У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого судді

Міщенка С.М.,

суддів

Паневіна В.О.
і Школярова В.Ф.,

розглянувши
в судовому засіданні в м. Києві 30 січня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
представника потерпілого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
судові рішення щодо ОСОБА_3

в с т а н о в и л а :

Вироком
Біляївського районного суду Одеської області від 05 грудня 2005 року

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимий
27 жовтня 2004
року за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі і на підставі

ст. 75 цього
Кодексу звільнений від відбування

покарання з
випробуванням із іспитовим
строком

1 рік

засуджений за
ч.2 ст. 286 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення
волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два)
роки, а на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково
приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Брусилівського районного
суду Житомирської області від 27 жовтня 2004 року й остаточно визначено за
сукупністю вироків 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців позбавлення
волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3
звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на
відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих: ОСОБА_1 - 50 000 грн.,
ОСОБА_5 - 1 000 грн., ОСОБА_4 - 5 000 грн., ОСОБА_6 - 3 000 грн.

Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 07 березня 2006 року зазначений вирок в
частині вирішення цивільного позову на користь потерпілого ОСОБА_1 змінено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_1 на
відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

У решті зазначений вирок залишено без
зміни.

За вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він
17 квітня 2005 року приблизно о 21 год. 50 хв., керуючи автомобілем Toyota-Camry” д/н НОМЕР_1,
на 464 км. автодороги Київ - Одеса, за обставин встановлених судом та детально
наведених у вироку, не дотримався вимог п.п. 10.1, 11.2, 12.1 Правил дорожнього
руху, внаслідок чого сталося зіткнення вказаного автомобіля з автомобілем “Ford Eskort” д/н НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_5, який стояв, пропускаючи транспорт, що рухався в
зустрічному напрямку.

У результаті зіткнення транспортних
засобів водію автомобіля “Ford Eskort” ОСОБА_5 та пасажирам ОСОБА_6 і ОСОБА_4 було спричинено
середньої тяжкості тілесні ушкодження, а пасажиру ОСОБА_1 - тяжкі тілесні
ушкодження.

У касаційній скарзі представник
потерпілого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не оспорюючи фактичних обставин справи,
правильності кваліфікації дій ОСОБА_3 та призначеного йому покарання, просить
судові рішення в частині вирішення цивільного позову змінити і збільшити розмір
відшкодування моральної шкоди до 500 000 грн.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія
суддів вважає, що скарга представника потерпілого задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Винність ОСОБА_3 у вчинені
злочину підтверджена сукупністю зібраних
у справі, правильно оцінених та обґрунтовано
покладених судом в основу вироку
доказів, що в касаційній скарзі, по
суті, не заперечується. Кваліфікація дій засудженого за ч.2 ст. 286 КК України є
правильною і теж не оспорюється.

З урахуванням змін, внесених судом апеляційної інстанції, цивільний позов у
справі вирішений у відповідності з положеннями цивільного та
кримінально-процесуального законодавства.

Так, збільшуючи розмір відшкодування моральної шкоди на користь
потерпілого ОСОБА_1 з 50 000 грн. до 100 000 грн. апеляційний суд належно вмотивував прийняте рішення,
урахувавши як ступінь тяжкості спричинених потерпілому тілесних ушкоджень так і характер завданих йому у зв'язку з цим
моральних страждань.

Касаційний суд не вбачає у справі допущених істотних порушень вимог закону
при вирішенні цивільного позову у цій частині апеляційним судом при розгляді
апеляції представника потерпілого, які давали б підстави для зміни чи
скасування судових рішень у частині вирішення цивільного позову.

Доводи у касаційній скарзі представника потерпілого про те, що вона
продовжує нести витрати на лікування, не можуть бути підставою для скасування
постановлених судових рішень у частині цивільного позову, оскільки цивільний
позивач (потерпілий) вправі заявляти в порядку цивільного судочинства нові
позови про відшкодування засудженим
понесених потерпілим витрат .

Таким чином, касаційний суд, перевіривши матеріали справи, не вбачає у ній
передбачених ст. 398 КПК України підстав для скасування чи зміни судових рішень
щодо засудженого ОСОБА_3, зокрема в частині вирішення цивільного позову, про що
порушено питання представником потерпілого у скарзі, а тому відповідно немає
підстав для призначення справи до касаційного розгляду з повідомленням
зазначених у ст. 384 КПК України осіб.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційної скарги представника потерпілого ОСОБА_1
- ОСОБА_2

Судді:

Міщенко С.М Паневін В.О. Школяров В.Ф.