Справа № 192/659/15-к
Провадження № 1-кп/192/92/15
В И Р О К
Іменем України
"19" травня 2015 р.року смт Солоне

Солонянський районний суд Дніпропетровської у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000061 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2015 року відносно

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, який до відбуття покарання був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , що не працює, має середню освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей немає дитину, інвалідом не являється, раніше судимого:

1)
04 березня 1993 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.81, ст. 461 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;
2) 15 грудня 1993 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.81, ч.1 ст. 215, ч.3 ст. 42, ст.44 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі;
3) 30 вересня 1996 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.140, ч.2 ст. 2294, ч.2 ст.2296, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі;
4) 01 серпня 2002 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч. ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
5) 29 липня 2008 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ч. ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
6) 20 серпня 2009 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, ст. 70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково згідно ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16.05.2014 року на невідбутий строк 7 місяців 6 днів;
7) 26 лютого 2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;
8) 10 березня 2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2015 року, близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 маючи непогашену та не зняту судимість за вчинення корисливих злочинів, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, зайшовши, шляхом вільного доступу на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , звідки, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав пластмасову каністру ємкістю 20 л, вартістю 25 гривень з дизельним паливом об`ємом 20 л, вартістю 16 гривень 80 копійок за 1 л на загальну суму 336 гривень, які належать ОСОБА_5 та з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому шкоду на загальну суму 361 грн.

Продовжуючи свого злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 28 січня 2015 року близько 23 години 00 хвилин, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, зайшовши на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , звідки шляхом вільного доступу за допомогою заздалегідь заготованого гумового шлангу, шляхом зливання з паливного баку трактора «Т-40», який був розташований на території домоволодіння, таємно повторно викрав 40 л дизельного палива, вартістю 16 гривень 75 копійок за 1 л, на загальну суму 670 гривень та з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 29 січня 2015 року близько 23 години 30 хвилин, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, зайшовши на подвір`я АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , де шляхом вільного доступу таємно, повторно викрав металеву трамбівку вартістю 150 гривень, металеве ковадло, вартістю 1000 гривень, рульову колонку з трактора «Т-40», вартістю 1500 гривень, які належать ОСОБА_5 та з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому шкоду на загальну суму 2650 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Пояснив, що 26 січня 2015 року вночі, точний час не пам`ятає, він прийшов на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , з яким вони раніше разом працювали, з метою викрасти яке-небудь майно. Через незачинену хвіртку він зайшов на територію подвір`я і біля сараю побачив пластмасову каністру об`ємом 20 л, в якій, як він потім встановив, знаходилось дизельне паливо. Він вкрав цю каністру і потім продав паливо, яке було в ній, по ціні 12 грн. 50 коп. за літр.

28 січня 2015 року знаючи, що на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , знаходиться трактор «Т-40», він вирішив викрасти з паливного баку цього трактору дизельне пальне, для цього він взявши з собою гумовий шланг та дві каністри кожна об`ємом 20 л прийшов на територію домоволодіння, де викрав дизельне паливо, яке потім продав за ціною 12 грн. 50 коп. за літр.

29 січня 2015 року, він знову прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , з метою викрасти яке-небудь майно, побачивши на території домоволодіння металеве ковадло, металеву трамбівку, та рульову колонку від трактора, він помістив все вищезазначене на велосипед, який привіз із собою, і вивіз все до себе до дому. Вага викраденого складала приблизно 100 кг. Зранку він відніс викрадене до пункту прийому металобрухту, де все здав отримавши за все 150 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність. Враховуючи, що бути присутнім під час судового розгляду, це право потерпілого, тому суд вважає, що справу можна розглядати у його відсутність.

Оскільки обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд, вислухавши думку сторін судового провадження, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину обвинуваченим та інших доказів по справі, окрім відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, має посередню характеристику з місця проживання.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, своїми показаннями сприяв встановленню істини у справі, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений вироками Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року за ч. 3 ст. 185 ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі та 10 березня 2015 року за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, суд вважає, що при визначені остаточного строку покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання призначеного за цим вироком та за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року, покаранням призначеним вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року - 3 (три) роки 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 26 лютого 2015 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілим.

Головуючий: суддя ОСОБА_1