Категорія:виконання вироку Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Луцьку апеляційну скаргу захисника в інтересах засудженого ОСОБА_7 у справі за його заявою про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.04.2014 року відносно нього на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2014 року, якою відмовлено в задоволені заяви засудженого ОСОБА_7 про зарахування часу перебування під вартою у строк визначеного покарання, -

В С Т А Н О В И В :
Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2014 року ОСОБА_7 було визнано винним за ч.5 ст.27-ч.2 ст. 222, ч.1 ст.366, ч.2 ст.364-1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 170 000 грн. Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 було скасовано і він був звільнений з під варти в залі суду. Під вартою по даній справі він знаходився з 25 червня 2012 р. і знаходився під вартою 1 рік 9 місяців 21 день. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2014 року ОСОБА_7 було замінено покарання у виді штрафу в розмірі 170 000 грн., визначене вище вказаним вироком на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин. А тому ОСОБА_7 просив вирішити питання про зарахування йому ув`язнення в строк відбування покарання у виді громадських робіт.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 04 грудня 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_7 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду захисник в інтересах засудженого ОСОБА_7 вважає, що вона прийнята у зв`язку з неправильним застосуванням судом кримінального закону. Зазначає, що судом не враховано про те, що ОСОБА_7 на час постановлення вироку від 15.04.2014 року фактично відбував покарання за вироком Ківерцівського районного суду від 27.06.2012 року та вироком Апеляційного суду Волинської області від 05.02.2012 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вважає, що порушено вимоги ч.3 ст.2 КК України про те, що ніхто не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за той самий злочин більше одного разу. Окрім того, це суперечить вимогам національного законодавства так і ст.7 Конвенції з прав людини. Стверджує, що в даному випадку може бути застосовано положення ч.6 ст.72 КК України і зараховано в строк відбування покарання строк покарання яке відбуте у виді позбавлення волі. Просив постанову суду скасувати та прийняти своє рішення, яким задовольнити вимоги заявника.

Заслухавши доповідача, який доповів суть оскаржуваного рішення і доводи апеляційної скарги, міркування засудженого і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати рішення суду, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах засудженого ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів провадження вбачається, що суд відмовляючи в задоволені заяви засудженого ОСОБА_7 про зарахування часу перебування під вартою у строк визначеного покарання констатував про відсутність підстав для задоволення заяви.

З матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву ОСОБА_7 взагалі не дослідив обставини та матеріали кримінальної справи в цій частині, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення і передчасно прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви у зв`язку з тим, що йому покарання у виді штрафу було замінено на покарання у виді громадських робіт.

Окрім цього, відповідно до ст. 5 КПК України 2012 року, який набрав чинності 20 листопада 2012 року, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

З матеріалів провадження вбачається, що за матеріалами кримінальної справи ОСОБА_7 подав заяву про вирішення судом питання, пов`язаного із виконанням вироку, в листопаді 2014 року, тобто після набрання чинності новим процесуальним законом.

Однак усупереч наведеним положенням суд першої інстанції, розглядаючи вказану заяву, керувався нормами КПК України 1960 року, які за вказаних обставин втратили чинність.

Зазначені порушення процесуального закону є істотними, внаслідок чого рішення суду підлягає скасуванню, а справа за заявою ОСОБА_7 направленню на новий розгляд.

В ході нового розгляду необхідно врахувати наведене у цій ухвалі, належним чином перевірити зазначені у заяві ОСОБА_7 доводи та прийняти законне й обґрунтоване рішення з дотриманням вимог чинного кримінального та кримінального процесуального законів та зважаючи на норми міжнародного законодавства, зокрема положень Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу захисника в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2014 року, якою відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування часу перебування під вартою у строк визначеного покарання скасувати і призначити новий розгляд у цьому ж суді в іншому складі суду.

Головуючий

Судді