У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Скотаря А.М., Кузьменко О.Т.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 22 лютого 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок Рівненського міського суду від
2 лютого 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Рівненської області від 25 травня 2006 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

раніше
судимого 16.05.05 року за ч. 3 ст. 191 КК України на 3 роки 6 місяців обмеження
волі з позбавленням на 3 роки права обіймати посади, пов'язані з матеріальною
відповідальністю,

засуджено за ч. 1 ст. 115
КК України на 11 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів ОСОБА_1. визначено 12 років позбавлення волі з
позбавленням на 3 роки права обіймати посади, пов'язані з матеріальною
відповідальністю.

Постановлено стягнути з
засудженого на користь ОСОБА_2. 3476грн. та 10000грн. на відшкодування
відповідно матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області від
25 травня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1. змінено, постановлено стягнути з нього
на користь ОСОБА_2. 70000грн. на відшкодування моральної шкоди. В решті вирок
залишено без зміни.

Як визнав встановленим суд, 8 лютого 2005 року у період
часу з 10-ї до 11-ї години ОСОБА_1., перебуваючи у стані алкогольного
сп”яніння, у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_1 м. Рівне, під час сварки з
ОСОБА_3. на побутовому ґрунті, з метою
вбивства наніс останній удари металевою трубою по руках і голові, а потім
схопивши потерпілу за волосся, почав бити головою об раковину, ванну та унітаз.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3. померла на місці вчинення
злочину.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1. зазначає, що на
час вчинення інкримінованих йому дій він перебував у стані афекту, у зв'язку з
чим його дії повинні бути кваліфіковані за ст.. 116 КК України. Просить
скасувати постановлені по справі судові рішення, а кримінальну справу направити
на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали кримінальної
справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1. у вчинені інкримінованого йому злочину підтверджується
сукупністю доказів, зібраних по справі та перевірених у судовому засіданні у
встановленому кримінально-процесуальним законом порядку, зокрема, показаннями
самого засудженого щодо фактичних обставин вчиненого, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, даними протоколів
відтворення обстановки та обставин події, огляду місця події, даними висновків
судово-медичної, медико-криміналістичної, дактилоскопічної та імунологічних
експертиз, іншими доказами, яким суд дав належну оцінку.

Доводи засудженого у касаційній скарзі про те, що на час
вчинення інкримінованих йому дій він перебував у стані афекту були предметом
перевірки суду апеляційної інстанції, і як такі, що не знайшли свого
підтвердження, обґрунтовано визнані безпідставними.

Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть
ОСОБА_3. настала від забою-компресії головного мозку, внаслідок відкритої черепно-мозкової
травми ускладненої багатоуламкового перелому кісток основи та склепіння черепа
з крововиливами під оболонки головного мозку. При цьому потерпілій було завдано
не менш 12 забійних ран м'яких тканин волосистої частини голови.

Згідно висновку амбулаторної комплексної судової
психолого-психіатричної експертизи, ОСОБА_1. на момент вчинення злочину
будь-яким психічним захворюванням не страждав, в тимчасово-хворобливому стані
не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час вчинення
злочину у стані фізіологічного афекту не перебував.

Такі дані у судовому засіданні повністю підтвердила
експерт ОСОБА_6. та показала, що під час проведення експертизи ОСОБА_1.
послідовно та логічно розповідав про вчинене, поводив себе врівноважено, адекватно,
його пояснення не суперечили матеріалам справи, у стані фізіологічного афекту
не перебував.

Крім того, знаряддя злочину, механізм нанесення
потерпілій численних ушкоджень, у тому числі й у життєво-важливі органи
свідчить про те, що ОСОБА_1. діяв з умислом на позбавлення життя ОСОБА_3.

Таким чином, як суд першої інстанці, так і апеляційна
інстанція дійшли обґрунтованого висновку про те, що на час вчинення
інкримінованих ОСОБА_1. дій, останній у стані фізіологічного афекту не
перебував і його дії за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковані правильно.

Покарання засудженому
призначено з додержанням вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню
тяжкості вчиненого ним злочину, особи засудженого та усіх обставин справи.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону по справі не
встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

відмовити
у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1.

С у д д і:

Коновалов В.М. Скотарь А.М. Кузьменко
О.Т.