Справа № 639/1949/15-к
Провадження № 1-кс/639/323/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2015 року м. Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СЧ СВ УМВС України на Південній залізниці ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 , узгоджене з прокурором прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна то кримінальному провадженню,
встановив:
Слідчий СЧ СВ УМВС України на Південній залізниці ОСОБА_3 , звернувся до районного суду з вищевказаним клопотанням, узгодженим з прокурором, в якому просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , заборону власнику ОСОБА_5 , та будь якій інший особі у володінні якої перебуває квартира АДРЕСА_1 відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином нею та використовувати її.
В ході досудового розслідування встановлено, що посадові особи Відокремленого підрозділу «Основянське Будівельно-монтажне експлуатаційне управління» ДП «Південна залізниця» зловживаючи службовим становищем, під час здійснення без встановленого законом порядку приватизації квартири, що не перебувала у державному житловому фонді та балансі підприємства, що спричинило шкоду державному підприємству у розмірі 970 000 гривень.
Відповідно до розпорядженя премьер -міністра України ОСОБА_8 від 28.11.2012 №945-р ОСОБА_5 призначений начальником ДП «Південна залізниця».
Відповідно до акту №05-11/12 від 09.10.2014 планової ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Південна залізниця» посадовими особами Підприємства, яким було надано право розпорядження рахунками та підпису розрахункових документів, право укладати договори, контракти та підписувати акти виконаних робіт у період з 29.11.2012 по 03.06.2014 з правом першого підпису був начальник залізниці ОСОБА_5 .
Відповідно до наказу №167/н від 07.05.2013 в.о. начальника залізниці ОСОБА_9 , начальнику Основянського БМЕУ ОСОБА_10 , наказано у місячний термін придбати у ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 168,3 кв. м. за 978000 гривень.
Відповідно до договору купівлі продажу від 19.06.2014 ОСОБА_11 та Державне підприємство «Південна залізниця» від імені ОСОБА_10 уклали договір що ОСОБА_11 передає у власність, а ДП «Південна залізниця» приймає у власність квартиру АДРЕСА_1 та зобовязується сплатити за неї обумовлену суму грошей 978 000 гривень.
У подальшому, на підставі заяви ОСОБА_5 від 27.12.2013, відокремленим підрозділом «Основянське БМЕУ» ДП «Південна залізниця» вказану квартиру передано йому в приватну власність шляхом безоплатної приватизації, про що видано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 27.12.2013 на вказану квартиру за ОСОБА_5 .
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_5 .
Відчудження квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 , шляхом приватизації проведено з порушенням діючого законодавства, а необгрунтована передача у його власність квартири потягла настання матеріальної шкоди для ДП «Південна залізниця» у розмірі її вартості або коштів, витрачених на її придбання - 978 000 гривень.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 : зберігла на собі сліди кримінального правопорушення; надана особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; набута в результаті вчинення кримінального правопорушення, дохід від нього, або на яку було спрямовано кримінальне правопорушення.
З метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, забезпечення збереження квартири та проведення слідчих дій, направлених на виконання ст.ст. 2, 91 КПК України, враховуючи наявність обґрунтованих даних, що свідчать про можливість подальшого відчуження даної квартири на користь інших осіб, що створить перешкоду для встановлення істини та відшкодування матеріальної шкоди державному підприємству, доцільно клопотати перед судом накласти арешт - заборонити ОСОБА_5 та будь якій інший особі у володінні якої перебуває квартира АДРЕСА_1 , відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
З метою забезпечення таємниці досудового розслідування, виконання завдань ст.ст.2, 91 КПК України просять розглянути клопотання без відома ОСОБА_5 , та представників ДП «Південна залізниця».
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, посилаючись на зазначені вище обставини.
Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозумність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Із матеріалів кримінального провадження і клопотання слідчого вбачається правова підстава для накладання арешту на нерухоме майно, яке є предметом кримінального правопорушення.
Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ч.2 ст. 167 КПК України, для арешту майна.
Таким чином, клопотання органу досудового слідства є обґрунтованим, заснованим на законі, доводи слідчого знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175 КПК України,
ухвалив:
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , заборонити власнику ОСОБА_5 , та будь якій інший особі у володінні якої перебуває квартира АДРЕСА_1 відчужувати та розпоряджатися нею.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити слідчого СЧ СВ УМВС України на Південній залізниці ОСОБА_3 , прокурору прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , іншим зацікавленим особам - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1