У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Мороза М.А., Заголдного В.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 24 липня 2008 року кримінальну справу за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1. та ОСОБА_2. на
постановлені щодо них судові рішення.

Вироком Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 28 грудня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше неодноразово
судимого,

останній раз
31.03.2000р. за ст. ст.

196-1, 229-6 ч. 1 КК
України 1960 року

на 1 рік 6 місяців
позбавлення волі, -

засуджено
за ч. 5 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

За ст. 304 КК України ОСОБА_1.
виправдано.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше судимого
12.05.1999р. за ст.

206 ч. 2 КК України
1960 року на 3 роки

позбавлення волі,
звільненого 27.06.2000р.

на підставі Закону
України "Про амністію", -

засуджено:

- за ч.
5 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі
строком на 5 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.
2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_2. остаточно визначено 6 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю

Цим же вироком засуджені інші особи, вирок щодо яких у касаційному порядку
не оскаржено і касаційне подання прокурором не внесено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської
області від 3 травня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1. та ОСОБА_2. залишено без
зміни.

Згідно вироку суду, ОСОБА_1., з метою
вчинення злочинів, здобутку таким чином грошей для проживання та придбання
спиртного, у вересні 2001 року організував злочинну групу, до якої увійшли
ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4. З ними у вчиненні злочинів також брали участь
ОСОБА_5, ОСОБА_6. та ОСОБА_7.

Так, у вересні - листопаді 2001 року
ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3., та ОСОБА_4., в складі організованої групи, за
попередньою змовою групою осіб, повторно, з проникненням у сховище вчинили ряд
епізодів таємного викрадення чужого майна громадян у сел. Безлюдівка
Харківського району Харківської області, завдавши потерпілим значної шкоди.

На початку вересня 2001 року, вночі,
ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3., та ОСОБА_4., перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, за ініціативою ОСОБА_1., розподіливши ролі, проникли на територію
домоволодіння ОСОБА_8., розташованого уАДРЕСА_1, звідки таємно викрали алюмінієві
труби, завдавши потерпілому значної шкоди, з урахуванням кількості викраденого
та його значущості для власника.

Вночі 4 вересня 2001 року, ОСОБА_1.,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3., у складі організованої групи, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_5, проникли на територію
домоволодіння ОСОБА_9, розташованого у АДРЕСА_2, звідки з напівпричепа
автомобіля МАЗ-93866, державний номер НОМЕР_1, таємно викрали 10 алюмінієвих
бортів, завдавши потерпілому значної шкоди, з урахуванням кількості викраденого
та його значущості для власника.

15 жовтня 2001 року, приблизно о 2
годині, ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4., у складі організованої групи,
проникли на територію домоволодіння ОСОБА_10, розташованого у АДРЕСА_2, звідки
таємно викрали алюмінієву бочку, автомобільний радіатор, бідон та умивальник,
завдавши потерпілому значної шкоди, з урахуванням кількості викраденого та його
значущості для власника.

22 листопада 2001 року, приблизно о 23
годині, ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4., у складі організованої групи,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою зі ОСОБА_7.
та ОСОБА_6, знаходячись на території ринку вАДРЕСА_3, таємно викрали з
торговельної палатки продукти харчування на суму 869 грн. 54 коп., завдавши
потерпілій ОСОБА_11. шкоду на зазначену суму.

Крім того, 17 січня 2002 року,
приблизно о 4 годині, ОСОБА_2, знаходячись поблизу будівлі ПП "Центральний
ринок", розташованої по вул. Енгельса, 33 у м. Харкові, повторно, відкрито
викрав майно ОСОБА_12. на суму 142 грн. 40 коп.

У касаційних скаргах:

-
засуджений ОСОБА_1. зазначає про незаконність та необґрунтованість вироку та
ухвали, поверховість розгляду справи в апеляційному порядку, посилається на
тривалість розгляду справи судом першої інстанції, просить ухвалу щодо нього
скасувати;

-
засуджений ОСОБА_2 посилається на застосування щодо нього недозволених методів
ведення слідства, внаслідок чого він обмовив себе, безпідставність визнання
судом вчинення злочинів організованою групою, зазначає, що вартість викраденого
у ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 майна не встановлена і наполягає що вона є
незначної, тому в його діях немає складу злочину, не погоджується з
кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки стверджує, що не
бачив потерпілу, просить, як убачається зі змісту скарги вирок та ухвалу щодо
нього змінити, виключивши кваліфікацію його дій за кваліфікуючою ознакою
вчинення злочинів організованою групою, а з ч. 2 ст. 186 КК України його дії
перекваліфікувати на ч. 2 ст. 185 КК України та обмежитися відбутим строком.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи касаційних
скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у вчиненні
злочинів, за викладених у вироку обставин, ґрунтуються на зібраних у справі
доказах, зокрема, показаннях ОСОБА_1., ОСОБА_2. та інших засуджених, які під
час досудового слідства, у тому числі під час очних ставок та при відтворенні
обстановки та обставин події детально та послідовно розповідали про обставини
вчинення ними злочинів, показаннях потерпілих ОСОБА_8., ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12. свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14., ОСОБА_15, даних протоколів
відтворення обстановки та обставин події, очних ставок, виїмки, пред'явлення
предметів для впізнання, висновків судово-товарознавчих експертиз та інших
матеріалах справи.

Доводи засудженого ОСОБА_2. про безпідставність визнання судом вчинення
злочинів організованою групою суперечать зібраним у справі доказам. Ці доводи
ретельно перевірялися судом апеляційної інстанції і не знайшли свого
підтвердження в матеріалах справи.

З правильно встановлених судом фактичних обставин справи вбачається, що
ОСОБА_1. створив стійку злочинну групу з метою розкрадання чужого майна на
території с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, до якої
увійшли ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4. Члени зазначеної злочинної групи були
об'єднані спільними інтересами та реалізували єдиний намір на збагачення шляхом
заволодіння чужим майном. З цією метою заздалегідь підбиралися об'єкти
посягань, збиралася необхідна інформацію про місце їх знаходження, відсутність
власників та можливість заволодіння, розподілялися ролі, планувалося викрадання
майна, його перевезення та збут.

Висновок про те, що злочинними діями засуджених потерпілим ОСОБА_8, ОСОБА_9
та ОСОБА_10. була завдана значна шкода, зроблений судом на підставі показань
самих засуджених під час досудового слідства та показань потерпілих щодо
кількості та значущості для них викраденого майна.

Посилання засудженого ОСОБА_2. на неправильність кваліфікації його дій за
ч. 2 ст. 186 КК України також є безпідставними, оскільки з показань потерпілої
ОСОБА_12. вбачається, що вона побачила, як ОСОБА_2 схопив її сумку та побіг,
вона побігла за ним та кричала, щоб той віддав сумку. Про викрадення вона
повідомила працівників міліції, які переслідували ОСОБА_2., затримали його та
вилучили викрадену сумку.

Аналіз усіх зібраних по справі доказів дає підстави колегії суддів зробити
висновок про правильність кваліфікації дій ОСОБА_1. за ч. 5 ст. 185 КК України
та ОСОБА_2. за ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Покарання засудженим ОСОБА_1. та ОСОБА_2. призначено у відповідності до
вимог ст. 65 КК України.

Твердження засуджених про застосування щодо них під час досудового слідства
недозволених методів ведення слідства були предметом прокурорської перевірки,
за результатами якої винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної
справи, перевірялися судами першої та апеляційної інстанцій та обґрунтовано
визнані безпідставними.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону України, які тягли
б зміну чи скасування вироку та ухвали не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні касаційних скарг засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

С у д д і :

Пивовар В.Ф. Мороз
М.А. Заголдний
В.В.