Справа № 639/3014/15-к 1-кп/639/236/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
адвоката - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Оскіл, Бєлгородської області Російської Федерації, громадянина України, грека, без освіти, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 08.06.2006р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 13.08.2008р. умовно достроково на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 05.08.2008р., на території України не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за корисний злочин, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та знову, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив умисне корисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
ОСОБА_6 , 27 грудня 2014 року, близько 23 години 30 хвилин перебував разом з малознайомим йому ОСОБА_5 поблизу будинку № 8 по вул. Старомалоосновянській в м. Харкові, де разом з останнім розпивав спиртні напої.
В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя ОСОБА_5 , реалізуючи який ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, здійснив напад на ОСОБА_5 , а саме підійшовши спереду до останнього, діючи умисно, використовуючи насильство, як спосіб заволодіння чужим майном, кулаком правої руки наніс удар у ліву частину обличчя потерпілого, від якого той впав на землю і втратив свідомість, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судово - медичної експертизи № 936-ая/15 від 27.03.2015р., - тупу травму лівої щоки, яка супроводжувалась крововиливом м`яких тканин в області лівої щоки, наявністю в зоні крововиливу рубця на слизистій оболонці ротової порожнини, що сформувався внаслідок загоєння невеликої забитої рани, а також в зоні синця підшкірну гематому, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 знаходиться без свідомості, відкрито заволодів належним потерпілому майном, а саме: мобільним телефоном моделі «NV Jiayu G4S МТ659», оснащеним накопичувачем microSD 10 класу ємністю 16 Гб., загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 344 від 22.01.2015р.,- 3575,7 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану вище суму.
Обвинувачений ОСОБА_6 , свою провину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.187 КК України визнав повністю та заявив суду, що відмовляється від дачі пояснень по суті обвинувачення на підставах, передбачених ст.63 Конституції України, оскільки до вказаних обставин, які встановлені в ході досудового слідства йому добавити нічого, у скоєному щиро кається, просить суд не призначати йому суворе покарання, судові витрати визнає в повному обсягу.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що 27 грудня 2014 року, близько 23 години 30 хвилин він перебував разом із ОСОБА_6 , з яким познайомився на передодні, поблизу будинку № 8 по вул. Старомалоосновянській в м. Харкові, де розпивали спиртні напої, після чого ОСОБА_6 сказав, що йому ніде переночувати. Він запропонував відвести ОСОБА_6 до знайомого цигана, на що ОСОБА_6 погодився. Коли вони проходили по вул. Старомалоосновянській м. Харкові, ОСОБА_6 наніс йому удар кулаком в голову від чого він втратив свідомість. Коли він прийшов до пам`яті то з`ясував, що в нього зник мобільний телефон «NV Jiayu G4S МТ659» на дві сім карти, який був оснащений накопичувачем microSD, який був придбаний ним у жовтні 2014р. Наступного дня він звернувся до лікарні, оскільки погано себе відчував, а 03.01.2015р. після свят до міліції з заявою про вчинений злочин.
На теперішній час рідними обвинуваченого ОСОБА_6 йому відшкодовані всі збитки, буд яких претензій до обвинуваченого він не має, просить суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, у зв`язку з чим суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_5 та вивченням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_6 та кваліфікує його дії за ч.1 ст.187 КК України, тобто як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій).
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий за вчинення корисних злочинів, судимість за які не знята у встановленому законом порядку, місця реєстрації в м.Харкові та області не має, має постійне місце проживання в Харківській області, офіційно не одружений, має на утриманні вагітну цивільну дружину ОСОБА_8 , 1987 року народження, яка має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , 2006 року народження, ОСОБА_10 , 2007 року народження, ОСОБА_11 , 2009 року народження, ОСОБА_12 , 2010 року народження та Єву, 2013 року народження, на обліках у лікарів психіатра і нарколога не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у скоєному, добровільне відшкодування шкоди потерпілому, сприяння правдивими показаннями встановленню істини у справі, як в ході досудового, так і судового слідства.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що ним скоєно тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, думку потерпілого з приводу призначення ОСОБА_6 покарання і вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, оскільки саме таке покарання на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину та ступінь його тяжкості, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , обставин, які пом`якшують його покарання, думки потерпілого, який не має будь яких претензій до обвинуваченого, просить суд не призначати ОСОБА_6 покарання пов`язане із ізоляцією від суспільства, наявність на утриманні ОСОБА_6 вагітної цивільної дружини, яка має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, відсутність тяжких наслідків для здоров`я та життя потерпілого в результаті його дій, суд вважає, що зазначені вище обставини дають підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне змінити з утримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_6 з під варти з зали суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі звільнити протягом іспитового строку - 3 (трьох) років, якщо він, протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи, повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.
До набрання вироком суду законної сили міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти з зали суду.
Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання, строк його перебування під вартою з моменту затримання - 13.03.2015 року по 21.05.2015 року включно.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1