АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11-70/08 Головуючий
ст. 408-2, 411 ОВСІЄНКОВ.В.
78 ч. 2 КК України Доповідач
в апеляційній інстанції
відновлення строків ЛІТВІНЦЕВ
рішення
місцевого суду)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого
2008 р. Колегія
суддів судової палати
в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого ОХРІМЕНКА І.К.

суддів ЛІТВІНЦЕВАВ.М.
, ЛИГИ
М. П.

за
участю прокурора ОМЕЛЬЯНЕНКО
А.В.

засудженого ОСОБА_1

та його
захисника -

адвоката ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку апеляції матеріали
окремого судового провадження № 5-12-58/06 відносно ОСОБА_1за апеляцією його захисника-адвоката
ОСОБА_2 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 9
листопада 2007 року про відмову ОСОБА_1. у відновлення пропущеного строку на
апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області
від 19 липня 2006 року про скасування звільнення ОСОБА_1від відбування
покарання з випробуванням за вироком цього ж суду від II серпня
2005 року і направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання
і про визнання апеляції ОСОБА_1 на це рішення суду такою, що не підлягає розгляду, в порядку
ст. ст. 353, 347 ч. 2 п. 3 КПК України, -

встановила:

Постановою
Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2006 року
засудженому ОСОБА_1. скасовано звільнення його від відбування покарання з
випробувальним посиланням на наявність передбачених ч. 2 ст. 78
КК України підстав), яке було призначено
йому вироком Смілянського міськрайсуду від 11 серпня 2005 року(о/п - а. с. 2-2зв.),
і постановлено направити ОСОБА_1 відбувати призначене судом покарання у
виді позбавлення волі реально строком на два роки до відповідної
кримінально-виконавчої установи. Таке своє рішення суд мотивував тим, що зобов'язаний з'являтися на реєстрацію в
органи Смілянського MB КВІ ОСОБА_1певний час робив це, але з 3 травня 2006 року перестав з'являтися
на реєстрацію, пропустивши таким чином
три реєстраційних дні(о/п - а.

2

с. 13). Сам ОСОБА_1в судовому засіданні при розгляді даних
матеріалів був відсутній з невідомих для суду причин (о/п - прот. с/з а.
с. 12).

Згідно
цієї постанови ОСОБА_119 жовтня 2007 року,
тобто через п'ятнадцять місяців,
був затриманий, доставлений в ІТТ
Смілянського МРВ УМВС України в Черкаській області, а 29 жовтня 2007 року доставлений у
СІЗО(арештний дом) в м. Черкаси,
де перебуває і в даний час(о/п - 25,
34).

Дізнавшись
під час свого арешту про підстави цього,
як стверджує ОСОБА_1., він
звернувся з апеляційною скаргою на предмет скасування постанови місцевого суду
щодо нього від 19.07.2006 року з проханням дати йому можливість таким чином
захистити свої права і інтереси, в тому
числі за допомогою захисника-адвоката ОСОБА_2,
при повторному розгляді в порядку
ст. ст. 408-2,
411 КГОС України матеріалів судом першої інстанції. Пояснював причину
пропуску ним трьох реєстраційних днів травмуванням ноги, яку він пошкодив під час працевлаштування в
м. Києві. Тобто поважними, на його думку, причинами,
а тому просив рахувати термін оскарження з 19.10.2007 року.(о/п - а.
с. 18).

Апеляція
ОСОБА_1 надійшла безпосередньо до Смілянського міськрайонного суду 25.10.2007
року і спочатку фактично була останнім прийнята. Оскільки в часткове
задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 цей суд першої інстанції своєю постановою
від 25 жовтня 2007 року допустив в якості його захисника «на стадії
апеляційного оскарження постанови суду від 19 липня 2006 року та апеляційного
розгляду справи адвоката ОСОБА_2»(

Постанова, о/п - а. с.
22); прийняв від ОСОБА_1, а потім
і від адвоката ОСОБА_2 відповідні документи(о/п - а. с. 19,
20, 21, 23-25); допустив
останнього до участі в судовому засіданні 9.11.2007 року(прот. с/з -о/п, а. с.
26).

Натомість
9.11.2007 року, розглядаючи(і знову у
відсутність ОСОБА_1, хоча той просив
проводити розгляд апеляції та викладених в неї клопотань за його безпосередньої
участі і участі захисника - адвоката ОСОБА_2(о/п - а. с. 18) клопотання ОСОБА_1 про відновлення строку
на апеляційне оскарження, пропущеного з
поважних причин, - в задоволенні
останнього було відмовлено(

Постанова, о/п - а. с.
27). Таке своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_1не подав суду жодних доказів
поважності пропуску ним строку на оскарження зазначеної постанови, який для нього скінчився ще 27 липня 2006
року.

На цей
раз останнє судове рішення процесуального характеру по матеріалах відносно
ОСОБА_1 в апеляційному порядку оскаржив він разом із захисником-адвокатом. Вони просять скасувати постанову суду від 9
листопада 2007 року та поновити ОСОБА_1. строк апеляційного оскарження
постанови цього суду від 19 липня 2006 року. Посилаючись на попередні свої
доводи і аргументи, апелянти наводять і
нові, вказуючи, зокрема,
на свідоме усунення засудженого ОСОБА_1,
який знаходиться під вартою в умовах СІЗО, від участі у розгляді судом інших вимог його
апеляційного звернення(о/п - а. с.
31-32). Додають до апеляції відповідні документи з СІЗО(о/п - а. с. 33, 34).

Вперше
призначений на 22.01.2008 року апеляційний розгляд даних матеріалів не
відбувся, в тому числі у зв'язку із
необхідністю витребування судом матеріалів самої особової справи щодо ОСОБА_1 з
УДДУПВП( КВІ Смілянського району).

Постанова
судді апеляційного суду Черкаської області від 18.01.2008 року виконана так і
не була.

Повідомлені
про нову дату апеляційного розгляду в засідання суду на 19.02.2008 року був
доставлений засуджений ОСОБА_1.,
з'явилися представник обвинувачення і захисту, що дає можливість провести його за
безпосередньої їх. участі.

Заслухавши
суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_1 та
його захисника-адвоката ОСОБА_2 які
підтримали свою апеляцію і просили через скасування останньої постанови
місцевого суду від 9.11.2007 року відновити пропущений з поважних причин строк
на апеляційне оскарження рішення цього ж суду від 19.07.2006 року і по суті
розглядає мого питання прийняти позитивне для ОСОБА_1 рішення; прокурора, який,
з посиланням на неповноту перевірки судом першої інстанції причин
пропуску ОСОБА_1. встановленого ч. 3 ст. 408-2 КПК строку і суперечність рішень самого
суду з приводу

3

апеляції
останнього, вважав за необхідне зробити
можливим апеляційну перевірку,
законності і обґрунтованості рішення суду щодо ОСОБА_1 від 19.07.2006
року в цілому і по його суті,
перевіривши матеріали окремого судового провадження № 5-12-58/06 р.
відносно ОСОБА_1 разом із додатково наданими суду представником його захисту;
обговоривши доводи апеляції сторони захисту,
колегія суддів знаходить підстави для її задоволення і відновлення
строку на апеляційне оскарження постанови суду від 19.07.2006 року щодо ОСОБА_1
через наступне.

Як видно
з матеріалів судового провадження, 19
липня 2006 року під час судового розгляду подання Смілянського MB
KB1 про
скасування засудженому ОСОБА_1. звільнення його від відбування покарання з
випробуванням, ОСОБА_1в судовому
засіданні був відсутній з невідомих для суду причин. Дані, які б підтверджували виклик його до
суду, направлення повідомлення про місце
і час розгляду подання, вручення копії
постанови суду від 19.07.2006 року про направлення в місця позбавлення
волі, - в матеріалах справи відсутні
теж.

ОСОБА_1заявляє, що про прийняту без його участі і відому
постанову суду він дізнався лише 19 жовтня 2007 року - в день його затримання
та взяття під варту, після чого оскаржив
її в апеляційному порядку, вважаючи
причини пропуску ним встановленого законом строку на оскарження поважними.

Ці
доводи засудженого - апелянта ніким не спростовані. Навпаки, в частині,
що стосується фактів звернення ОСОБА_1 в цей період часу за медичною
допомогою та його затримання з поміщенням до арештного дому, вони підтверджуються довідками СІЗО № 30 м. Черкаси(о/п - а. с. 25,
34), даними амбулаторної картки
хворого, яка в задоволення клопотання
захисника була оглянута апеляційним судом.

Суд
першої інстанції сам спочатку пішов шляхом задоволення вимог апеляції
засудженого в частині, що стосується
допуску у справу його захисника-адвоката Біловчука «на стадії, як сам прямо зазначив, апеляційного оскарження постанови суду від
19.07.2006 року... та апеляційного розгляду цієї справи»; прийнявши відповідне
рішення у процесуальній формі, яке ніким
не скасоване і залишається в силі(

Постанова
від 25.10.2007 року - о/п, а. с. 22). Після чого в решті вимог апеляції, що стосуються вимог про відновлення строку на
апеляційне оскарження постанови суду від 19.07.2006 року, тобто цієї ж самої постанови, - чомусь відмовив(

Постанова
від 9.11.2007 року - о/п, а. с. 27).

При
цьому знову, на цей раз за наявності
викладеного у письмовій формі бажання апелянта бути присутнім разом із своїм
захисником(о/п - а. с. 18), суд 9.11.2007 року розглянув це питання у
відсутність ОСОБА_1, який знаходився під
вартою в умовах СІЗО, без виклику і
доставки того до суду, в порушення вимог
ч. 3 ст.
353 КПК, не повідомивши про це
навіть адміністрацію СІЗО(о/п - а. с.
34).

За таких
умов, погоджуючись з апеляцією сторони
захисту колегія суддів вважає, що
засуджений - апелянт ОСОБА_1об'єктивно був позбавлений можливості давати
пояснення, надавати документи та
представляти суду інші докази поважності пропуску ним строку на апеляційне
оскарження винесеного судом всупереч інтересам засудженого судового рішення.
Прийняття судом постанови від 9.11.2007 року стало процесуальною перешкодою для
подальшого провадження по матеріалах, їх
апеляційної перевірки по суті прийнятого відносно ОСОБА_1 рішення, порушенням прав останнього на захист.

Постанова
апеляційного суду від 18.01.2008 року про витребування матеріалів особової
справи щодо ОСОБА_1, які не надійшли до
суду апеляційної інстанції разом з матеріалами окремого судового провадження №
5-12-58/06 р.(вх.. № 11-1856 від 20.12.07 p.), виконана так і не була.

Такий
підхід до звернень апелянта-засудженого та вимог суду вищестоящої інстанції не
сприяв повному, об'єктивному і
всебічному дослідженню та вирішенню питань щодо оскарження рішень місцевого
суду. Висновки суду в постанові від 9.11.2007 року не можна визнати
такими, що відповідають дійсним
обставинам, що склалися на цій стадії
провадження у справі, а його дії
пов'язані з істотним порушенням вимог кримінально -

4

процесуального
закону. Існування цієї постанови робить неможливим перевірку законності і
обґрунтованості в апеляційному порядку головного рішення щодо засудженого
ОСОБА_1, тому її необхідно скасувати і
відновити подальше провадження по матеріалах.

Тому на
підставі наведеного і керуючись ст.
ст. 353 ч. 5, 365,
366 ч. 2, 347 ч. 2 п. 3, 368-370, 374, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 та його захисника задовольнити.

Постанову
Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 9 листопада 2007 року
про відмову ОСОБА_1. у відновленні строку на апеляційне оскарження постанови
цього ж суду від 19 липня 2006 року і визнання його апеляції такою, що не підлягає розгляду, - скасувати.

Відновити
пропущений строк ОСОБА_1. і визнати його апеляцію від 25 жовтня 2007 року на
постанову Смілянського міськрайонного суду від 19 липня 2006 року такою, що підлягає розгляду. Для подальшого
провадження по матеріалах виконати вимоги ст.
ст. 351, 354 КПК України.