ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2007
року справа № 1-222-07 м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд
Волинської області під
головуванням

судді Федонюк С.Ю.

при секретарі Навроцькій М.Р.

за участю прокурора Свириденко З.В.

потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в місті

Нововолинську справу про обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

уродженки м.Нововолинська Волинської області,
українки, громадянки

України, не працюючої, одруженої, має на утриманні одну
неповнолітню

дитину, з базовою вищою освітою, проживаючої вАДРЕСА_1, раніше не судимої , у вчиненні

злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

встановив :

Підсудна ОСОБА_1 22 червня 2007 року близько 21.00 години, перебуваючи біля під"їзду будинку за адресою:
АДРЕСА_2, відкрито викрала у потерпілої
ОСОБА_2 мобільний телефон марки "Бенкю - Сіменс А-38" вартістю 200
грн.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого
їй злочину визнала повністю і пояснила, що 22 червня 2007 року ввечері біля під"їзду будинку,в якому вона проживає, між нею і потерпілою ОСОБА_3 виник конфлікт, внаслідок якого їй
було пошкоджено взуття. Вона пред"явила вимоги, щоб
ОСОБА_3 відшкодувала їй гроші за пошкоджені
речі.Оскільки потерпіла відмовлялась це зробити,
тому вона відкрито заволоділа належним ОСОБА_3 мобільним телефоном марки "Бенкю -Сіменс А-38" і відмовилась
повертати телефон потерпілій. ОСОБА_3
звернулась в органи міліції із заявою про злочин, після чого повернула
потерпілій викрадений телефон. Підсудна у вчиненому
щиро розкаюється, свої дії оцінює негативно, просить суворо не

2

карати і обіцяє більше злочинів не
вчиняти. Зазначає,що з потерпілою помирились, вона до неї претензій
не має, просить суд взяти до уваги,що має на утриманні неповнолітню дитину і доглядає за чоловіком- інвалідом 2 групи.

Потерпіла ОСОБА_3, допитана в судовому засіданні, повністю підтвердила показання підсудної, ствердила що 22 червня
2007 року ОСОБА_1 відкрито ,в присутності сусідів,які
знаходились біля під"їзду будинку, викрала в неї телефон. Заявила,що не
має жодних претензій до підсудної, просить суворо її не
карати, щодо точної вартості телефона не може пояснити,
оскільки він був їй раніше подарований.

Враховуючи те, що підсудна не оспорює фактичні обставини справи, і судом
встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які
сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз'яснивши їм положення
ч.3 ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним
дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1
у вчиненні злочину, що їй інкримінується, доведена повністю, а її умисні дії суд кваліфікує за ч.І ст.186 КК України як
відкрите викрадення чужого майна.

Обставинами, що
пом'якшують покарання ОСОБА_1, слід визнати
щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини до семи років (а.с.40,41).

Обставин, що обтяжують покарання,
суд не визнає.

Виходячи з наведеного та враховуючи обставини справи,характер та ступінь
суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_1 злочину,а також ступінь його тяжкості , що відноситься до категорії
середньої тяжкості, дані про особу винної, яка раніше не притягувалась до
кримінальної відповідальності,
характеризується посередньо, не працює, займається доглядом за дитиною та чоловіком - інвалідом 2
групи, а також приймаючи до уваги
обставини, що пом'якшують покарання, думку потерпілої, яка просить суворо не карати підсудну, суд вважає
можливим визначити ОСОБА_1 покарання
у виді у виді позбавлення волі і застосувати до неї ст.79 КК України, звільнивши її від відбування
покарання з випробуванням як
жінку,що має дитину віком до семи років, та поклавши на неї обов'язки, передбачені
ст.76 КК України.

Питання щодо речового доказу слід вирішити в порядку ст.81 КК України.

Керуючись ст.ст. 321, 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, призначивши їй покарання у виді позбавлення
волі на строк один рік.

3

На підставі ст.ст. 79, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом
одного року не вчинить нового злочину і виконає
покладені на неї обов'язки: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання.

Початок перебігу іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни - у вигляді підписки
про невиїзд.

Речовий доказ - мобільний телефон марки "Бенкю -Сіменс А-38" залишити
потерпілій ОСОБА_3

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом 15 діб з
моменту його проголошення.