У Х В А Л А

16.07.2013 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Татаурової І.М.,

при секретарі Шиманській В.М.,

з участю:

прокурора Гоздупа К.В.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в залі суду клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000060 відносно ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 368 ч.3 КК України.

16.07.2013р., під час судового розгляду, прокурор Гоздуп К.В. звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження обвинуваченому заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади, оскільки існують ризики ухилення та переховування обвинуваченого від суду, оскільки досудовим слідством встановлено наявність у обвинуваченого родичів за межами України. Крім того, обвинувачений може здійснювати тиск на потерпілого, свідків, які є його підлеглими та перешкоджати встановленню істини у справі, у звязку з чим є необхідним продовження відсторонення обвинуваченого від посади. Просить клопотання задовольнити.

Захисник заперечила проти обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого та продовження заходу кримінального провадження у виді відсторонення від посади, оскільки прокурором порушена процедура подачі клопотання. Крім того, відсутні ризики для обрання суворого запобіжного заходу, оскільки обвинувачений не ухиляється від суду постійно заявляється у судові засідання та не перешкоджає встановленню істини у справі.

Обвинувачений ОСОБА_2 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи мету та підстави застосування запобіжного заходу та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суть обвинувачення предявленого ОСОБА_2, особу обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, а також те, що під час судового розгляду обвинувачений дотримувався вимог закону щодо обраного відносно нього запобіжного заходу, не ухилявся від явки у судові засідання, тобто під час судового розгляду кримінального провадження знайшов своє підтвердження запобіжний захід у виді застави, тому суд приходить до переконання про необхідність обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді застави в сумі 50 000грн, яка була ним сплачений під час обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з встановленням розміру застави.

При вирішенні даного клопотання суд враховував:

- ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006р., згідно якої національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

- вимоги ст. 182 КПК України, де вказано, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обовязків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обовязків;

- докази в підтвердження сплати обвинуваченим застави в сумі 50 000грн. та дотримання даного виду запобіжного заходу самим обвинуваченим.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, та запобіганням спробам переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадження суд вважає, що запобіжний захід у застави буде доцільним та достатнім для забезпечення кримінального провадження та запобігання ризикам, які вказані в ст. 177 КПК України, а більш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою є недоцільним.

При вирішені питання щодо продовження заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади суд вважає за доцільне продовжити його для уникнення спілкування обвинуваченого з підлеглими, які є свідками в даному кримінальному провадженні, під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 350 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Гоздупа К.В. задовольнити частково.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжний захід у виді застави із встановленням розміру застави в сумі 50 000грн.

Ухвала про застосування застави діє до 15 вересня 2013 року.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_2 захід забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади, відповідно до ст. 154 ч.2 КПК України, продовжити на два місяці до 15 вересня 2013 року.

Ухвала окремо від судового рішення оскарженню не підлягає.

Суддя: