У Х В А Л А
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ушомир Коростенського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року),-
В судовому засіданні прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки підстав для повернення обвинувального акту прокурору та закриття кримінального провадження немає.
Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілі не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.
Суд, ознайомившись з обвинувальним актом та заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання вважає, що даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте, в порушення вищезазначених норм закону, викладені в обвинувальному акті факти не відповідають формулі кримінально-правової кваліфікації, яка зазначена в обвинувальному акті, так як слідує із обвинувачення «фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , маючи реальну можливість, всупереч ст. 48 КЗпП України, не оформив трудові книжки працівникам. За виконання робіт фізична особа-підприємець ОСОБА_4 заробітну плату працівникам виплатив не в повному обсязі, не подав в державні контролюючі органи звітності щодо працівників та не перераховував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, чим порушив також соціальні права працівників», тобто викладено ознаки не тільки ст.172, а й ст.ст.173,175,212,212-1 КК України, які ОСОБА_4 не інкримінуються органами слідства та прокуратурою.
Згідно до: ч.1 ст.173 КК України - передбачена відповідальність за грубе порушення угоди про працю службовою особою підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, а також окремим громадянином або уповноваженою ними особою шляхом обману чи зловживання довірою або примусом до виконання роботи, не обумовленої угодою; ч.1 ст. 175 КК України передбачена відповідальність за безпідставну невиплату заробітної плати, стипендії пенсії, чи іншої установленої законом виплати громадянам більш як за один місяць, вчинена умисно керівником підприємства, установи або організації незалежно від форми власності чи громадянином суб`єктом підприємницької діяльності; ч.1 ст.212 КК України - передбачена відповідальність за умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах; ч.1 ст. 212-1 КК України-передбачена відповідальність за умисне ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування чи страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації незалежно від форми власності або особою, яка здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана його сплачувати, якщо таке діяння призвело до фактичного ненадходження до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування коштів у значних розмірах.
Як слідує із обвинувачення, ОСОБА_4 виплатив заробітну плату працівникам не в повному обсязі, без конкретизації скільки саме було виплачено, не розбито по місяцях з чого складалася заробітна плата, як вона формувалася по кожному із потерпілих. В той же час, у відповідності до змісту ч.1 ст. 41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплати заробітної плати або виплату останньої не в повному обсязі, причому незалежно від розміру заборгованості.
Таким чином, в зв`язку з допущеними порушеннями при викладі обвинувачення судом встановлено, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що унеможливлює призначення кримінального провадження з даним обвинувальним актом до судового розгляду.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору.
За таких обставин, даний обвинувальний акт слід повернути прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291, 314, 395 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1