Справа № 158/505/15-к
Провадження № 1-кп/0158/43/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2015 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
- 16.07.2014 року вироком Ківерцівського районного суду Волинської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1190 грн., на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнений від призначеного покарання повністю
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 19 лютого 2015 року близько 11 години на підводі із конем заїхав на територію біля дачного будинку АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно викрав 12 секцій металевої огорожі, які завантажив на підводу та повіз у м. Ківерці до пункту прийому металобрухту, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 1000 грн.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, давши суду показання про те, що він справді викрав секції металевої огорожі. Які завантажив на підводу і віз до пункту прийому металобрухту. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні на суворій мірі покарання не наполягав, збитки йому не відшкодовані.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, що наведені у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не бажають оспорювати фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановлених судом кримінальних правопорушень повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.
Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
З урахуванням викладеного суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), і кваліфікує його дії за ст. 185 ч. 1 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу.
Так, ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо, раніше судимий, не відшкодував спричинену шкоду.
Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає жодної.
З урахуванням викладеного, характеру і ступеня небезпеки скоєного злочину, який відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особи підсудного, який за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітнього сина, вину у вчиненому визнав, розкаявся, не відшкодував спричинені збитки, раніше судимий, суд призначає ОСОБА_4 покарання необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування покарання зі здійсненням за ним нагляду органами внутрішніх справ та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
- 12 металевих секцій огорожі, передані на зберігання ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_5 .
Судові витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у справі заявлено не було.
Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд -
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
- 12 металевих секцій огорожі, передані на зберігання ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1