Справа № 11- 610-2007 р. Головуючий
у 1-й ін ст. : Падалка В.О.,
: ст. 187 ч.3 КК України Доповідач
апел.ін ст. : Тимошевський В.П.,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючого
Ржепецького О.П.,

суддів Пісного І.М. ,
Тимошевського В.П.,

за участю прокурора Брек Г.С. ,

засудженого
ОСОБА_1,

захисника
ОСОБА_2

11
вересня 2007 року розглянула у відкритому судовому засіданні в М.
Миколаєві, кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1, на вирок
Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30 травня 2007
року, яким:

-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець с Ястребіново
Вознесенського району Миколаївської області,
проживаючий АДРЕСА_1 не судимий,

-засуджений
за ст.
187ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років
з конфіскацією майна;

-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродже нець м. Южноукраїнська
Миколаївської області, з неповною
середньою освітою, мешканець
АДРЕСА_2, не судимий,

-засуджений
за ст. 187 ч.3 КК України до покарання у
виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

Згідно з
вироком, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнані
винними в тому, що 29 січня 2007
року, близько 17 год., перебуваючи в стані алкогольного

сп'яніння, за попередньою змовою між собою, з метою заволодіння грошима учнів
Южноукраїнського професійного машинобудівного ліцею, проникли до кімнати АДРЕСА_3, де мешкають ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5
1989 року народження , зазделегідь
знаючи про те, що в цей день учні ліцею
отримували стипендію.

Знаходячись
в кімнаті, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3
погрожуючи негайним застосуванням фізичного насильства до ОСОБА_4 та
неповнолітнього ОСОБА_5, почали вимагати
в останніх гроші. Отримавши відмову,
ОСОБА_1 взяв в руки кухонний ніж,
погрожуючи застосувати насильство небезпечне для життя і здоров'я
останніх, приставив ніж до живота
неповнолітнього ОСОБА_5 а потім ,
продовжуючи свій умисел на заволодіння грошима потерпілих, приставив лезо ножа в область живота ОСОБА_4
ОСОБА_3 в цей час стояв неподалік від ОСОБА_1 тримаючи в руках ніж демонстрував
його і також вимагав гроші у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 здійснюючи таким чином
психологічне насильство у відношенні потерпілих.

Сприймаючи висловлені
погрози реально, ОСОБА_5 передав ОСОБА_1
гроші в сумі 5 грн., а ОСОБА_4 передав
ОСОБА_1 гроші в сумі 25 коп.

ОСОБА_4 було
заподіяно легке тілесне
ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу
здоров'я.

Засуджений
ОСОБА_1 в апеляції, не заперечуючи
винності у вчиненні інкримінованого злочину і кваліфікації його дій, просить вирок змінити і пом'якшити
покарання, застосувати ст. 69
КК України. Посилається на визнання вини і щире каяття, свій молодий вік, що він сирота виховувався старшою
сестрою, що потерпілі не мають до нього
претензій. Засуджений ОСОБА_3 апеляції на вирок суду не подавав.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого
ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляції, які просили вирок змінити та пом'якшити
покарання застосувати ст. 69 КК України, думку прокурора Брек Г.С. про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали справи та додатково надану
захисником позитивну характеристику з Бузької ЗОШ у відношенні учня
ОСОБА_1, обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з
слідуючих підстав.

Висновки
суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним зазначеного у вироку злочину
при обставинах викладених судом відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені
дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Кваліфікація
дій ОСОБА_1 за ч.3 ст. 187 КК України як напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров'я осіб які
зазнали нападу, вчинений за попередньою
змовою групою осіб, є правильною і в
апеляції не оспорюється.

Згідно
зі ст. 65 КК
України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів.

За
наявності декількох обставин, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, з урахуванням особи винного суд
може на підставі ст. 69 КК України, умотивувавши своє рішення, призначити за тяжкий злочин основне покарання
нижче від найнижчої межі , встановленої
за цей злочин у санкції статті Особливої частини КК України.

Під час
розгляду справи достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_1 ст. 69 КК України судом не встановлено і в
апеляції засудженим також не наведено.

З даних
протоколу судового засідання вбачається,
що потерпілим завдану матеріальну шкоду не відшкодовано(а.с. 166).

Як видно
з матеріалів справи і вироку, при
призначенні ОСОБА_1 покарання суд,
відповідно до вимог ст. ст.
65, 66 КК України врахував
ступінь тяжкості вчиненого злочину, який
відповідно до ч.5 ст. 12 КК України
відноситься до особливо тяжких, дані про
особу винного, його посередню
характеристику за місцем проживання,
обставину яка пом'якшує покарання щире каяття, обставину яка обтяжує покарання , вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння, тобто призначив покарання в
мінімальному розмірі, передбаченому
санкцією ч.3 ст. 187 КК України.

Колегія
суддів вважає, що визначене ОСОБА_1
покарання є справедливим, підстав для
зміни вироку та пом'якшення покарання засудженому як того просить апелянт, немає.

Істотних
порушень кримінально-процесуального законодавства під час розгляду справи які
могли б потягти скасування вироку не встановлено.

Керуючись ст .
ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1, залишити без
задоволення, а вирок Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області від 30 травня 2007 року у відношенні
ОСОБА_1, залишити без зміни.