Справа № 402/1705/14-к
ВИРОК

іменем України

02.02.2015м. м. Ульяновка

Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ульяновка кримінальу справу в межах кримінального провадження № 0000556 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Петропавловськ-Камчатський, РФ, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, який не працює, проживає АДРЕСА_1 судимого 05.11.2013 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням на підстав ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.342 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинив за таких обставин:

25.08.2014 року близько 00 год. працівники ДАІ інспектор ВДАІ з обслуговування Ульяновського району ОСОБА_5 та начальник ВДАІ з обслуговування Ульяновського району ОСОБА_6 забезпечували безпеку дорожнього руху в м.Ульяновка на перехресті вулиці Леніна та провулка Леніна. Ними був помічений автомобіль ВАЗ темного кольору, який рухався по провулку Леніна і створював небезпеку для учасників дорожнього руху та різко розвернувся у зворотному напрямку від працівників ДАІ, у зв`язку з чим у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла необхідність у переслідуванні даного автомобіля для попередження ДТП. Під час переслідування ВАЗ темного кольору, яким керував ОСОБА_4 звернув на вул. Кірова та різко повернув у подвіря домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 . ОСОБА_4 вийшов із автомобіля, яким керував, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що за ним їхали працівники ДАІ, які виконували службові обов`язки, підійшов до службового автомобіля ВАЗ 211010 р.н. НОМЕР_1 , яким приїхали працівники ДАІ, та ударив правою ногою у радіаторну решітку. Коли службовий автомобіль почав від`їжджати, ОСОБА_4 каменями, підібраними з узбіччя дороги кидав у лобове скло автомобіля. Вказані дії ОСОБА_4 намагались зупинити інспектори ДАІ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Однак ОСОБА_4 почав чинити їм опір вирвав з рук ОСОБА_5 жезл та зламав його, ударивши об своє коліно, смикав ОСОБА_5 за формений одяг, внаслідок чого розірвав лівий рукав куртки. Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв ВДАІ УМВС України в Кіровоградській області у вигляді пошкодження лобового скла службового автомобіля, вартість якого становить 660, 00 грн., пошкодження форменого одягу працівника ВДАІ, вартість ремонту якого становить 15, 00 грн. та пошкодив жезл регулювальника дорожнього руху вартістю 250, 00 грн.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та повідомив суду, що він проживає у АДРЕСА_1 з дружиною та дітьми. 24.08.2014 року близько півночі їхав власним автомобілем ВАЗ 21033 по провулку Леніна в районі перехрестя провулка зі вулицею Леніна. Перебував у стані алкогольного сп`яніння. Помітив працівників ДАІ, вирішив їхати іншою дорогою, так як був у стані алкогольноо сп`яніння і боявся, що на нього складуть протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Для цього розвернувся і збільшив швидкість щоб втекти від них. Їхав додому, повернув на вул.Кірова і заїхав до свого подвір`я. Тут приїхали працівники ДАІ службовим автомобілем ВАЗ 211010. Він узяв камінь з узбіччя дороги та кинув ним у лобове скло автомобіля і пошкодив скло, підійшов працівника ДАІ, забрав жезл та зламав його, ударивши об своє коліно. Смикав працівника ДАІ за куртку. Висловив жаль у скоєному та вибачався перед працівниками ДАІ.

Враховуючи покази обвинуваченого, те, що він не оспорює фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду відсутні сумніви в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.342 КК України. Суд прийшов до такого висновку, виходячи з того, що обвинувачений усвідомлюючи, що вчиняє незаконні дії щодо працівників правоохоронних органів під час виконання цими особами покладених на них обов`язків, вчинив активні дії спрямовані на протидію виконанню ними своїх функцій.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, що його вчинив обвинувачений, є невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд приходить до висновку про щире каяття обвинуваченого, виходячи з того, що він визнав свою провину у вчиненому правопорушенні, висловлює жаль з приводу вчиненого.

Суд приходить до висновку про активне сприяння обвинуваченого розкриттю злочину, виходячи з того, що обвинувачений надав органам досудового слідства допомогу в установленні невідомих їм обставин справи щодо вчинення ним вказаних вище дій.

Суд приходить до висновку про добровільне відшкодування обвинуваченим завданих збитків, виходячи заяви про це потерпілого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Суд приходить до висновку про наявність в діях обвинуваченого вказаної ознаки, виходячи з його показань про те, що він вживав спиртне перед вчиненням вказаних дій і був у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, суд приходить до висновку про необхідність врахування цієї ознаки, що обтяжує покарання, виходячи з переконання, що саме стан сп`яніння у значній мірі спонукав обвинуваченого вчинити названі дії.

ОСОБА_4 є судимим, за місцем проживання негативно не характеризується, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

З огляду на викладене суд вважає, що обвинуваченому повинно бути призначене покарання у вигляді штрафу.

Доля речових доказів по справі підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України вказане покарання виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речовий доказ по справі флеш карту пам`яті Micro SD Apacer 16 Gb із адаптером Good ram повернути УДАІ УМВС України в Кіровоградській області;

Речовий доказ по справі - відео реєстратор 1080P Full HD повернути УДАІ УМВС України в Кіровоградській області;

Речовий доказ по справі диск Ridata 2xCD-R 80 min /700 mb зберігати при матеріалах кримінальної справи;

Речовий доказ по справі - службовий автомобіль ВАЗ 211010 р.н. НОМЕР_1 , повернути УДАІ УМВС України в Кіровоградській області;

Речовий доказ по справі - рукоятку жезла регулювання дорожнього руху повернути УДАІ УМВС України в Кіровоградській області;

Речовий доказ по справі формену куртку працівника ДАІ повернути ОСОБА_5 , як законному володільцю,

Речовий доказ по справі камінь знищити, як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Ульяновський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1