Справа № 548/1926/13-к
Провадження №1-кп/548/135/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2013 року
м.
Хорол

Хорольський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - судді Личковахи О.О.,

за участю: секретаря - Комаренко В.М.,

прокурора - Мазур В.І.,

обвинуваченого - ОСОБА_1,

потерпілого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Хорол
кримінальне провадження № 0000556
про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, громадянина України,
не працюючого, одруженого, освіта вища,
не судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_1
вчинив кримінальне правопорушення за
наступних обставин. Так досудовим
розслідуванням встановлено, що 08.09.2013
року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_1,
перебуваючи у АДРЕСА_2, на ґрунті
раптово виниклих особистих неприязних
відносин, які виникли з ОСОБА_2 звалив
останнього на землю, після чого наніс
йому один удар коліном у правий бік, чим
спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у
вигляді закритого перелому 7-го ребра
справа, саден на лівій руці та на лівій
нозі, які згідно висновку експерта № 121
від 18.09.2013 року, кваліфікуються як
ушкодження середньої ступені тяжкості,
яке викликало довготривалий розлад
здоров'я.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК
України, а саме умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, тобто
умисне ушкодження, яке не є небезпечним
для життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених у ст.121 КК
України, але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров'я.

При розгляді справи в суді
обвинувачений ОСОБА_1 свою винуватість
у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КК України, визнав повністю та пояснив,
що дійсно 08.09.2013 року рухаючись у
своєму автомобілі ВАЗ 21053 державний
номерний знак НОМЕР_1 по вул.Фрунзе
м.Хорол в напрямку автодороги «Київ -
Харків» на пішохідному переході біля 3
школи м.Хорол його підрізав потерпілий
на мопеді. Для того щоб з»ясувати для
чого він це зробив обвинувачений
поїхав за даним мопедом і зупинився
біля будинку АДРЕСА_2, куди заїхав
вищевказаний мопед. Коли ОСОБА_1
підійшов до фірточки вищевказаного
домоволодіння потерпілий накинувся на
нього з шматком арматури і йому
довелось ухилятися від ударів. Після
чого обвинувачений зміг повалити
потерпілого на землю і придавив
коліном. Потім відпустив, сів у власний
автомобіль та поїхав у своїх справах.

Дослідивши матеріали кримінального
провадження, суд приходить до висновку,
що вина обвинуваченого ОСОБА_1 у
вчиненні наведеного вище діяння
повністю доводиться:

- показаннями в суді потерпілого
ОСОБА_2, який пояснив, що 08.09.2013 року
рухаючись на своєму скутері по
вул.Фрунзе м.Хорол в напрямку
автодороги «Київ - Харків» його
підрізав обвинувачений на своєму
автомобілі. На пішохідному переході
біля 3 школи м.Хорол ОСОБА_2 наздогнав
ОСОБА_1 та знаком попрохав зупинитись,
після невиконання цієї вимоги він
показав ОСОБА_1 знаком, що «у нього не
всі вдома» та поїхав до свого будинку в
АДРЕСА_2. Після того як він заїхав у двір
свого будинку, то почув, що на вулиці
зупинився автомобіль і хтось закрив
дверцята. Коли він виглянув на вулицю,
то побачив, що то приїхав обвинувачений
і йде до його будинку. Коли потерпілий
підійшов до воріт, то взяв для оборони
шмат арматури, якою підпираються
ворота. Потім вийшов на вулиця для того
щоб з»ясувати державний номерний знак
автомобіля обвинуваченого. Останній у
свою чергу кинув у нього витягнутими з
багажного відділення дошками, потім
накинувся, повалив на землю, стрибнув
зверху та вдари в коліному правий бік.
Потім відпустив, сів у власний
автомобіль та поїхав у невідомому
напрямку.

- показаннями в суді свідка ОСОБА_4, яка
пояснила, що 08.09.2013 року знаходячись у
своєму будинку за адресою АДРЕСА_3 вона
почула на вулиці незрозумілі крики та
вийшла на вулицю, щоб розібратись у
чому справа. І побачила, що до її сусіда
ОСОБА_2 проривається у двір через
фірточку ОСОБА_1, а сусід її тримає.
Потім обвинувачений витягнув
потерпілого з двору та почав бити, а
вона побігла в будинок викликати
міліцію. Але не дозвонилась. Коли знову
вибігла на вулицю то побачила, що
обвинувачений душив чи давив ОСОБА_5
так як той харчав. І вона знову побігла
викликати міліцію.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6, в
якому вона вказала, що 08.09.2013 року
рухаючись у своєму автомобілі ВАЗ 21053
державний номерний знак НОМЕР_1 з своїм
чоловіком ОСОБА_1, по вул.Фрунзе м.Хорол
в напрямку автодороги «Київ - Харків»
на пішохідному переході біля 3 школи
м.Хорол його підрізав потерпілий на
мопеді марки «Дельта». Для того щоб
з»ясувати для чого він це зробив її
чоловік поїхав за даним мопедом і
зупинився біля будинку АДРЕСА_2, куди
заїхав вищевказаний мопед. Коли ОСОБА_1
підійшов до фірточки вищевказаного
домоволодіння потерпілий накинувся на
нього з шматком арматури і йому
прийшлось ухилятися від ударів. Після
чого її чоловік зміг повалити
потерпілого на землю намагаючись його
заспокоїти. Потім відпустив, сів у
власний автомобіль та поїхав у своїх
справах (а.к.п. 25-27);

- висновком експерта № 121 від 18.09.2013 року
року, згідно якого ОСОБА_2 отримав
тілесні ушкодження у вигляді закритого
перелому 7-го ребра справа, саден на
лівій руці та на лівій нозі які
утворилися від дії тупих предметів
можливо при вказаних обставинах і
вказаний строк, як вказує під
експертний і як вказано в описовій
частині постанови та кваліфікуються
як тілесні ушкодження середньої
ступені тяжкості, які викликали
довготривалий розлад здоров»я (а.к.п.
20,21).

Виходячи з викладеного, суд вважає
кваліфікацію дій обвинуваченого
ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КК України, тобто
умисне середньої тяжкості тілесне
ушкодження,, яке не є небезпечним для
життя і не потягло за собою наслідків,
передбачених у ст.121 КК України, але
таке, що спричинило тривалий розлад
здоров'я вірною.

Суд вважає вину підсудного
встановленою і доведеною.

Призначаючи вид та міру покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КК
України, суд враховує тяжкість
вчиненого злочину, дані про особу
обвинуваченого, обставини, що
обтяжують та пом'якшують покарання.

Обставинами, які пом'якшують покарання
обвинуваченого ОСОБА_1 відповідно ст.66
КК України є щире каяття та активне
сприяння розкриттю вчиненого
кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують відповідно ст.
67 КК України покарання обвинуваченого
ОСОБА_1 не виявлено.

Беручи до уваги викладене, дані про
особу обвинуваченого, який позитивно
характеризується за місцем проживання,
має на утриманні малолітню дитину
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, притягується до
кримінальної відповідальності вперше,
та те, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_1
кримінальне правопорушення не є тяжким
злочином, а наявність таких обставин,
як щире каяття та активне сприяння
розкриттю вчиненого кримінального
правопорушення пом"якшує покарання та
істотно знижує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, також думку
потерпілого, який на суворій мірі
покарання не наполягав і у вирішенні
цього питання поклався на розсуд суду,
суд вважає, що виправлення і
перевиховання обвинуваченого можливе
без ізоляції від суспільства, тобто, із
застосуванням ст.75 КК України, що
передбачає звільнення від відбування
покарання з випробуванням, з
покладенням на нього обов'язків,
передбачених п.п. 3,4 ст.76 КК України.

Під час досудового розслідування до
обвинуваченого не було застосовано
запобіжного заходу і на даний час немає
ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_1
до вступу вироку в законну силу може
ухилятися від виконання вироку, тому до
нього не слід застосувати запобіжний
захід.

Потерпілим ОСОБА_2 заявлено цивільний
позов на загальну суму 10079 грн. 50 коп.

А саме: 79 грн. 50 коп. матеріальна шкода,
10000 грн. моральна шкода.

В частині відшкодування матеріальної
шкоди в розмірі 79 грн. 50 коп. суд вважає
за необхідне відмовити, оскільки
потерпілим ОСОБА_2 не надано жодних
доказів того, які саме лікарські засоби
потрібні були на його лікування та, що
лікарські засоби вказані в квитанціях
прикладених до цивільного позову були
придбані саме для нього. Крім того у
вищевказаних квитанція не вказано хто
їх видав.

Суд вважає що моральна шкода підлягає
частковому задоволенню, а саме в
розмірі 500 грн.

До такого висновку суд дійшов
враховуючи судову практику по
кримінальних справах, характер та
обсяг фізичних, душевних, психічних
страждань яких зазнав потерпілий,
враховуючи стан здоров'я потерпілого,
тяжкість вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках, час та
зусилля, необхідні для відновлення
попереднього стану. Крім того суд
виходить із засад розумності,
виваженості та справедливості визнає
міркування з яких виходив потерпілий,
визначаючи розмір моральної шкоди, та
докази якими це підтверджується
недостатніми для повного задоволення
цивільного позову в частині
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.100 КПК речові докази по
даному кримінальному провадженню -
чоловічі штани сірого кольору та
чоловічу куртку чорного кольору, що
знаходяться на зберіганні у
потерпілого ОСОБА_2, слід передати йому
власність знищивши схоронну розписку.

Керуючись ст. ст. 31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394,
395 КПК України, ст.122 ч.1 КК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1, за ст.122 ч.1 КК України на 2 (два)
роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.3,4 ст.76 КК України
покласти на ОСОБА_1 обов'язки
повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи чи
навчання та періодично з"являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчій
інспекції.

Цивільний позов, заявлений потерпілим,
ОСОБА_2 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 500
грн. (п'ятсот гривень) в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
завданих умисним середньої тяжкості
тілесним ушкодженням.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 не
застосовувати.

Відповідно до ст.100 КПК речові докази по
даному кримінальному провадженню -
чоловічі штани сірого кольору та
чоловічу куртку чорного кольору, що
знаходяться на зберіганні у
потерпілого ОСОБА_2, - передати йому
власність знищивши схоронну розписку.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію
вироку негайно після його проголошення
вручити обвинуваченому та прокурору,
інші учасники судового провадження
копію вироку суду мають право отримати
після подачі відповідної заяви про це
до суду.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Полтавської області
протягом 30 днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляції через
Хорольський районний суд Полтавської
області.

Головуючий: