Єдиний унікальний номер № 285/1187/15-к
Провадження № 1-кп/0285/139/15
В И Р О К
08 квітня 2015 року
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше несудимого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
25 лютого 2015 року, ОСОБА_5 , знаходячись неподалік магазину, який розташований по вул. Потапова 5, м. Новоград-Волинський, помітив чоловіка на велосипеді марки "Аист" та запропонував ОСОБА_4 спільно вчинити відкрите викрадення велосипеда, на що останній погодився.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на вчинення відкритого викрадення чужого майна, за попередньою змовою, групою осіб, із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, цього ж дня, близько 21 години, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_4 , знаходячись біля вказаного магазину, прослідували за потерпілим ОСОБА_6 , який рухався в напрямку с. Стрієва, Новоград-Волинського району, Житомирської області.
Знаходячись на дорозі, неподалік вказаного села, ОСОБА_5 , зупинив потерпілого ОСОБА_6 , який йшов пішки та вів в руках велосипед марки «Аист», після цього ОСОБА_4 , наблизився ближче до останнього, і спробував нанести удар кулаком в обличчя потерпілого ОСОБА_6 , але він ухилився, та кинув на землю велосипед, і відійшов в бік, в цей час ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_5 за попередньою змовою, групою осіб, умисно, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_6 , велосипедом марки «Аист», вартістю 418 грн., рюкзаком марки «Giger Fans», вартістю 200 грн., який висів на кермі велосипеду, в якому знаходилися: свердло по бетону діаметром 8 мм., вартістю 20 грн., та ліхтар марки «Yin Wang YW - 889» вартістю 180 грн.
Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , із викраденим майном залишили місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 , матеріального збитку на загальну суму 818 грн.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнали повністю, дали покази, підтвердили обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаялися у скоєному.
Покази обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
Потерпілий ОСОБА_6 будь-яких претензій до обвинувачених не має, викрадене майно потерпілому повернуто, не наполягає на суворому покаранні, цивільний позов не заявляв.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченими не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 роз`яснено.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненим за попередньою змовою групою, осіб суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченим, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особи винних, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.
Обвинувачені раніше несудимі, вину визнали, розкаялися у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, за місцем проживання характеризуються позитивно, обвинувачений ОСОБА_5 на утриманні має одну малолітню дитину, потерпілий не наполягає на суворому покаранні обвинувачених.
Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.
Судові витрати по по даному кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.
На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.
На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжні заходи засудженим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обиралися і суд не вбачає підстав для їх обрання.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- велосипед марки «Аист», рюкзак марки «Giger Fans», свердло по бетону діаметром 8 мм., та ліхтар марки «Yin Wang YW - 889» - залишити потерпілому ОСОБА_6 ;
- компакт диск CD-R з відеозаписом - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: