Ухвала

іменем україни

23 жовтня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Франтовської Т.І.,

суддів: Літвінова Є.В., Тельнікової І.Г.,

при секретарі Шапулі В.В.,

за участю прокурора Таргонія О.В.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005, за обвинуваченням

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, уродженця смт. Новопсков, Луганської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 9 грудня 2013 року ОСОБА_2 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 135 КК України на строк два роки; за ч. 3 ст. 286 КК України на строк дев'ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк дев'ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 18438 грн. в рахунок шкоди, завданої ушкодженням здоров'я та 300000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 15 430 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 150 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 150000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Луганської обласної клінічної лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 у сумі 3751 грн. 86 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Луганської обласної дитячої клінічної лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 у сумі 6341 грн. 12 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави витрати за проведення експертиз на загальну суму 10813 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 18 лютого 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_2, не оскаржуючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій засудженого посилається на неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених засудженим кримінальних правопорушень та його особі внаслідок суворості. Просить судові рішення щодо ОСОБА_2, в частині призначеного покарання змінити та застосувати ст. 69 КК України, в частині вирішення цивільного позову, змінити та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що

він 10 серпня 2012 року приблизно о 22 год., керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT B-4», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по автодорозі Т-13-02 сполученням «Новоайдар-Новопсков» Новопсковського району Луганської області, з боку смт. Новопсков у напрямку с. Заайдарівка. Назустріч йому по своїй смузі рухалися велосипедисти ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 Під час руху в районі 31 км.+900 м. ОСОБА_2. проявив безпечність та необережність, змінив первинний напрямок свого руху, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого скоїв наїзд лівою боковою частиною автомобіля "VOLKSWAGEN PASSAT B-4" на велосипедистів ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, після чого з місця події зник, залишивши без допомоги осіб, що знаходилися у небезпечному для життя стані.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від отримання тілесних ушкоджень загинули на місці події, а ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями, які відповідно до висновку експертизи № 280 від 19 вересня 2012 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, госпіталізована до реанімаційного відділення Луганської обласної дитячої клінічної лікарні.

Заслухавши доповідь суді, думку захисника ОСОБА_1, який підтримав касаційну скаргу, думку прокурора Таргонія О.В., котрий не підтримав касаційну скаргу, просив залишити її без задоволення, а судові рішення без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286 КК України в касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання засудженому ОСОБА_2, врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставини справи, дані про особу засудженого, те що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, працював головою сільської ради, має сім'ю, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. До обставин, які пом'якшують покарання, суд обґрунтовано відніс знаходження на утриманні неповнолітнього сина-інваліда. Всі ці обставини були враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_2 покарання.

Крім того, з урахуванням наслідків вчинених засудженим кримінальних правопорушень, колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.

Доводи касаційної скарги про необґрунтованість визначення судом розміру моральної шкоди, на думку колегії суддів, є непереконливими.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, розмір відшкодування моральної шкоди потерпілим було визначено із засад розумності, виваженості та справедливості, вона відповідає розміру завданих потерпілим фізичних та моральних страждань, в тому числі і втрати близьких. Вказані позови судом правильно вирішено у відповідності до вимог ст. 23, 1167, 1168, 1172 ЦК Україні та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» та ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин.

Розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, визначений судом з урахуванням фізичних та моральних страждань потерпілих та конкретних обставин справи і вважати його необґрунтованим, як про це зазначає захисник у своїй касаційній скарзі, на думку колегії суддів, підстав немає.

Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Доводи касаційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення судами вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для зміни або скасування судових рішень щодо ОСОБА_2

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 9 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 18 лютого 2014 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

І.Г. Тельнікова Т.І. Франтовська Є.В. Літвінов