Справа № 606/3009/13-к
І м е н е м У к р а ї н и
15 жовтня 2014 року
Теребовлянський районний суд в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурорів ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовлі кримінальне провадження про обвинувачення :
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на утриманні перебувають малолітні діти, не працюючого, раніше не судимого,
за ч. 2 ст. 296 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Вважаючи потерпілого ОСОБА_11 винуватим в дорожньо-транспортній пригоді обвинувачений ОСОБА_9 розвернув свій автомобіль та випередивши автомобіль потерпілого ОСОБА_11 , перегородив йому шлях.
Побачивши, що потерпілий ОСОБА_11 знаходиться в автомобілі один, обвинувачений ОСОБА_9 та ОСОБА_10 використавши чисельну перевагу бажаючи з одного боку розправитися з ним за дорожньо-транспортну пригоду, а з іншого самоутвердитись за рахунок його приниження, нахабно та грубо витягли потерпілого ОСОБА_11 з його автомобіля, збили його з ніг та діючи зухвало почали знущатися над лежачим на проїжджій частині дороги потерпілим ОСОБА_11 , завдавши йому удари руками та ногами, спричинивши при цьому останньому тілесні ушкодження у вигляді: двох лінійних вертикально-орієнтованих саден лівої брови та вертикально овального садна спинки носа, синців повік лівого ока, двох синців проекцій гребня правої лопатки і правого плечового суглоба, а також синця правої гомілки, які відповідно висновку судово-медичної експертизи № 120 від 14 лютого 2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Вважаючи цього замало ОСОБА_10 , цинічно, демонструючи явну неповагу до загальноприйнятих норм моралі, продовжуючи знущатися над лежачим потерпілим ОСОБА_11 , який після нанесених йому тілесних ушкоджень знаходився в безпорадному стані та продовжував лежати на проїжджій частині дороги, на очах у ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які підходили на шум, скориставшись тим, що обвинувачений ОСОБА_9 наступив ногою на шию потерпілого ОСОБА_11 оголивши при цьому свій статевий орган та справив на нього природні потреби.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які почалися з мотивів особистого характеру тобто з помсти за дорожньо-транспортну пригоду та переросли в мотив явної неповаги до суспільства і тривалий час не зупинялися, були припинені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які із застосуванням сили, відтягнувши їх він потерпілого ОСОБА_11 , припинивши таким чином продовження їхніх хуліганських дій.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України не визнав та дав показання, що він 15 жовтня 2012 року разом із своїм знайомим ОСОБА_10 за місцем свого проживання в смт. Микулинці Теребовлянського району здійснювали ремонт у власного помешкання. Згодом, для закінчення ремонту їм необхідний був дриль, за яким вони разом і поїхали на автомобілі ОСОБА_9 Рухаючись автошляхом смт. Микулинці на їх автомобіль налетів автомобіль, яким керував потерпілий ОСОБА_11 та залишив місце зіткнення. Вони з ОСОБА_10 вирішили наздогнати ОСОБА_11 . Наздогнавши останнього вони автомобілем перегородили дорогу потерпілому з метою отримання пояснень. Натомість, потерпілий ОСОБА_11 вийшовши з автомобіля почав висловлюватися в їх бік нецензурною лайкою. В цей же момент до їх місця зупинки в смт. Микулинці, що неподалік від господарства гр. Балой підбігли ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та почали наносити йому ударів. Його побиття тривало приблизно 15 хвилин. Після чого він попередив ОСОБА_11 , що змушений буде звернутися в правоохоронні органи із заявою про його побиття та пошкодження його автомобіля. На що ОСОБА_11 просив його цього не пробити так як погодився відремонтувати пошкоджений автомобіль. Після цього усі роз`їхалися і він разом ОСОБА_10 поїхали продовжувати ремонт його оселі. Жодних тілесних ушкоджень він ОСОБА_11 не наносив, і жодних хуліганських дій разом з ОСОБА_10 щодо потерпілого не вчиняв, а тому просить його виправдати.
Показання обвинуваченого ОСОБА_9 суд оцінює критично як такі, що дані з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, перешкоджання суду у встановлені об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Показання спростовуються дослідженими у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , іншими доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 дав показання, що 15 жовтня 2012 року близько 24 години він рухався в сторону смт. Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області, тобто до дому. По дорозі додому відбулося зіткнення його транспортного засобу із транспортним засобом під керуванням ОСОБА_9 , пасажира ОСОБА_10 , які виїхали на смугу його руху. Після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 наздогнали його транспортний засіб і перегородили йому дорогу. Вказані особи витягли його з автомобіля і почали наносити йому удари ногами. ОСОБА_9 став потерпілому ногою на шию, а ОСОБА_10 почав справляти природні потреби на голову потерпілого. Після чого ОСОБА_10 вирвав кришку капота з автомобіля потерпілого, зняв клеми від акумуляторної батареї, та кинув саму акумуляторну батарею в лобове скло автомобіля потерпілого, наносив удари ногами по лобовому склі та дверях автомобіля. Згодом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повернулися до потерпілого та продовжили наносити удари ногами аж доти поки свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , почали розбороняти та забрали потерпілого додому.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 дав показання, що 15 жовтня 2012 року о 24.00 год. він перебував в комп`ютерному клубі смт. Микулинців, Теребовлянського р-ну. В цей час він разом із своїми знайомими, які були в даному клубі, а саме із ОСОБА_12 та ОСОБА_14 вийшли на вулицю щоб покурити. Вийшовши на вулицю вони почули шум вище по вулиці Грушевського. Після чого поглянувши у напрямку шуму вони побачили, що на відстані близько 40-50 метрів на дорозі знаходяться два автомобіля. Побачивши це він разом із знайомими почав іти в цьому напрямку щоб побачити детальніше події, які там відбувалися. Підійшовши поближче він побачив двох жителів смт. Микулинців, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які наносили удари громадянину ОСОБА_11 . Останній в свою чергу заходився в лежачому на проїжджій частині дороги. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 нанесли ОСОБА_11 близько трьох ударів кожен, можливо і більше але він не пригадує. Самі удари ОСОБА_10 та ОСОБА_9 наносили в голову та тіло ОСОБА_11 . Конкретно, які удари і куди ними були нанесені він не пам`ятає так як пройшов значний період часу. Дані події розвивалися дуже швидко. Побачивши це він разом із знайомими вирішив втрутитись та припинити протиправні дії останніх. Він разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_14 одразу підбіг до них та почав розбороняти їх і припиняти їхні хуліганські дії. В ході припинення нами хуліганських дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 він разом із вище наведеними особами відтягували їх від ОСОБА_11 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 дав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_13 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України доводиться іншими доказами, а саме:
- протоколом усної заяви(повідомлення) про злочин від 16 жовтня 2012 року, згідно якого у ОСОБА_11 прийнято заяву (повідомлення) про вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стосовно нього кримінального правопорушення за обставин події, яка мала місце 15 жовтня 2012 року о 24 годині на вул. Грушевського в смт. Микулинці Теребовлянського району, де ОСОБА_11 спричинено тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_10
- протоколом огляду місця події від 17 жовтня 2012 року з план-схемою до вказаного протоколу, згідно якого встановлено, що місце події знаходиться на АДРЕСА_2 та за 9 м від господарства гр. Балой.
- протоколом огляду транспортного засобу від 17 жовтня 2012 року з ілюстративною таблицею, згідно якого оглядався автомобіль марки «ВАЗ - 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 і на якому виявленні механічні пошкодження, а саме пошкодження переднього бампера, вм`ятина на передньому лівому крилі, вм`ятина на передній лівій дверці, відламане переднє ліве дзеркало заднього виду, подряпаний титановий диск переднього лівого колеса.
- висновком судово-медичної експертизи № 120 від 14 лютого 2013 року, з якого вбачається, що на підставі судово-медичної експертизи за медичними документами на ім`я громадянина ОСОБА_11 , 1981 року народження, враховуючи повідомлені обставини справи та згідно запропонованих запитань підсумовано, що при судово-медичному обстеженні 17 жовтня 2012 року ОСОБА_11 виявлено садна лівої брови та спинки носа, синці повік лівого ока, проекцій гребеня правої лопатки і правого плечового суглобу, правої гомілки, які спричинені тупими предметами, приблизно за 1-2 доби до обстеження, не виключено у термін та за обставин, наведених у постанові 15 жовтня 2012 року, при нанесенні ударів ногами.
Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведення вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, і що його дії кваліфіковано правильно як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.
При призначенні покарання, необхідного й достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику, а також те, що він раніше не судимий, відповідно до ч.2 ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання на утриманні перебувають малолітні діти, приходить до висновку що обвинуваченого слід призначити покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням, так як його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, поклавши на нього обов`язки, згідно п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців.
Згідно ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання, з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів.
ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_15