Справа № 569/1171/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області

у складі суду: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с.Корнин, Рівненського району Рівненської області, проживає АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює, не одружений, раніше судимого: 21.07.2009 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 185 КК України на один рік і шість місяців позбавлення волі,

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, -

Встановив:

ОСОБА_4 , 10 липня 2014 року, близько 09 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Новус», що на вул. Черняка, 24 в м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним зі сторони персоналу, таємно викрав дві банки лососевої ікри, вартістю 219 гривень 98 копійок, які належать ТОВ «Новус Україна». Однак, злочин не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_4 при виході із торгівельного центу затримали працівники охорони супермаркету із викраденим майном.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, суду показав, що 10.07.2014 року, зранку перебуваючи в магазині скпермаркет "Новус" на вул. Черняка в м .Рівне, вчинив крадіжку двох банок лососевої ікри та був затриманий працівниками охорони.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження. При цьому суд роз`яснив чи правильно розуміють обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, усунення збитків потерпілому, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання.

При призначенні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості злочину, дані про особу ОСОБА_4 .

Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив замах на злочин середньої тяжкості.

При таких даних суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання передбачене санкцією статті у виді арешту.

Цивільний позов у даній справі не заявлений.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання три місяці арешту.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 обрати запобіжний захід - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 18 травня 2015 року .

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1