Справа № 11-359/2008 року
в І-ій інстанції: Маринчак О.М.
категорія: ст.ст. 125 ч. 1, 152 ч.
доповідач: Бережний С.Д.
ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04»
червня 2008 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді:
Бережного С.Д.,

суддів: Козачка С.В.,
Задворного О.Л.

з участю прокурора: Бантюка І.М.,

та захисника: ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляціями засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на вирок Дунаєвецького
районного суду Хмельницької області від «13» лютого 2008 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр-на України, уродженця м. Дунаївці, жителя с.
Стріхівці, Ярмолинецького р-ну, Хмельницької обл., з середньо-спеціальною
освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей,
раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

засуджено за ст.ст.:

- 125 ч. 1 КК
України до 100 год. громадських робіт;

- 152 ч. 3 КК
України до 7 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
остаточно призначено до відбуття 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому,
до вступу вироку в законну силу, залишено утримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженим
постановлено рахувати з 8 серпня 2007 року.

Постановлено стягнути з засудженого
на користь:

- ОСОБА_3 1 000 грн. моральної
шкоди.

- НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій
обл. 426 грн. 74 коп. судових витрат.

В задоволенні позову ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди - відмовлено.

Долю речових доказів вирішено у
відповідності до ст. 81 КПК України.

За
вироком суду ОСОБА_1 засуджено за те, що він 13
травня 2007 року, біля 16 год. 30 хв. в с. Стріхівці, Ярмолинецького р-ну,
Хмельницької обл., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в дворі
пустуючого господарства умисно застосував до малолітньої ОСОБА_4 фізичне
насильство, що виразилось у затисканні рукою її рота, зв'язуванні рук металевим
дротом та поясом з тканини від її плаття, внаслідок чого заподіяв їй тілесні
ушкодження у вигляді саден та крововиливів на слизовій оболонці губ, синця в
лівій скуловій ділянці, синця на передньо-зовнішній поверхні правого
передпліччя в нижній третині, які відносяться до категорії легких тілесних
ушкоджень.

Крім того, в ніч з 6 на 7 серпня
2007 року в с. Проскурівка, Ярмолинецького р-ну, ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, через вікно проник в жилий будинок ОСОБА_5, де в цей
час знаходилась вона та її неповнолітня
дочка ОСОБА_6 В будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розпили спиртне, після чого
ОСОБА_1 з метою зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_6 щоб подолати можливий опір
ОСОБА_5 при зґвалтуванні її дочки, наніс удар рукою по обличчю ОСОБА_5 та по
обличчю ОСОБА_6, потім перетягнув ОСОБА_5 на ліжко і прив'язав її мотузкою за
руки до ліжка. Після чого ОСОБА_1 застосував до неповнолітньої ОСОБА_6 фізичне
насильство та погрожуючи ножем, зґвалтував її, здійснивши з нею статевий акт
природнім способом.

Як вбачається зі змісту апеляційних
скарг засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 апелянти просять змінити
вирок та перекваліфікувати дії засудженого за
епізодом зґвалтування з ч. 3 ст. 152 КК України на ч. 1 ст. 155 КК України,
звільнивши засудженого від відбування покарання з випробуванням.

При цьому апелянти посилаються на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, однобічність і
неповноту досудового та судового слідства, та неправильне застосування
кримінального закону. На їх думку, вина ОСОБА_1 не доведена у скоєнні
інкримінованого йому злочину, при цьому суд не звернув увагу на обставини, які
мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Як вказує захисник, суд поклав в
основу вироку за епізодом зґвалтування лише покази неповнолітньої потерпілої,
примусивши всупереч її волі дати обвинувальні покази. На думку захисника, інших
беззаперечних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вступив в статеві
зносини з потерпілою із застосування фізичного насильства або погрози його
застосування в матеріалах справи немає.

Адвокат стверджує, що суд невірно
кваліфікував дії ОСОБА_1 інкримінувавши йому таку кваліфікуючу ознаку, як
застосування при зґвалтуванні фізичного насильства, оскільки тілесні ушкодження
були нанесені ОСОБА_6 засудженим з необережності і лише до початку зґвалтування
та без погрози застосування фізичного насильства, оскільки потерпіла опору не
чинила, а її свідчення про примушування до статевого акту за допомогою погрози
ножа, є суперечливими, непослідовними та не можуть бути взяті до уваги.

В зв'язку з цим, на думку захисника,
вирок суду за епізодом зґвалтування ґрунтується лише на припущеннях, оскільки
зібрані по справі докази є недостатніми.

Засуджений в своїй апеляційній
скарзі вказуючи, що суд невірно кваліфікував його дії за кваліфікуючою ознакою
зґвалтування, вказує, що суд при призначенні покарання не в повній мірі
врахував те, що він раніше не судимий, має на утриманні новонароджену дитину.

Злочинні дії, кваліфіковані за ч. 1
ст. 125 КК України в апеляціях не оспорюються.

В
запереченнях на апеляційну скаргу захисника засудженого потерпіла ОСОБА_6
просить залишити вирок без змін, а апеляцію без задоволення, оскільки вважає її
доводи надуманими, а вирок суду законним, обґрунтованим та справедливим.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
адвоката ОСОБА_2 в підтримку поданих апеляцій про зміну вироку та
перекваліфікування дій ОСОБА_1 за епізодом зґвалтування з ч. 3 ст. 152 КК
України на ч. 1 ст. 155 КК України, думку прокурора про залишення вироку без змін,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляції засудженого та його захисника не підлягають задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчинені зазначених злочинів підтверджується перевіреними в судовому
засіданні доказами по справі, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Сам ОСОБА_1 як під час досудового
слідства, так і в судовому засіданні не заперечував факту, що в нічний час з 6
на 7 серпня 2007 року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, проник в
житловий будинок ОСОБА_5 Після розпиття спиртних напоїв з останньою, вдарив її
по обличчю і прив'язав до ліжка. Після чого вступив в статеві зносини з її
неповнолітньою донькою. При цьому ніякого насильства до ОСОБА_6 не застосовував
і ножа при собі не мав.

Та обставина, що засуджений вчинив
зґвалтування, а не добровільний статевий акт з неповнолітньою, підтверджується
показами потерпілої ОСОБА_6, яка пояснювала, що 6 серпня 2007 року, близько 22
год. 30 хв. до них в будинок заліз засуджений. Після розпиття спиртних напоїв з
її матір'ю, ОСОБА_1 вдаривши її рукою по обличчю та прив'язавши матір до ліжка,
погрожуючи ножем, зґвалтував її.

Ці обставини підтверджуються показами
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Факт звернення ОСОБА_6 в
Ярмолинецький РВ УМВСУ на ранок 07.08.2007 року з приводу її зґвалтування
підтверджується заявою потерпілої на а.с. 2.

Згідно даних протоколу огляду місця
події на а.с. 4-10 з житлового будинку, де проживала ОСОБА_6 вилучено одіяло,
мотузка-шнурок.

Відповідно даних висновку
судово-імунологічних експертиз на спідниці потерпілої ОСОБА_6 та одіялі,
вилученому з її будинку виявлені сліди сперми, яка може належати ОСОБА_1

/а.с.
98-100, 105-107/

Згідно висновку
судово-медичної експертизи № 532 (а.с. 77-78) у потерпілої виявлені легкі
тілесні ушкодження, які могли бути спричинені 06.08.2007 року.

Ці обставини справи були належним
чином оцінені судом, що давало суду підстави визнати ОСОБА_1 винним у
зґвалтуванні неповнолітньої.

Покази засудженого, що він вчинив
статевий акт з потерпілою без застосування насильства, суперечать даним
висновку судово-медичної експертизи про наявність тілесних ушкоджень у
потерпілої, та протирічать показам потерпілої та вищезазначених свідків по
справі та заяві потерпілої в міліцію про зґвалтування.

Крім того, не відповідають
матеріалам справи і пояснення засудженого про необережний характер заподіяння
тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 Дані покази засудженого потерпіла
заперечує. Підстав недовіряти показам потерпілої у суду немає.

Та обставин, що потерпіла ОСОБА_6 не
схильна до фантазування та навіювання, стосовно вчиненого і могла правильно
розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій підтверджується даними акту
судово-психіатричної експертизи.

/а.с.
117-118/

За таких обставин, суд обґрунтовано
не взяв до уваги покази засудженого про добровільність статевого акту з
потерпілою.

Кваліфікація злочинних дій
засудженого по епізоду зґвалтування за ч. 3 ст. 152 КК України є вірною.

Підстав для перекваліфікацію злочину
на інші статті КК України колегія суддів не вбачає.

Призначене засудженому покарання
відповідає тяжкості вчиненого та особі винного.

Як вбачається з вироку ОСОБА_1
призначене покарання, яке є близьким до мінімального, передбаченого санкцією
частини 3 ст. 152 КК України. Дана обставина свідчить про врахування судом і пом'якшуючих покарання обставин, в
тому числі і тих, на які є посилання в апеляції засудженого.

Підстав для пом'якшення покарання
засудженому колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької
області від «13»
лютого
2008 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляції
засудженого та його захисника - без задоволення.

Головуючий: /підпис/

судді: /підпис/

Копія вірна, згідно оригіналу

cуддя апеляційного суду
Бережний С.Д.