печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.04.2015 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 007794 від 10.10.2013 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Лебедівка Київської області, громадянки України, з професійно-технічно освітою, яка розлучена, не працює, зареєстрована та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 23 травня 2008 року, реалізуючи злочинний умисел на використання завідомо підробленого документа, звернулася до відділення № 74 ПАТ КБ «Надра» за адресою бул. Лесі Українки, 20/22 в м. Києві, з метою отримання кредитних коштів у сумі 190 132,35 доларів США.

Так, ОСОБА_6 за невстановлених органом досудового розслідування обставин отримала від невстановленої особи довідку про доходи № 22 к від 22.05.2008 за підписом директора АТ «Елітек» ОСОБА_10 , згідно якої ОСОБА_6 начебто працювала на посаді начальника відділу зовнішнього економічної діяльності та отримала за період часу з листопада 2007 року по квітень 2008 року кошти на загальну суму 107 761, 50 грн.

ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел на використання завідомо підробленого документа та будучи обізнаною, що на посаді начальника відділу зовнішньо економічної діяльності АТ «Елітек» ( ) вона не працювала, заробітну плату на вказаному підприємстві не отримувала, 23.05.2008, знаходячись в відділенні № 74 ПАТ КБ «Надра» за адресою: бул. Лесі Українки, 20/22 в м. Києві, надала працівникам банку завідомо підроблений документ, а саме довідку про доходи № 22 к від 22.05.2008, начебто видану АТ «Елітек», на підставі чого уклала кредитний договір № 214/П/742008-840 від 23.05.2008 за програмою «Іпотечний конструктор».

Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнала, пояснила, що в травні 2008 року погодилася на пропозицію сусідки ОСОБА_11 , придбати земельну ділянку, про те немала достатньої суми грошових коштів, на що ОСОБА_11 запропонувала свою допомогу в оформлені кредиту. Вона віддала ОСОБА_11 копію свого паспорту та ідентифікаційного коду, а через деяких час спільно з ОСОБА_11 поїхала до відділення № 74 ПАТ КБ «Надра» за адресою бул. Лесі Українки, 20/22 в м.Києві. ОСОБА_11 залишилась в машині, а вона пішла у банку. У відділені банку до неї підійшла невідома жінка, за вказівкою якої вона підписала відповідні документи та отримала грошові кошти. В цей же день в приміщенні банку вона підписала договір купівлі продажу земельної ділянки, а отримані в банку кредитні кошти передала ОСОБА_11 в якості оплати за землю, після чого ОСОБА_11 вона більше не бачила. Куди остання діла кошти, їй не відомо. Деякий час, протягом 5-7 місяців вона виплачувала вказаний кредит за рахунок власних заощаджень, після чого перестала, оскільки не мала на це грошей.

В обґрунтування процесуальної позиції захисту ОСОБА_6 стверджувала, що про існування довідки про доходи № 22-к від 22.05.2008 вона не знала, анкету-заяву клієнта на оформлення кредитного пакету від 22. 05.2008 не підписувала. Оформленням кредитної справи займалася ОСОБА_11 .

Незважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_6 , її вина у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Довідкою про доходи № 22 к від 22.05.2008 за підписом директора АТ «Елітек» ОСОБА_10 , згідно якої ОСОБА_6 начебто працювала на посаді начальника відділу зовнішнього економічної діяльності та отримала за період часу з листопада 2007 року по квітень 2008 року кошти на загальну суму 107 761, 50 грн ( Том 2 а.с. 179).

Матеріалами кредитної справи № 214/П/742008-840 від 23.05.2008, в якій серед документів на отримання кредиту наявні вищевказана довідка та анкета заява клієнта на оформлення кредитного пакету «Житлові рішення» на ім`я ОСОБА_6 ( Том 2 а.с. 179, 180-181).

Як зазначено у вироку вище, протягом всього провадження у справі ОСОБА_6 не заперечувала тих обставин, що вона ніколи не працювала в АТ «Елітек», а відомості, вказані в довідці № 22 к від 22.05.2008 за підписом директора АТ «Елітек» ОСОБА_10 , не відповідають дійсності, проте стверджувала, що жодного відношення до виготовлення та використання цієї довідки вона не має, яким чином довідка потрапила до матеріалів кредитної справи № 214/П/742008-840 від 23.05.2008 їй не відомо.

Згідно висновку, судово-почеркознавчої експертизи № 364 від 13.10.2013, підпис, виконаний в графі «Позичальник ОСОБА_6 » у кредитному договорі № 214/П/74/2008-840 від 23.05.2008, виконаний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вирішити питання "Чи виконаний підпис у Анкеті заяві клієнта від 22.05.2008 в графі «Позичальник ОСОБА_6 » ОСОБА_6 не надалося можливим у зв`язку з недостатністю для цього вихідних даних, оскільки при порівнянні досліджуваного підпису в Анкеті-клієнта в цій частині були виявленні як розбіжності та і співпадання. ( Том 2 а.с. 185-197).

Разом з тим, по показанням свідка ОСОБА_12 слідує, що у 2008 році вона працювала у ВАТ «КБ «Надра» на посаді менеджера по роботі з фізичними особами. Для отримання кредиту фізичні особи повинні були звернутися в банк з відповідною заявою та надати відповідний перелік документів, а саме паспорт, ідентифікаційний номер, довідку про доходи за останні 6 місяців, документи на нерухомість, тощо. Кредитна справа № 214/П/742008-840 від 23.05.2008 оформлялася безпосередньо нею. І хоча свідок ОСОБА_13 в суді показала, що за спливом тривалого часу вона не пам`ятає особу ОСОБА_6 , проте зазначила, що при оформленні кредиту вона завжди встановлювала особу позичальника на підставі паспорту, останній особисто надавав усі необхідні для оформлення кредиту документи, а вона (свідок) перевіряла їх правильність, що і мало місце у випадку з ОСОБА_6 .

Проаналізувавши вищезазначені докази в сукупності з фактичними обставинами оформлення кредитної справи, зокрема врахувавши, підписання ОСОБА_6 кредитного договору та особисте отримання нею в цей же день на місці кредитних коштів, що визнано нею в судовому засідання, показання свідка ОСОБА_12 про те, що вона особисто перевіряла в ОСОБА_6 документи на оформлення кредиту і вони були в достатньому для цього обсязі, в той час як за відсутності довідки про доходи оформлення кредиту неможливе, суд приходить до висновку про обізнаність ОСОБА_6 у використанні завідомо підробленого документа (довідки про доходи № 22-к від 22.05.2008).

З огляду на викладене, суд розцінює позицію захисту та обвинуваченої ОСОБА_6 про необхідність виправдання останньої у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину, як безпідставну і таку, що спрямована на уникнення ОСОБА_6 кримінальної відповідальності за свої злочинні дії. При цьому, судом враховується також той факт, що обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні, звинувачуючи у всьому, що їй інкримінується слідством, свою сусідку по селу ОСОБА_11 , яка начебто організувала і використала її у цій «кредитній справі», підтвердила, що протягом 2008-2015 вона жодного разу не зверталась до правоохоронних органів з метою притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності за такі дії.

Між тим, правильно встановивши фактичні обставини справи, орган досудового розслідування, а також прокурор в судовому засіданні, дали їм неналежну правову оцінку, що призвело до неправильної кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_6 .

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України.

Проте, статтю 358 КК України було доповнено частиною 4, яка наразі передбачає кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа, згідно Закону України № 3207-VI від 07.04.2011 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення».

Судом визнано доведеним, що подія злочину мала місце в травні 2008 року, в той час, коли кримінальна відповідальність за використання завідомо підробленого документа була визначна ч. 3 ст. 358 КК України в редакції Закону України від 05.04.2001.

Санкція ч. 4 ст. 358 КК України відповідає санкції ч. 3 ст. 358 КК України в редакції Закону України від 05.04.2001, тобто вона не пом`якшує кримінальну відповідальність та не має зворотної дії в часі.

Таким чином суд приходить до висновку, що злочинні дії ОСОБА_6 , яка використала завідомо підроблений документ, належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 358 КК України в редакції Закону України від 05.04.2001.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченої, наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 вчинила злочин невеликого ступеня тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює продавцем, за місцем роботи та постійного проживання характеризується позитивно, розлучена, має трьох дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом в ході судового розгляду справи не встановлено.

Враховуючи невелику тяжкість вчиненого злочину, позитивні дані про особу обвинуваченої, суд вважає, що для досягнення цілей покарання достатньо було б штрафу в розмірі 850 грн.

Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути звільнена від покарання за вироком суду на підставах, визначених статтею 49 цього Кодексу.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею, зокрема, два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.

Виходячи з фактичних обставин, подія злочину мала місце у травні 2008 року, а відтак на час судового розгляду справи та прийнятті рішення по суті висунутого обвинувачення, сплинув передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України двохрічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим ОСОБА_6 підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі ч. 5 ст. 74, п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України в редакції Закону України від 05.04.2001 та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

На підставі ч.5 ст. 74, п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь держави (УДКСУ у Печерському районі м. Києва, банк одержувач ГУДКСУ у м. Києві; р/р 0007; МФО 820019; КЕКД 21081100;01) процесуальні витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи № 364 від 13.10.2013 в розмірі 391 грн. 20 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченій.

Суддя - ОСОБА_1