Справа № 333/4365/15-к
Номер провадження 1-кп/333/431/15
В И Р О К
Іменем України
м. Запоріжжя 4 серпня 2015 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0002646, внесене в ЕРДР 9 червня 2015 р., про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, дітей не маючого, працюючого водієм приватного підприємця, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності зі ст. 89 КК України не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.1, 185 ч.3 КК України,

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив крадіжки чужого майна при наступних обставинах.

7 квітня 2015 р. приблизно об 11 год. ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон «Samsung C3782» вартістю 460 грн., мобільний телефон «Nokia 103» вартістю 220 грн., а всього на суму 680 грн., які належать потерпілій ОСОБА_5

7 червня 2015 р. приблизно о 9 год. обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, проник у двір будинку АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно, з проникненням у сховище викрав металеву драбину вартістю 233 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені відповідно ст. 185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); ст. 185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені вказаних злочинів визнав повністю, суду пояснив, що вдень 7 квітня 2015 р. він знаходився в будинку по вул. Культурній в м. Запоріжжі. Побачивши на столі в кімнаті мобільні телефони «Samsung» та «Nokia», він їх таємно викрав. Вранці 7 червня 2015 р. з метою крадіжки він переліз через огорожу у двір будинку по АДРЕСА_3 , звідки викрав металеву драбину, яку здав на металобрухт.

Оскільки обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, викладені судом обставини його вчинення ніким не оспорюються, суд у відповідності зі ст. 349 ч.3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, проти чого не заперечують учасники судового провадження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, не знаходячи обставин, що обтяжують покарання.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 89 КК України не судимий, працює, за місцем роботи та проживання характеризується посередньо, вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин.

У відповідності зі ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.
Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, що у відповідності зі ст. 75 КК України є підставою для звільнення його від покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ст. 185 ч.1, 185 ч.3 КК України, з іспитовим строком.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд
З а с у д и в :
Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.1, 185 ч.3 КК України, та призначити покарання: за ст. 185 ч.1 КК України 1 р позбавлення волі, за ст. 185 ч.3 КК України 3 р позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний домашній арешт.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1