Справа №
Головуючий у 1 Інстанції
Доповідач - Ляшук В.В.
Ухвала

Іменем України

" б " березня 2007 року колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської
області в складі:

Головуючого суддів

за участю
прокурора

Романова О.
В.Ляшуха В.В. Завязуна C.M.Селюченко
І.І.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Житомирі

справу за
апеляцією ОСОБА_1 на
постанову Бердичівського
міськрайонного суду

Житомирської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року про вирішення питань,
зв'язаних з виконанням
вироку суду,

Встановила:

Вироком
Васильківського міськрайонного суду Київської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 визнано винним
і засуджено

за ст.ст.
187 ч. 2 КК України
на 7
років позбавлення
волі з конфіскацією
майна;

за ст. 289 ч.З КК України
на 10 років
позбавлення волі з конфіскацією
майна;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України
визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим 10
років позбавлення волі
з конфіскацією майна.

Відбуваючи
покарання в Бердичівській ВК № 70 засуджений ІНФОРМАЦІЯ_3 року звернувся з
заявою до Бердичівського міськрайонного суду в якій посилаючись на ст. 5 КК України
просив привести вирок у відповідність з новим
законом, а саме
перекваліфікувати його дії
з ч.З

2

ст.
289 КК України на ч.2 ст. 289
КК України та змінити міру
покарання.

Постановою
Бердичівського міськрайонного суду заяву засудженого задоволено частково,
виключено із вироку про його засудження за ч.З ст. 28 9 КК України
кваліфікуючу ознаку - дії щодо
транспортного засобу, вартість якого у 250
разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян в
решті вирок залишено
без змін.

Не погоджуючись
з постановою суду засуджений подав апеляцію в якій просить її змінити,
виключити з обвинувачення ст. 289
ч. З КК України та відповідно зменшити
міру покарання.

На думку апелянта суд неповно з'ясувавши всі

обставини в справі безпідставно не виключив з

обвинувачення ст. 28
9 ч. З КК України, оскільки

виключена ним кваліфікуюча ознака - дії щодо

транспортного
засобу, вартість якого у 250
разів

перевищує
неоподаткований мінімум доходів громадян була

єдиною, яка давала
підстави для кваліфікації його дій за

цією статтею,
заподіяння легкого тілесного ушкодження в

процесі розбою,
небезпечного для життя та здоров'я особи

додаткової кваліфікації за ст. 289
КК України не

потребує.

Заслухавши
доповідь судді, прокурора, який вважав постанову суду законною та
обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів дійшла висновку, що апеляція задоволенню не підлягає, виходячи
з наступного.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи

встановлено, що суд повно та всебічно дослідив обставини
вказаної справи та обгрунтовано, враховуючи положення ст. 5 КК України виключив
з вироку Васильківського міськрайонного суду кваліфікуючу ознаку ч.З ст.28 9 КК
України - дії щодо транспортного засобу, вартість якого у 250 разів перевищує
неоподаткований мінімум доходів громадян,
а в решті
вирок залишив без
змін.

Що стосується
питання про виключення з обвинувачення кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ст. 28 9 КК України в
цілому, то в заяві засудженого воно не піднімалось, а тому судом при розгляді
справи не вирішувалось.

При
розгляді заяви засудженого у
порядку визначеному ст. 405-1 КПК України
суд зобов'язаний
грунтувати своє рішення
тільки на обставинах справи, встановлених судом при
постановленні вироку, та юридичній оцінці,
яку дану цим
судом.

Відповідно до
вироку Васильківського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 року вину ОСОБА_1 доведено у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України за
кваліфікуючою ознакою - розбою,
вчиненого за попередньою змовою групою осіб та
злочину,

з

передбаченому ст. 28
9 ч. З КК України за ознаками вчиненого повторно, за попередньою змовою
групою осіб, що завдав значної шкоди потерпілому, поєднаному з насильством, небезпечним для
життя і здоров'я
потерпілого, вчиненого щодо транспортного засобу, вартість якого у 250 разів перевищує
неоподаткований мінімумів доходів громадян, при цьому останні дві ознаки на час
постановления вироку
були кваліфікуючими для частини 3
статті 289
КК України.

Суд розглянувши
заяву засудженого про приведення вироку у відповідність з чинним законодавством
виключив з обвинувачення декриміналізовану кваліфікуючу ознаку, при цьому
кваліфікацію дій ОСОБА_1
залишив, виходячи з обставин встановлених судом та юридичної оцінки, яку дав
суд при постановленні вироку за ст. 187
ч. 2 КК
України та ч. З ст. 28 9
КК України за ознакою незаконного заволодіння транспортним засобом
поєднаного з насильством,
небезпечним для життя і здоров'я
потерпілого.

Враховуючи
характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_1 злочинів та
даних про його особу, колегія суддів не знаходить підстав для зменшення засудженому
строку відбуття покарання.

Постанова суду є
законна та обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів викладених в
апеляції, колегія суддів не
знаходить.

На підставі
вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3
65, 366 КПК України,
колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1

залишити без задоволення, а постанову Бердичівського

міськрайонного
суду Житомирської області від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, щодо нього -
без зміни.