Справа № 308/5075/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.07.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження № 11-кп/777/434/15 за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури міста Ужгорода ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.07.2015, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москви Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 про його обвинувачення за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України повернуто цьому ж прокурору.
30.04.2015 старшим слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 складено зазначений вище обвинувальний акт, згідно якого ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він, будучи судимим, повторно вчинив ряд викрадень чужого майна за таких обставин.
Так, 10.03.2015, біля 5 год., в м. Ужгороді по вул. Тлехаса (Заньковецької), поблизу будинку № 91, ОСОБА_7 з корисливих мотивів розбив скло передньої лівої двері автомобіля «Mercedes-Benz», н.з. « НОМЕР_1 » (Словацька Республіка), власником якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (через яке) проник всередину транспортного засобу, звідки викрав: 1) відеореєстратор «GLOBEX» вартістю 986,1 грн.; 2) універсальний зарядний пристрій до мобільних телефонів «Defender-ExtraLife 2600» вартістю 375,3 грн.; 3) сумку «TREND», вартістю 200 грн., спричинивши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 1561,4 грн.
При цьому, ОСОБА_7 , не зважаючи на те, що був «виявлений» (викритий) працівниками міліції на місці вчинення злочину, продовжив свої протиправні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, виконавши всі дії, спрямовані на доведення злочину до кінця. Однак злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками міліції при спробі втечі з місця події.
Крім того, 10.03.2015, в невстановлений органом досудового розслідування час, в дворі загального користування будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 з корисливих мотивів зламав замки передніх та задніх пасажирських дверей автомобіля «Ford Transit», н.з. Угорської Республіки « НОМЕР_2 », проник в середину, звідки викрав: 1) електронні ваги «STRAUS-AUSTRIA» вартістю 280 грн.; 2) сумку «Continent» вартістю 52,8 грн., в якій знаходились речі загальною вартістю 335,5 грн.: 14 ключів, 5 викруток, плоскогубці та газовий ключ; 3) матерчату сумку вартістю 5,8 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 майнової шкоди на загальну суму 674,1 грн.
Крім того, 10.03.2015, в невстановлений час, в дворі загального користування буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 з корисливих мотивів зламав замки водійських дверей та багажного відділення автомобіля «Audi-А4», н.з. Словацької Республіки « НОМЕР_3 », проник в середину, звідки викрав: 1) набір ключів «Force» вартістю 557,9 грн.; 2) дерев`яну біту вартістю 26,6 грн.; 3) вудицю «Night Stalker» вартістю 91,2 грн.; 4) чохол «STENSON» вартістю 42 грн.; 5) сумку «Audi» вартістю 40 грн., в якій знаходилась «балаклава» вартістю 36 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 майнової шкоди на загальну суму 793,7 грн.; 6) три ричаги важелів підвіски до автомобіля, вартість яких не визначена.
Згідно вказаної вище ухвали місцевого суду від 03.07.2015, підставою для повернення обвинувального акту стали дві обставини: 1) в порушення вимог ст.291 КПК України, вказаний обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не містить формулювання обвинувачення, а містить лише зміст формулювання підозри ОСОБА_7 , 2) в обвинувальному акті не зазначено, в чому саме обвинувачується ОСОБА_7 формулювання обвинувачення повинно бути викладеним після викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Як визнав суд першої інстанції, вказані порушення кримінального процесуального закону щодо складання обвинувального акту позбавляють його можливості призначити судовий розгляд.
В апеляційній скарзі на цю ухвалу прокурор ОСОБА_6 просить її скасувати, як необґрунтовану і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Зазначає, що висновок суду щодо відсутності в зазначеному вище обвинувальному акті формулювання обвинувачення є неправильним, оскільки такий акт містить як опис фактичних обставин кримінального правопорушення за кожним епізодом протиправної діяльності обвинуваченого, так і формулювання обвинувачення з посиланням на конкретну норму закону України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши обвинувальний акт з додатками та обговоривши доводи сторін щодо встановлення відповідності вказаного акту вимогам ст.291 КПК України, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено апеляційним судом, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.291 КПК України, пунктом п`ятим частини другої якої визначено, що обвинувальний акт, крім іншого, повинен містити такі дані: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
По всім трьом вказаним вище епізодам протиправної діяльності, у якій підозрюється ОСОБА_7 , слідчим ОСОБА_8 викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор ОСОБА_6 , що затвердив обвинувальний акт, вважає встановленими (а.п. 2, абз.1 знизу; а.п. 3, абз.1,2,8; а.п. 4, абз.1,7; а.п. 5, абз.1); також викладено й правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що ніким не заперечується; формулювання ж обвинувачення, відсутність якого помилково встановлено місцевим судом, також наявне у вказаному акті на а.п. 2, абз.2 знизу; а.п. 3, абз.3,7; а.п. 4, абз.2,6 та а.п. 5, абз.2).
Зокрема, у його тексті (в наведених вище посиланнях) вказано, що ОСОБА_7 саме обвинувачується, а не «підозрюється» у вчиненні вказаних вище протиправних діянь, які (як вважає доведеним орган досудового розслідування) вчинені обвинуваченим повторно, під час іспитового строку.
Наявний в обвинувальному акті текст, що ОСОБА_7 «повідомлено про те, що він підозрюється» у вчиненні відповідного кримінального правопорушення (а.п. 2, абз.3 знизу) в даному разі не має жодного значення для його оцінки на предмет відповідності вимогам ст.291 КПК, оскільки, як зазначалося вище, в обвинувальному акті слідчим сформульовано саме обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,407,418,419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.07.2015, якою обвинувальний акт щодо обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_7 повернуто прокурору скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: