АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-3 2007 р. Головуючий
Категорія ст.. 408-2 КОВАЛЬ
КПК України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"27" лютого 2007 р.
Колегія суддів судової
палати в кримінальних
справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОХРІМЕНКА І.К.

суддів ШКРЕБИ Р.Д.,

КОЛОДНИЦЬКОГО Е.Й.

за участю
прокурора ДЕМИДЕНКО С.А.

розглянувши
кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1 на постанову судді
Уманського міськрайонного суду від 23
серпня 2006 p., якою апеляційну
скаргу засудженої ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду від 19.01.2006 року визнано
такою що не підлягає розгляду.

Не погоджуючись із постановою судді, засуджена ОСОБА_1 подала апеляцію, в
якій посилається на відсутність юридичних знань і обіцяє надати суду довідки
про причини пропуску нею строку на подачу апеляції. Просить скасувати постанову
судді від 23 серпня 2006 року, поновити
строк на апеляційне оскарження постанови суду від 19 січня 2006 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої ОСОБА_1, яка підтримала
свою апеляцію і просила розглядати справу без участі адвоката, думку прокурора
про залишення постанови судді від 23
серпня 2006 р. в силі,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Зважаючи на те, що по даній категорії справ участь
адвоката не є обов'язковою, з 5
грудня 2006 p., тобто з дня
призначення справи до апеляційного розгляду пройшов значний проміжок часу і
ОСОБА_1 не запросила адвоката та в судовому засіданні апеляційного суду 27.02.2007 року просила
розглядати справу без адвоката, колегія суддів вважає за можливе розглянути
апеляцію засудженої без участі адвоката.

З матеріалів справи видно, що 20
липня 2006 р.
ОСОБА_1 оскаржила постанову Уманського міськрайсуду від 19 січня 2006 р. про
направлення її в місця позбавлення волі згідно із вироком Жашківського райсуду від 26 лютого 2003 року за ст.. 309 ч. 3 КК України.
В своїй апеляції ОСОБА_1 не вказала причини пропуску строку на оскарження
постанови суду і не просила суд про відновлення строку на оскарження, як того
вимагає ст.. 353 КПК
України.

Тому суддя, на підставі ст.,
ст.. 353, 349 КПК України постановив обґрунтоване рішення від 23 серпня 2006 року про
визнання апеляції ОСОБА_1 такою, що не підлягає розгляду.

В апеляції на цю постанову судді ОСОБА_1 послалася на те, що вона юридично неграмотна, в даний час має адвоката і обіцяла надати
апеляційному суду довідки про причини пропуску строку на
оскарження постанови суду від 19.01.2006 року.

На день розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1
ніяких довідок суду не надала, пояснити причини пропуску
строку на апеляційне оскарження не змогла. Посилання ОСОБА_1 на юридичну неграмотність не є поважною причиною для подачі
апеляції через півроку після винесення судом
постанови від 19.01.2006 р. В Черкаському СІЗО та ВК-129 м. Умані, де перебувала ОСОБА_1 вона була ознайомлена із
постановою суду від 19.01.2006 року, в якій вказано про термін
оскарження цієї постанови протягом 7 діб.

Колегія суддів при розгляді даної справи
встановила, що вироком Уманського міськрайонного суду від 15.06.2006 р. ОСОБА_1 була засуджена за ст.. 357 ч. 3 КК України із застосуванням правил ст.. 71 КК України та приєднання не відбутого покарання за вироком Жашківського райсуду від 26 лютого 2003 року остаточно до 5 років 1 міс. позбавлення волі і в даний час
відбуває покарання у ВК-129 м. Умані Черкаської області. Даний вирок ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оскаржила і він виконується в
законному порядку.

При таких обставинах перегляд постанови Уманського
міськрайсуду від 19.01.2006 р. був би по суті ревізією вироку
Уманського міськрайсуду від 15.06.2006 р., за яким ОСОБА_1
відбуває покарання в даний час.

Поскільки поважних причин для
пропуску строку на оскарження постанови суду від 19.01.2006 року у ОСОБА_1 не було, в даний час
втрачений предмет оскарження, колегія суддів вважає, що підстав для скасування
постанови судді від 23 серпня 2006 р. не має.

Керуючись ст., ст.. 362, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженої ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а постанову судді Уманського
міськрайонного суду від 23 серпня 2006 року про визнання апеляції ОСОБА_1 такою, що не
підлягає розгляду, без зміни.