТП, не
маючи жодних беззаперечних доказів даної обставини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що органом досудового слідства
допущено неповноту досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому
засіданні, оскільки потребує проведення ряду слідчих дій, спрямованих на
встановлення об'єктивної істини у справі, а тому в силу ст. 246 КПК України
кримінальну справі слід повернути на додаткове розслідування.

В ході додаткового розслідування кримінальної справи необхідно провести
відтворення обстановки за участю свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4., спрямоване на чітке
з'ясування тієї обставини, хто міг знаходитись за кермом автомобіля на час
вчинення ДТП; відтворення обстановки та обставин події зі свідком ОСОБА_10.,
спрямоване на з'ясування можливості останнього почути та в подальшому
зафіксувати візуально момент падіння тіла пішохода, на якого вчинено наїзд;
перевірити явку з повинною ОСОБА_5 відповідно до ст. 97 КПК України та дати їй
належну, всебічну оцінку, не обмежуючись припущеннями стосовно можливості чи
неможливості перебування останньої за кермом автомобіля; вирішити питання про
наявність такої кваліфікуючої ознаки, як спричинення смерті потерпілого, при
вчиненні злочину, передбаченого ст. 135 КК України, а також вчинити інші слідчі
дії, у проведенні яких виникне потреба.

Керуючись ст. 246 КПК України, суд -

П О С ТА Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст. ст. 135 ч. 3, 286 ч. 2
КК України - направити прокурору м. Вінниці для організації проведення
додаткового розслідування.

В ході додаткового розслідування кримінальної справи провести: відтворення
обстановки за участю свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4., спрямоване на чітке
з'ясування тієї обставини, хто міг знаходитись за кермом автомобіля на час
вчинення ДТП; відтворення обстановки та обставин події зі свідком ОСОБА_10.,
спрямоване на з'ясування можливості останнього почути та в подальшому
зафіксувати візуально момент падіння тіла пішохода, на якого вчинено наїзд;
перевірити явку з повинною ОСОБА_5 відповідно до ст. 97 КПК України та дати їй
належну, всебічну оцінку, не обмежуючись припущеннями стосовно можливості чи
неможливості перебування останньої за кермом автомобіля; вирішити питання про
наявність такої кваліфікуючої ознаки, як спричинення смерті потерпілого, при
вчиненні злочину, передбаченого ст. 135 КК України, а також вчинити інші слідчі
дії, у проведенні яких виникне потреба.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області
протягом 7 діб.

Суддя: