Справа № 296/4995/15-к
Вирок
Іменем України
27 травня 2015 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

законного представника

неповнолітнього потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002102 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Степок Андрушівського району Житомирської області, освіта середня, не працюючий, не одружений, зареєстрований АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 10.05.2006 р. Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 13.12.2006 р. Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 186 КК України з застосуванням ст. 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі; 02.03.2007 р. Корольовським районним судом м. Житомира за ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ч.4 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі;

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2015 року близько 17 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу Житомирського кооперативного коледжу бізнесу і права, який розташований по АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, яке належить неповнолітньому ОСОБА_7 , а саме мобільного телефош марки «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_8 та запитав чи є в нього при собі мобільний телефон, на що той відповів, що є. Після цього, ОСОБА_4 наказав ОСОБА_5 , щоб той віддав йому свій мобільний телефон, на що отримавши відмову почав погрожувати останньому фізичною розправою та застосуванням психологічного насильства, хоча реальних дій щодо своїх погроз не здійснював. Сприйнявши реально погрози ОСОБА_4 , ОСОБА_5 передав йому свій мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ- НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Після цього, зберігаючи при собі вказаний мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 , ОСОБА_4 дістав з нього дві сім- картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» та оператора мобільного зв`язку «Life» та повернув їх останньому, після чого з місце вчинення злочину зник. Викрадений таким чином мобільний телефон, який належить потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , скориставшись паспортом громадянина ОСОБА_9 , за згодою останнього, здав вказаний телефон до ломбарду «Скарбниця» за адресою: м. Житомир, вул. Небесної Сотні, 15, а отримані гроші витратив на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме мобільного телефону марки «Samsung», вартістю 1089, 46 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся і підтвердив, що дійсно 17.04.2015 р. близько 17 години в районі Житомирського кооперативного коледжу бізнесу і права, при зазначених в обвинувальному акті обставинах заволодів мобільним телефоном, який належить потерпілому ОСОБА_5 . Викрадений мобільний телефон він здав до ломбарду «Скрибниця», а отримані гроші витратив на власні потреби.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 17.04.2015 р. близько 17 год., коли він проходив поблизу Житомирського кооперативного коледжу бізнесу і права, до нього підійшов раніше знайомий обвинувачений ОСОБА_10 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та погрожуючи йому застосуванням насильства, відібрав у нього мобільний телефон марки «Samsung», вартістю 1089, 46 гривень. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, на суворості покарання обвинуваченому не наполягає.

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Прохала суд застосувати до обвинуваченого покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як умисні протиправні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини та щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психолога та нарколога не перебуває, тяжких наслідків від його злочинних дій не наступило, потерпілий на наполягав на тяжкості призначеного покарання обвинуваченому, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливі в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати на проведення експертизи.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст.368, 370, 374, 394 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді - 4 (чотири) роки 6 місяців позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ- НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , після набрання вироку чинності, повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 768 гривень 00 коп. витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

.