Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
жовтня 2007 року Комсомольський
міський суд

Полтавської
області

в
складі: головуючого судді Бутенко
С. Б.

при
секретарі Ісаєвій
Л.І.

за
участю: прокурора Ольховського
Б.В.

підсудної ОСОБА_1

її захисників:
адвоката ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі суду
в м. Комсомольську справу
по

обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки с Кам'яне Саранського району Одеської області, громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, одружена,
є інвалідом 2 групи з дитинства,
працює президентом ФСБДР, проживає
в АДРЕСА_1, раніше не судима

за ст.
367 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
, будучи президентом Фонду сприяння
безпеці дорожнього руху м. Комсомольська
(далі - Фонд) та службовою особою, яка у
відповідності до п.п. 4.7., 4.8., 4.11.,
4.12. Статуту даної благодійної організації наділена
організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов'язками, через несумлінне ставлення до їх
виконання, всупереч інтересам
служби, порушуючи вимоги ч.ч. 2, 3 ст. 19 Закону України „Про благодійництво та
благодійні організації"",
п.п.3.1., 3.2., 3.3. Статуту,
згідно яких джерелами формування майна та коштів благодійної організації
не можуть бути кредити, а майно та кошти
не можуть бути предметом застави, 15
серпня 2003 року від імені Фонду уклала договір № 174 купівлі-продажу
транспортного засобу із ДАСП „Кременчукавтосервіс", а 27 серпня 2003 року кредитний договір №
02-196-03 та договір застави із Закритим акціонерним товариством комерційний
банк „ПриватБанк", за якими за
рахунок коштів кредиту в сумі 57430 грн. 25 коп. Фондом було придбано
автомобіль DAEWOO Nubira E4CQ556 вартістю 67565
грн., який передано у заставу банку-кредитору. Внаслідок
неналежного виконання ОСОБА_1 своїх
службових обов'язків Фонду заподіяно матеріальних збитків на суму сплачених
відсотків за користування кредитом, що у
2003 році склало 3193 грн. 24 коп., які
у 188 разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, у 2004 році - 6654 грн. 98 коп., які у 108 разів перевищують неоподатковуваний
мінімум доходів громадян, у 2005 році
-1366 грн. 27 коп., які у 10 разів
перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Всього Фонду було завдано
збитків на загальну суму 11214 грн. 49 коп.,
що є тяжкими наслідками.

В
судовому засіданні підсудна свою вину в інкримінованому злочині визнала
повністю та підтвердила фактичні обставини,
викладені в обвинуваченні. Свої дії пояснила незнанням чинного
законодавства. У вчиненому щиро розкаялась.

Свідок
ОСОБА_4. показала суду, що є головним
бухгалтером та членом Фонду. У 2003 році зі слів ОСОБА_1 їй стало відомо, що для потреб Фонду у кредит придбано
автомобіль. Вона одержала в „Приватбанку" графік погашення заборгованості
за яким щомісячно перераховувала 2874 грн. 10 коп. на кредитний рахунок. Кредит
було погашено за рахунок коштів Фонду протягом трьох років. Для погашення
кредиту ОСОБА_3. до Фонду вносились гроші як благодійна допомога. Половину суми
кредиту було сплачено за рахунок даних коштів. Чи перебував у заставі придбаний
Фондом автомобіль вона не знає, хто
укладав договір застави та кредитний договір їй не відомо. Вона також не знала, що Фонд не може одержувати кошти у кредит.
Рішення про придбання автомобіля приймалось на загальних зборах членів
Фонду, на яких вона не була присутня.

Свідок ОСОБА_5.
показала суду, що як і всім членам Фонду
їй було відомо про

придбання
автомобіля у кредит. Головний бухгалтер Фонду ОСОБА_4. запитала чи не заперечує
вона проти цього і оскільки вона довіряла головному бухгалтеру та президенту
Фонду -своїй дочці ОСОБА_1 , вона надала
свою згоду на придбання автомобіля у кредит. Проте вподальшому сплачувати даний
кредит довелось ОСОБА_3. за рахунок коштів їхньої сім'ї. На загальних
зборах, де вирішувалось питання щодо
придбання автомобіля вона присутня не була. Чи передавався придбаний автомобіль
у заставу їй не відомо.

Свідок ОСОБА_6. показав, що у 2003 році були розмови щодо придбання
автомобілю для потреб Фонду, членом
якого він був. Йому відомо, що було
придбано автомобіль DAEWOO Nubira зеленого кольору, проте за які кошти - не знає. Чи знаходився
даний автомобіль у заставі йому не відомо. Чи проводились з цього питання
загальні збори членів Фонду він не пам'ятає,
але протокол № 4 від 30 липня 2003 року підписано ним.

Згідно показань свідка на досудовому слідстві (протокол допиту від
15.02.2006 р. - а.с. 29), що були підтверджені ним в судовому
засіданні, загальні збори членів Фонду
щодо придбання автомобіля в кредит не проводились, а зазначений протокол було підписано ним за
вказівкою ОСОБА_3 у підпорядкуванні якого він знаходився на той час.

Свідок
ОСОБА_7 показав суду, що є членом
Фонду, але про обставини придбання
Фондом автомобіля DAEWOO Nubira йому нічого не відомо. Чи
проводились 30 липня 2003 року загальні збори він не пам'ятає.

Згідно
договору купівлі-продажу № 174 від 15 серпня 2003 року із ДАСП
„Кременчукавтосервіс", кредитного
договору № 02-196-03 від 27 серпня 2003 року та договору застави від 27 серпня
2003 року із ЗАТ комерційний банк „Приватбанк", що їх було укладено та підписано підсудною
ОСОБА_1 , як президентом Фонду, платіжних доручень № 5 від 28 серпня 2003
року та № 1 від 29 серпня 2003 року Фондом сприяння безпеці дорожнього руху від
КБ „Приватбанк" було одержано кредит на суму 57430 грн. 25 коп. на покупку
автомобіля DAEWOO Nubira E4CQ556, 2003 року
випуску, вартістю 67565 грн., який передано у заставу кредитору - ЗАТ КБ „Приватбанк"(а.с. 40, 88, 101,
102-103, 105-106).

Відповідно
до Статуту, Свідоцтва про державну
реєстрацію від 22 липня 1999 року № 1,
Довідки № 25/3515 про включення до Єдиного Державного реєстру
підприємств та організацій України,
протоколу № 1 засідання членів Фонду від 31 березня 2000 року, Фонд сприяння безпеці дорожнього руху м. Комсомольська є благодійною
організацією, заснованою згідно Закону
України „Про благодійництво та благодійні організації"", президентом Фонду є підсудна ОСОБА_1 Вона,
як президент Фонду, зобов'язана
керувати роботою правління, відповідати
за документацію правління та підготовку питань на розгляд загальних
зборів, представляти інтереси
Фонду, без доручення діяти від імені
Фонду, укладати угоди, договори,
відкривати рахунки в установах банків,
бути розпорядником рахунків Фонду,
здійснювати функції щодо господарського управління майном та коштами
Фонду, приймати і звільняти працівників
та виконувати інші функції, які не
віднесені до компетенції загальних зборів та правління (а.с. 225-232,
72-74).

Згідно
платіжних доручень та довідок про рух коштів на рахунку Фонду сприяння безпеці
дорожнього руху, довідки Комсомольського
відділення ЗАТ КБ
„ПраватБанку", за
кредитним договором № 02-196-03 від 27.08.2003 р. Фондом було сплачено відсотки
по кредиту в сумі 11214, 49 грн., в тому
числі: у 2003 році - 3193, 24 грн., у
2004 році - 6654, 98 грн., у 2005 році -
1366, 27 грн. (а.с. 109-110, 116,
118, 125-129, 163-200,
196-200, 155-162, 254).

Виходячи
з встановлених судом обставин справи, на
підставі зазначених доказів суд вважає вину підсудної ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого злочину повністю
доведеною та кваліфікує її дії за ч. 2
ст. 367 КК України, оскільки вона, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та
адміністративно-господарськими обов'язками,
неналежно виконала свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до
них, внаслідок чого Фонду сприяння
безпеці дорожнього руху м. Комсомольська
було заподіяно матеріальних збитків на загальну суму 11214, 49 грн., що є тяжкими наслідками.

Призначаючи
підсудній покарання, суд враховує, що нею вчинено злочин середньої
тяжкості, вона є особою раніше не
судимою, є інвалідом 2 групи з
дитинства, перебуває на „Д" обліку
у лікарів хірурга, онколога, невропатолога, потребує постійного нагляду у даних
спеціалістів, фізична праця їй
протипоказана, примусового лікування від
хронічного алкоголізму та наркоманії вона не потребує, за місцем проживання характеризується
позитивно (а.с. 281, 280,
272). Обставинами, що пом'якшують
покарання підсудної, суд визнає її щире
каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Виходячи із
загальних засад призначення покарання,
суд вважає, що покаранням
необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_1
та попередження нових злочинів є передбачене санкцією статті позбавлення
волі. Враховуючи наявність декількох обставин,
що пом'якшують

покарання
та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної, її позитивну характеристику та стан
здоров'я, суд находить можливим не
призначати ОСОБА_1 обов'язкового
додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи
займатися певною діяльністю,
застосувавши ст. 69 КК України. Із наведених підстав суд також
не призначає підсудній додаткового покарання у виді штрафу.

Оскільки
зазначений злочин було вчинено підсудною до набрання чинності Законом України
„Про амністію" від 19 квітня 2007 року,
вона є інвалідом 2 групи з дитинства,
що доводиться довідкою МСЕК (а.с.
280), має на утриманні
неповнолітню дитину ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно якого не
позбавлена батьківських прав, дала згоду
на застосування до неї амністії, у
відповідності до п.п. „б",
„є" ст. 1 даного Закону ОСОБА_1 підлягає звільненню від призначеного
основного покарання.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст.
323, 324 KQK України, суд ,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати винною у скоєні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та із застосуванням ч. 2 ст. 69
КК України призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі
без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та
без штрафу.

На
підставі п.п. „б", „є" ст. 1
Закону України „Про амністію" від 19 квітня 2007 року від основного
покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі звільнити за амністією.

Запобіжний
захід засудженій до набрання виром законної сили залишити попередній -підписку
про невиїзд.

На вирок суду
може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом 15
діб з моменту його проголошення.