Справа № 1-67/2007 року
ВИРОК

Ім'ям України

23.04.2007 року Бориспільській
міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді
Левченка А.В.

при секретарі Банасько І.В.,

з участю
прокурора Стратієнка
О.М.,

адвоката ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Бориспіль
кримінальну справу по

обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с Ємилівка,

Голованіського
р-ну, Кіровоградської області, українця,
громадянина України, з неповною

середньою освітою,
не працює ,не одружений, без визначеного місця проживання, не судимого в

порядку ст.. 89 КК України,

у вчиненні злочині, передбачених ст. 187 ч.2, ст.. 186 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

8 січня 2005 року підсудний
ОСОБА_2. та троє невстановлених слідством осіб, кримінальна справа відносно
яких виділена в окреме провадження, слідували в електропоїзді № 6831, сполученням
Яготин-Київ. Приблизно о 20 год. 25 хв., коли електропоїзд під'їжджав до ст..
"Березань", розташованої у м. Березань Баришівського р-ну, Київської
області, проходячи через між вагонне з'єднання 3-го та 4-го вагонів, вони
зустріли потерпілу ОСОБА_3. Маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння
її майном, підсудний ОСОБА_2. та особи, які були з ним, оточили потерпілу та
разом обшукали її одяг. Після цього, коли електропоїзд прибув на ст.
"Березань", підсудний ОСОБА_2 та інші з ним особи, взявши потерпілу
під рук, насильно вивели її з електропоїзда. Відвівши потерпілу подалі від
платформи для пасажирів, підсудний ОСОБА_2. та інші особи, які були з ним,
погрожуючи потерпілій ОСОБА_3. кинути її під поїзд, що потерпіла сприйняла як
реальну загрозу своєму життю та здоров'ю, заволоділи майном потерпілої, яке
знаходилось у двох сумках, а саме:

гроші в сумі 250 грн.

золота обручка,
вагою 2,5 гр.,
вартістю з урахуванням зносу -
70 грн,

10 упаковок сухариків "Блокбастер" вартістю 0,80 грн. кожна, на
загальну вартість 8грн;

8 упаковок горішків "Козацька розвага", вартістю 0,80 грн. кожна, на
загальну вартість

6,40 грн.;

4 півлітрові пляшки з вмістом солодкої газованої води
"Біола", вартістю 1
грн. Кожна, на загальну вартість 4
грн.;

ковбаса
"Лікарська", вагою 250
гр, вартістю 20 грн. за 1 кг., на суму - 5 грн. Крім того
заволоділи:

курткою
потерпілої з урахуванням зносу, вартістю 40
грн.;

кофтою, вартістю
75 грн;

хусткою,
вартістю 5 грн.;

паспортом гр.-на
України на ім'я потерпілої;

пенсійним
посвідченням по інвалідності та пенсійним посвідченням по досягненню пенсійного
віку також на її ім'я, які не представляють для потерпілої матеріальної
цінності;

довідкою
податкової інспекції м. Лубни Полтавської області про ідентифікаційний код
потерпілої, яка також не представляє матеріальної цінності.

А всього заволоділи майном потерпілої на загальну суму 463 грн. 40 коп.,
спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Після цього підсудний ОСОБА_2 і вищевказані невстановлені особи з місця
вчинення злочину зникли і розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, підсудний ОСОБА_2., продовжуючи свої злочинні
дії, 07.03.2005р., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, разом з
ОСОБА_4., ОСОБА_5. та невстановленою слідством особою на ім'я ОСОБА_6,
кримінальна справа відносно яких виділена в окреме провадження, а також
потерпілий ОСОБА_7. слідували водному вагоні електропоїзда

№ 6811 сполученням
"Яготин-Київ". Приблизно о 9
год. 20 хв., на перегоні зупинка Травнева - ст. Бориспіль,
розташованому в Бориспільському р-ні Київської області, вони всі вийшли в
тамбур вагону покурити. В тамбурі вагону ОСОБА_5 почала наносити удари руками
по обличчю ОСОБА_7, вимагаючи, щоб останній віддав їй куртку, в яку був
одягнений. В цей час підсудний ОСОБА_2. та невстановлена слідством особа на
ім'я ОСОБА_6 притиснули потерпілого ОСОБА_7. до стіни тамбуру, а підсудний
ОСОБА_2. наніс декілька ударів рукою по обличчю потерпілого. Після цього
потерпілий припинив чинити опір. Надалі ОСОБА_4та ОСОБА_5. зняли з потерпілого
куртку, вартістю з урахуванням зносу 150 грн., в якій знаходились гроші в сумі
35 грн. Та паспорт гр.-на Росії старого зразка, виданий на ім'я потерпілого
ОСОБА_7, який не представляє для потерпілого матеріальної цінності, спричинивши
останньому матеріальної шкоди на загальну суму 185 грн.

Після цього підсудний ОСОБА_2. та невстановлена слідством особа на ім'я
ОСОБА_6 повернулись в вагон, за ними зайшла ОСОБА_4, яка передала куртку, зняту
з потерпілого, невстановленій слідством особі на ім'я ОСОБА_6. Коли
електропоїзд прибув на ст. Бориспіль, що знаходиться в м. Бориспіль Київської
області та двері вагону відчинились, ОСОБА_5 виштовхнула потерпілого ОСОБА_7 з
вагону на платформу. В подальшому підсудний ОСОБА_2., ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
невстановлена слідством особа розпорядились викраденим майном ОСОБА_7. на
власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2. винним
себе в інкримінованих йому злочинах стосовно потерпілих ОСОБА_7. та ОСОБА_3. не
визнав. Суду показав, що 7
- го чи 8 -го
березня 2005 року
вони в чотирьох, в т.ч. ОСОБА_4та
ОСОБА_5та ОСОБА_6, поїхали електричкою в м. Яготин. Вночі познайомились з
ОСОБА_7на ж/д вокзалі Яготин. На ранок ОСОБА_7також був з ними, він давав гроші
на горілку, яку всі разом розпивали. Потім всі в т.ч. і ОСОБА_7, вирішили їхати
на м. Київ. їхали електропоїздом о 8-й чи 9-й годині ранку. Пам'ятає, що
потерпілий і ОСОБА_5вийшли з вагона, між ними виникла сварка. Потім, хв.-н
через 10, в тамбур
вийшов він і невстановлена слідством особа на ім'я ОСОБА_6і побачив що між
ОСОБА_5і ОСОБА_7виникла потасовка,
вони тягали один одного за руки і ображали один одного. Він підійшов, щоб
припинити потасовку і вдарив
декілька разів рукою по обличчю потерпілого, після чого повернувся у вагон, а
за ним прийшов ОСОБА_6. З потерпілим залишились ОСОБА_5. Хвилин через 5 у вагон зайшла
ОСОБА_5, вона тримала в руках куртку, яку передала ОСОБА_6, а той поклав куртку
в целофановий пакет. Він зрозумів, що то була куртка ОСОБА_7. і її зняли з
нього. Потім, хвилин через 15
прийшла ОСОБА_5 і сказала, що вона виштовхнула ОСОБА_7з вагона на ст.
"Бориспіль". Вони всі вийшли з електропоїзда на якійсь станції,
розпивали спиртне. Потім ОСОБА_5і ОСОБА_6електричкою поїхали в сторону Яготина,
а він і ОСОБА_4 поїхали на м. Київ.

ОСОБА_2. показав суду, що куртки він не знімав з потерпілого, але зрозумів,
що куртку зняла ОСОБА_5., хоч і не бачив цього. Зі слів ОСОБА_5. він знає, що
куртку зняла вона з ОСОБА_6. Потім його затримали працівники міліції.

Підсудний ОСОБА_2. заперечив свою причетність до злочину стосовно
потерпілої ОСОБА_3. Працівники міліції йому говорили, щоб він взяв на себе вину
за ст. 187 КК України, але він свою вину не визнає повністю.

Незважаючи на невизнання підсудним своєї вини в нападі з метою заволодіння
майном потерпілої ОСОБА_3., поєднаному з погрозою застосування насильства,
небезпечного для життя чи здоров'я потерпілої, вчиненого за попередньою змовою
групою осіб, а також вчинення ним відкритого викрадення майна потерпілого
ОСОБА_7., поєднаного з насильством, яке не було небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілого, скоєного повторно за попередньою змовою групою осіб,
повністю підтверджується зібраними в ході досудового та судового слідства
доказами в їх сукупності.

Так, потерпіла ОСОБА_3. в судовому засіданні пояснила, що
підсудного ОСОБА_2. побачила вперше 08.01.2005
року. Вона їхала в електричці Яготин-Київ, було біля 20:00 годин. У вагоні
людей було мало. До неї підійшов ОСОБА_2., а з ним ще три мужчини. Вони
заштовхали її між вагонами, вона злякалась і думала, що вони її вб'ють.
Підсудний та ті, що були з ним обшукали її. Коли електропоїзд зупинився на
станції Березань, підсудний ОСОБА_2та ще однин з них під руки, насильно вивели
її з вагона, і повели подалі від платформи. Погрожували, що кинуть її під
поїзд. Пам'ятає, що підсудний говорив по-російські. Забрали у неї 2 сумки, зняли
куртку. В сумках були її документи, кофта, золота обручка, продукти. Після
цього вони її залиши, а самі пішли. Вона прийшла на станцію, та повідомила
черговому про те, що її пограбували. Черговий повідомив міліцію. Точно
пам'ятає, що тоді був підсудний ОСОБА_2., який її пограбував разом з іншими.
Він всіма керував. Вона це дуже запам'ятала і не помиляється. З початку
слідства вона так і говорила, як і в суді. Просила задовольнити її позов.

Крім того, вина
підсудного ОСОБА_2 підтверджується й іншими матеріалами справи:

явкою з повинною
ОСОБА_5. (а.с.10), в якій вона підтверджує факт пограбування в

електричці.

явкою з повинною
ОСОБА_2. (а.с.11), в якій
сам ОСОБА_2підтверджує, що разом з іншими

приймав участь в
пограбуванні та зняв з невідомого йому чоловіка куртку, застосовував

фізичну силу.

протоколом усної
заяви потерпілого ОСОБА_7. (а.с.18),
в якій він повідомляє про

обставини його
пограбування в електропоїзді.

протоколом усної
заяви потерпілої ОСОБА_3. (а.с.23), в якій вона повідомляє про її

пограбування
08.01.2005р.

протоколом допиту
потерпілого ОСОБА_7 .
(а.с.26-27), оскільки судом
визнано

поважною причину
його неявки до суду , дані
протоколу його допиту досліджено в ході

судового
слідства, де потерпілий детально вказує, як його 08.03.2005р. в електричці

сполученням "Яготин-Київ" пограбували.
Вказує, що це були підсудні ОСОБА_2.,

ОСОБА_5.,
ОСОБА_4. та чоловік та ім'я "ОСОБА_6", з яким він перед цим

познайомився.
Разом з ними розпивали горілку, яку за його гроші купив підсудний ОСОБА_2.
Останній наносив йому удари рукою по обличчю. З нього зняли куртку та ОСОБА_4

віднесла її у
вагон. Коли електропоїзд прибув на станцію "Бориспіль", його
виштовхнули

з вагона на
платформу.

протоколом
пред'явлення особи для впізнання (а.с.28), з якого вбачається, що потерпілий

ОСОБА_7. впізнав
ОСОБА_5. як особу, яка 07.03.2005р. в електропоїзді сполученням

"Яготин-Київ"
знімала з нього куртку.

протоколом
пред"явлення особи до впізнання (а.с.29), під час якого ОСОБА_7. впізнав

ОСОБА_4. як
особу, яка 07.03.2005р. в електричці сполученням "Яготин-Київ" разом
з

іншими особами
приймала участь в його пограбуванні.

протоколом
пред'явлення особи для впізнання (а.с.30), з якого вбачається, що потерпілий

ОСОБА_7. впізнав
підсудного ОСОБА_2., як особу, яка 07.03.2005р. в електропоїзді

"Яготин-Київ"
разом з іншими особами знімав з нього курку.

протоколом
відтворення обстановки та обставин подій (а.с.31), де потерпілий ОСОБА_7.

детально
пояснював та показував як і при яких обставинах його пограбували.

протоколом
допиту підозрюваної ОСОБА_4. (а.с.46), де та вказує як і при яких

обставинах
пограбували ОСОБА_7.

протоколом допиту
обвинуваченої ОСОБА_5 . (а.с.72),
де остання вказує
як

пограбували
ОСОБА_7.

протоколом очної
ставки між ОСОБА_5. та ОСОБА_4. (а.с.88), в якому

ОСОБА_5та
ОСОБА_4підтвердили факт пограбування потерпілого ОСОБА_7

протоколом очної
ставки між підсудним ОСОБА_2. та потерплим ОСОБА_7. (а.с.90-

91), в якому потерпілий підтверджував обставини його
пограбування. Підтверджував, що

підсудний
застосував до нього фізичне насильство спільно з ОСОБА_5, ОСОБА_4 та

чоловіком на
ім'я ОСОБА_6 викрали у нього куртку.

протоколом очної
ставки між підсудним та ОСОБА_4. (а.с.89), яка підтвердила, що

підсудний ОСОБА_2
. приймав участь
у пограбуванні потерпілого
ОСОБА_7

застосовував до
нього фізичну силу.

протоколом
пред'явлення особи для впізнання (а.с.94), з якого вбачається, що потерпіла

ОСОБА_3.
впізнала підсудного ОСОБА_2. як особу, яка 08.01.2005р. на території

залізничної станції
"Березань" разом з
іншими особами заволоділи
її майном,

застосувавши до
неї погрози насильством, небезпечні для її життя.

протоколом очної
ставки між підсудним та потерпілою ОСОБА_3. (а.с.95), де вона при

підсудному
підтверджувала, що останній, разом з іншими скоїв відносно неї напад та

заволодів її
речами.

протоколом
відтворення обстановки і обставин події з потерпілою ОСОБА_3.(а.с.96-

97), під час якого потерпіла пояснювала та показувала, як і
при яких обставинах

підсудний разом
з іншими заволоділи її майном, яке мало місце 08.01.2005р. на території

залізничної
станції "Березань".

даними про
особу підсудного ОСОБА_2.
(а.с.148-151, 153-154,
182-197), з яких

вбачається, що
ОСОБА_2на протязі тривалого часу веде антигромадський спосіб життя, ніде

не працює, без
певного місця проживання, раніше був судимий. На даний час вважається

не судимим у відповідності з вимогами ст.89 КК України.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд, аналізуючи
зібрані по справі докази в їх сукупності та даючи їм належну правову оцінку
дійшов висновку, що дійсно підсудний ОСОБА_2, своїми умисними діями, які
виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою
застосування насильства небезпечного для життя та здоров'я особи, яка зазнала
нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин передбачений
ч. 2 ст. 187 КК України стосовно потерпілої ОСОБА_3.

Суд дійшов висновку, що підсудний ОСОБА_2 своїми умисними
діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з
насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, вчиненого
повторно, за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин передбачений ст.186
ч.2 КК України стосовно потерпілого ОСОБА_7.

Суд вважає, що дії підсудного правильно кваліфіковані за вказаними нормами
кримінального закону, які йому інкримінуються, а вина підсудного повністю
доведене матеріалами кримінальної справи та підтверджена в ході судового
слідства.

При обранні підсудному виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості
вчинених злочинів, особи винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Підсудний ОСОБА_2. скоїв тяжкі злочини, один із злочинів
в стані алкогольного сп'яніння, без визначеного місця проживання, вів
антигромадський спосіб життя, а тому суд вважає, що виправлення і перевиховання
підсудного неможливо без ізоляції від суспільства і йому потрібно призначити
покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того, суд приймає до уваги те, що на даний час підсудний у
відповідності із законом являється не судимим, як особа в місцях позбавлення
волі характеризується позитивно, а тому суд вважає за можливе призначити
покарання у вигляді позбавлення волі, але не максимальне, як то передбачено
законом.

Згідно до вимог ст. 66
КК України, обставини, які пом'якшують покарання підсудному судом не
встановлено.

Згідно до вимог ст. 67
КК України, обставинами, які обтяжують покарання підсудному є скоєння ним
злочину за ст. 186 ч.2 КК
України стосовно потерпілого ОСОБА_7. в стані алкогольного сп'яніння.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3. підлягає повному задоволенню. Судові
витрати по справі відсутні. Речові
докази по справі відсутні.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 321-324
КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України і
призначити йому покарання у вигляді 7
(семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_2визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і
призначити йому покарання у вигляді 4
( чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_2покарання шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на 7 (сім) років з
конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_2залишити попередній - тримання під вартою в СІЗО № 13 Управління Державного Департаменту України з питань
виконання покарань у Київській області та м..Києві, а строк відбуття покарання
рахувати з 04.04.2005р. з 17
год. 40 хв.

Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_3 - задовільнити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2на користь потерпілої ОСОБА_3, проживаючої в АДРЕСА_1, зареєстрованої
за адресою: АДРЕСА_2,-
453 (чотириста п'ятдесят три) гривні 40
коп., завданої їй матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Київської
області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі
апеляції на протязі 15 (п'ятнадцяти)
днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту
вручення йому копії вироку.