АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали провадження по розгляду подання Святошинського РВ КВІ міста Києва за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 червня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 червня 2013 року ОСОБА_7 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26.07.2011 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання інспектора відділу КВІ Святошинського району м. Києва про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбуття покарання в місця позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в порушення ст. 370 КПК України, ухвала суду належним чином необґрунтована та немотивована, оскільки в ній взагалі не зазначені конкретні порушення невиконання ОСОБА_7 покладених на нього вироком суду обов`язків, виходячи з доводів подання Святошинського КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, із встановлення поважності чи не поважності ________________________________________________________
Справа №11-кп/796/414/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст. 537 КПК України Доповідач ОСОБА_1

причин неявки засудженого у встановлені строки до КВІ.
Звертає увагу й на те, що засуджений ОСОБА_7 має ряд захворювань, які вплинули на причини його поведінки, а також, що він був госпіталізований в нейрохірургічне відділення ГВКГ, де йому була проведена операція, що в сукупності позбавило його можливості належного виконання умов іспитового строку.
Крім того, зазначає, що, призначаючи справу до розгляду, суд взагалі не виконав вимоги ст. 539 КПК України, оскільки в матеріалах справи немає жодного доказу про те, що у судове засідання викликався засуджений та його захисник.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, а також прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до приписів ст. 539 КПК України, якими регламентовано порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, у судове засідання для вирішення такого питання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.

За змістом положень ч. 4 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду подання, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Згідно з вимогами ст. 78 КК України, суд скасовує звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та направляє для відбування призначеного покарання у разі, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Такими чином, вказана норма закону передбачає, що суд вправі направити засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання засудженим хоча б одного із тих обов`язків, які були покладені на нього судом у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, а обов`язок довести існування таких підстав покладається на орган, який здійснює контроль за поведінкою засудженого.

Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції подання інспектора відділу КВІ Святошинського району м. Києва про скасування ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26.07.2011 року, було розглянуто без дотримання вимог ст. 539 КПК України, оскільки в провадженні відсутні відомості про те, що на час вирішення судом подання засуджений ОСОБА_7 та його захисник належним чином були повідомлені судом про місце та час його розгляду.

Крім того, висновок суду про наявність підстав для задоволення подання інспектора відділу КВІ Святошинського району м. Києва жодним чином не мотивований, суд формально в ухвалі послався на те, що засуджений не мешкає по місцю проживання та місце його знаходження невідоме, не проаналізувавши при цьому які ж саме обов`язки, покладені на нього вироком суду, ОСОБА_7 не виконує і якими відомостями зазначені обставини підтверджуються.
З урахування викладеного судове рішення, як постановлене без дотримання вимог кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового рішення.
Як вбачається з матеріалів особової справи, 26.07.2011 року вироком Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, а саме: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися на реєстрацію в орган кримінально-виконавчої інспекції.

08 лютого 2012 року ОСОБА_7 поставлений на облік в Святошинському РВ КВІ м. Києва і 26 березня цього ж року останній був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, правами та обов`язками в період випробувального терміну, а також попереджений про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Постановою Святошинського РВ КВІ м. Києва від 26 березня 2012 року, днем явки на реєстрацію ОСОБА_7 було встановлено перший та третій вівторок кожного місяця з 09 до 18 години.
Згідно листка реєстрації засуджений ОСОБА_7 не з`являвся на реєстрацію з 07 серпня 2012 року, що стало підставою для внесення до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, проте суд ухвалою від 25 грудня 2012 року відмовив у задоволенні даного подання.
11 червня 2013 року Святошинський РВ КВІ м. Києва повторно звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з поданням про скасування ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного вироком суду покарання, з оголошенням ОСОБА_7 в розшук, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_7 не з`являється на реєстрацію, зокрема не з`явився на виклики до інспекції 31 січня 2013 року та 13 березня 2013 року і про причини своєї неявки не повідомив, по місцю проживання не мешкає і вжитими першочерговими заходами місцезнаходження засудженого не встановлено.
Між тим, відповідно до розділу 6 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом МВС України від 19.12.2003 року №270/1560, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 року за №16/8615 (надалі інструкція), якщо місцезнаходження особи, звільненої від відбування покарання з випробуванням, невідоме, працівник підрозділу інспекції проводить такі початкові розшукові дії: опитує родичів, сусідів та знайомих засудженої особи, установлює її можливе місцеперебування і зв`язки за межами місця проживання; через працівників відділу кадрів за місцем роботи або навчання встановлює осіб, які можуть знати місцезнаходження засудженої особи; направляє запити: за місцем проживання родичів та знайомих засудженої особи; до адресного-довідкового бюро, ЖЕКу, селищної, сільської чи міської ради; перевіряє: медичні установи за місцем проживання, морги (чи нестала засуджена особа жертвою нещасного випадку або злочину); за обліками органів внутрішніх справ (чи немає засудженої особи серед затриманих, адмінарештованих, у спецустановах органів внутрішніх справ).

Якщо протягом одного місяця місцезнаходження засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засудженої особи.

Після затримання засудженої особи працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення ним постійного місця проживання або неприбуття до обраного місця проживання і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, надсилає до суду подання та матеріали для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 вбачається, що зазначених вимог Інструкції працівником Святошинського РВ КВІ м. Києва виконано не було, оскільки не були в повному обсязі проведені першочергові розшукові заходи для встановлення місця знаходження засудженого (не направлялись запити до адресно-довідкового бюро і т.д.) та не було внесено подання до органів внутрішніх справ про розшук ОСОБА_7 , як то передбачено Інструкцією.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що Святошинський РВ КВІ м. Києва належним чином не встановив місця знаходження засудженого, не з`ясував причини його неявок на реєстрацію і зміни місця проживання, та не застосував в порушення ст. 166 КВК України до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів приходить до висновку, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 26 червня 2013 року - скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання Святошинського РВ КВІ м. Києва.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2013 року, якою ОСОБА_7 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26.07.2011 року,- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання Святошинського РВ КВІ м. Києва про скасування ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26.07.2011 року.
Судді:

____________________ ____________________ _______________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3