В И Р О К
іменем України
"28" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
законного представника потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0008275 від 02.07.2014 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що 01.07.2014 року, близько о 18 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , помітив в руках ОСОБА_5 планшет «іРаd mini», котрий належить останньому. Керуючись умисним корисливим наміром, спрямованим на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 обрав предметом свого злочинного посягання вищевказаний планшет, котрий належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 , з корисливих спонукань, насильно витягнув з рук останнього «іРаd mini». На прохання потерпілого повернути належне йому майно, ОСОБА_4 відмовив та направився в сторону місця свого мешкання, де з викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 4000 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , відкрито викрав чуже майно, а саме планшет «іРаd mini», серійний номер SF4KKVP4YF193, вартістю 4000 грн., що належить потерпілому ОСОБА_7 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, розкаявся та підтвердив час, місце та обставини скоєння злочину.
Також ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як він повністю погоджується з обставинами скоєння ним злочину встановленим, як на досудовому слідстві, так і в суді.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки він своїми діями вчинив відкрите викрадення майна (грабіж).
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.
Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину, сприяв розслідуванню в ході досудового слідства та в суді, що є пом`якшуюючими обставинами по справі, його характеристику, в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, не одружений, не працює, не одруженого.
Також судом враховано, що ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства і міра покарання може бути не пов`язана не з позбавленням волі, а з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366- 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік шість місяців, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця роботи та проживання, періодично зявлятися в ці органи на реєстрацію.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити, стягнути з ОСОБА_4 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: