Справа № 727/3440/15-к
Провадження № 1-кп/727/175/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження за № 0000074 від 10.01.2015 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, раніше судимого :
· 24.11.2004 року Шевченківським РС м. Чернівці за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 510 гривень;
· 14.03.2005 року Шевченківським РС м. Чернівці за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
· 09.06.2008 року Шевченківським РС м. Чернівці за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
· 19.10.2011 року Першотравневим РС м. Чернівці за ч. 2 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 2 (два) роки,

обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
25 квітня 2013 року постановою Хмельницького міського суду Хмельницької області відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено адміністративний нагляд відповідно до вимог ст. ст. 3-6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», як за особою, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, оскільки його поведінка свідчила, про те, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення, залишається небезпечним для суспільства.

24 липня 2014 року Шевченківським районним судом м. Чернівці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 у зв`язку із порушенням адміністративного нагляду встановленого відносно нього Хмельницьким міським судом, на підставі п. «в» ч. 2 ст. 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» продовжено адміністративний нагляд строком на 6 (шість) місяців.

Згідно з постановою про продовження адміністративного нагляду ОСОБА_5 було заборонено відвідування винних магазинів, пивних барів, ресторанів, кафе, шашличних та інших місць, де продаються спиртні напої на розлив; заборонено виїзд за межі м. Чернівці по особистим питанням без дозволу керівництва Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області; зобов`язано з`являтись на реєстрацію в Шевченківський РВ УМВС України в Чернівецькій області один раз на місяць в кабінет №108 до начальника СДІМ, а в разі його відсутності до чергового по РВ з 10 години по 19 годину.

Не зважаючи на встановлені обмеження, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, в грудні 2014 року самовільно залишив місце свого проживання, не повідомивши про це працівників ОВС, та з грудня 2014 року по теперішній час на реєстрацію до Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду щодо якого встановлений адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

29 квітня 2015 року до суду надійшов обвинувальний акт разом із угодою про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_6 від 23.04.2015 року, згідно якої ОСОБА_5 визнає свою вину у скоєнні злочину передбаченого ст. 395 КК України. Між ними погоджено міру покарання у вигляді арешту строком на 2 (два) місяці. Наслідки укладання угоди про визнання винуватості сторонам роз`яснені.

Суд заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти укладеної угоди та погодився з мірою покарання передбаченою в угоді.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою вину та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання і заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди, вважає, що угода підлягає затвердженню.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення угоди.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої, середньої тяжкості та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується та визнає вину у вчиненні злочину, передбаченого 395 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості. Потерпілих по даному кримінальному провадженню немає.

При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння слідству, відсутність завданої матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, вину свою визнав повністю, по місцю проживання характеризується посередньо, його вік, перебуває на консультативному обліку в облпсихлікарні, на обліку в наркодиспансері не перебуває, відсутність матеріальної шкоди, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, не відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того судом береться до уваги, те що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі підсудного.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314, 315, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого статтею 395 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 квітня 2015 року, укладену в м. Чернівці між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у вигляді арешту строком на 2 (два) місяці.

Термін відбуття покарання обраховувати з моменту поміщення його в арештний дім.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілою з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1