Справа №359/4852/15-к
Провадження №1-кп/359/280/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 липня 2015 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого: останній раз 31.03.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України, покарання у виді штрафу,-
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
На початку травня 2015 року точна дата та час під час судового розгляду не встановлена, ОСОБА_4 проходив біля будинку № 48 по вул. Лютнева, м. Бориспіль, де на території ТОВ «БМУ-53», побачив зелені насадження, а саме туї, в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме зелених насаджень (туй), які знаходились неподалік будинку АДРЕСА_3 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 14.05.2015, близько 04 години 00 хвилин. взявши із собою напередодні заготовлений предмет, а саме: лопату, прийшов до вказаної території, яка розташована поряд з будинком АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на земельній ділянці (прибудинкової території) що належить ТОВ «БМУ-53», що розташована поряд з будинком № 48 по вул. Лютнева в м. Бориспіль, за допомогою заздалегідь заготовленої лопати, викопав туї « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які були насаджені на вказаній земельній ділянці в кількості 11 штук, вартістю 171 гривня 67 копійок кожна, загальною вартістю 1888 грн. 37 коп., належні ТОВ «БМУ-53».
Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 переніс вказані туї до господарського приміщення, яке належить ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 ТОВ «БМУ-53» завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1888 гривень 37 копійок.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази ОСОБА_4 , надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого, потерпілого та думки прокурора, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину, допит потерпілого та інших свідків, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались.
В судовому засіданні, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість відбувати покарання з іспитовим строком.
ОСОБА_4 показав, що він дійсно 14.05.2015 перебуваючи на земельній ділянці, що належить ТОВ «БМУ-53», що розташована поряд з будинком № 48 по вул. Лютнева в м. Бориспіль за допомогою заздалегідь заготовленої лопати, викопав туї « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які були насаджені на вказаній земельній ділянці в кількості 11 штук. Після цього, він переніс вказані туї до господарського приміщення, яке належить ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .
В подальшому зелені насадження туї в кількості 11 штук були повернуті власнику, тому останній матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.
Судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого та речові докази у справі.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки його вчинено повторно, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 покарання, що не пов`язане з ізоляцією від суспільства, визначеного санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
Так, санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, а тому вчинений обвинуваченим злочин є злочином середньої тяжкості.
За час судового розгляду справи в суді, ОСОБА_4 вів себе з позитивної сторони, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся в скоєному, сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину. Указані обставини є такими, що пом`якшують його відповідальність, згідно вимог ст. 66 КК України.
Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання, останній характеризується посередньо.
В той же час слід врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за скоєння злочинів проти власності. Так, останній засуджений згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2015 року за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн. Указаний вирок суду ОСОБА_4 станом на 03.07.2015 року не виконаний, а штраф не сплачений.
Однак, суд не враховує, як обтяжуючу відповідальність скоєного кримінального правопорушення, вчинення його повторно, оскільки така ознака є кваліфікуючою за складом злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. З цього приводу, відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
У цьому зв`язку суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді двох років позбавлення волі, визначеного санкцією ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням до обвинуваченого при призначенні покарання положень ст. 75 та ст. 76 КК України та застосувати до нього іспитовий строк терміном в два роки з визначенням відповідних обов`язків судом, передбачених п. п. 2, 3 та 4 ст. 76 КК України.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 98, 100 КПК України.
По кримінальному провадженню проводилась експертиза: висновок експерта № 287, вартість якої становить 491, 04 грн., які є процесуальними витратами і підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь Держави України.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити у виді домашнього арешту, після набрання вироком законної сили, - його слід скасувати.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем свого проживання; без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на органи виконання покарань за місцем проживання засудженого.
Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази у справі: зелені насадження (туї) «Західна Brabant» в кількості 11 штук передані на зберігання власнику ТОВ «БМУ-53» - залишити в користуванні підприємства; лопату, яка була передана на зберігання до камери схову Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області, - конфіскувати в дохід Держави України.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити домашній арешт з залишенням обов`язків визначених згідно ухвали суду від 28.05.2015 року. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід скасувати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1