Кримінальне провадження 1-кп/760/151/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2015 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004881 від 08.06.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, смт Буштино Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
12.02.2013 року Тячівським районним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 307 КК України на строк 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_9 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, під час іспитового строку знову вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_9 08.06.2014 приблизно о 00:35 год., знаходячись по вул. Льва Товстого, 65 в м. Києві помітивши раніше невідому йому ОСОБА_7 , яка тримала в руці жіночу сумку та планшет «Самсунг Галаксі Ноут 10.1», вирішив, відкрито викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_9 підійшов ззаду до ОСОБА_7 та обхопивши її своїми руками за плечі, тим само застосувавши насильство, яке не є небезпечним для здоров`я останньої. Після цього він вирвав з її рук планшет «Samsyng Galaxy Note» вартістю 5000 гривень в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 20 гривень на рахунку якої гроші були відсутні та карта пам`яті ємністю 4 Гб вартістю 100 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії направленні на подальше викрадення належного ОСОБА_7 майна, ОСОБА_9 висловлюючи на її адресу погрози, вирвав з її рук сумку вартістю 500 гривень в якій знаходилось особисте майно ОСОБА_7 , а саме: сонцезахисні окуляри «Рейбен», вартістю 300 гривень, срібний ланцюжок з кулоном у вигляді трубки, який матеріальної цінності не становить, гаманець вартістю 200 гривень, в якому знаходились гроші в сумі 270 гривень, дисконтні картки: магазину «Велика кишеня», Торгового центру «ДЦ», магазину «Спорт ленд», магазину «Pimkie», магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ресторану " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", які матеріальної цінності не становлять, документи: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 № НОМЕР_1 , студентський квиток на ім`я ОСОБА_7 , які також матеріальної цінності не становлять. Вчинивши зазначені дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, що поєднане з насильством та погрозою застосування такого насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник завдавши потерпілій ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на загальну суму 6 390 гривні.

Таким чином, ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Потерпілою від кримінального правопорушення являється громадянка України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаюча за адресою АДРЕСА_3 , якій завдано матеріальний збиток на загальну суму 6390 гривень. Оскільки найбільш цінне з викраденого майна потерпілій було повернуто, цивільний позов не заявлявся.

Обвинувачений в судовому засіданні вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що раніше був знайомий з потерпілою та зустрічався з нею декілька разів. Під час першого допиту обвинуваченого, він зазначив, що потерпіла його оговорює, але він не знає з якої причини. Разом з тим, під час повторного допиту обвинувачений вже повідомив причину, вказавши, що це була своєрідна помста, оскільки між ними раніше був конфлікт. Вказав, що потерпіла йому погрожувала, сказала: "Ти ще пошкодуєш".

Щодо подій 08.06.14 року пояснив, що близько 12 год. ночі вийшов з місця проживання на зустріч своїм друзям, імена та прізвища яких не пам`ятає. Одного звали ОСОБА_10 . Дані знайомі його чекали на мосту, він туди підійшов. Стояли там приблизно 10 хв., потім приїхала міліція. Вказав, що злочину щодо потерпілої не вчиняв, жодного майна не викрадав. Вдітий був у чорні кросівки, сірі джинси та у футболку блідо-червоного кольору.

Однак такі покази обвинуваченого суд сприймає критично, оскільки вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується показами потерпілої, свідків та зібраними в провадженні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 08.06.2014 р. вночі вона йшла вулицею, коли її наздогнав обвинувачений, почав стискати, розпитувати, що вона робить тут. Вона попросила його не лякати її. Після чого обвинувачений ОСОБА_9 став відбирати в неї планшет, який вона не давала. Тоді ОСОБА_9 сказав їй: "Я тебе вб`ю" і вона віддала. Після того обвинувачений почав відбирати сумку, яку вона також не давала, на що їй обвинувачений знову сказав:"Я тебе вб`ю". Вона віддала і сумку.

Після пограбування ОСОБА_7 побігла вниз по вулиці зустріла двох хлопців, яких попросила про допомогу. Ці хлопці підбігли до ОСОБА_9 та компанії. Однак, ті щось витягли з кишень і хлопці відступили. Після того вони викликали міліцію.

Свідок ОСОБА_11 , що працює інспектором роти ПС Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві суду вказав, що під час патрулювання до них по лінії 102 надійшов виклик, що по вул. Л. Толстого скоєний напад. Прибувши за адресою: вул. Льва Толстого 63 чи 65, побачили потерпілу, яка звернулася до них, вказавши що в неї викрали планшет. Патрулю була повідомлена прикмета нападника рожева футболка. Почали відпрацьовувати місцевість, коли по рації від патруля № 107 надійшло повідомлення про виявлення особи в рожевій футболці. Коли вони разом з потерпілою під`їхали на місце (це був місток через річку по АДРЕСА_4 ) та впізнала обвинуваченого. Планшет, особисті речі та документи лежали в траві. Після того, вони передали потерпілу патрулю № 107.

Свідок ОСОБА_12 , що працює командиром взводу роти ПС Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві, суду повідомив, що в червні працював в складі автопатруля № 101. Приблизно о третій ночі надійшов виклик по рації, що по вул. Льва Толстого біля ТЦ "Тауер" їх чекає заявниця. Прибувши на місце, побачили потерпілу та двох хлопців. Потерпіла пояснила, що її догнав чоловік в рожевій футболці і голубих бріджах, пограбував її, забравши планшет, і пішов в напрямку залізничних колій під міст, де протікає ріка Либідь.

Через декілька хвили під`їхав патруль № 107. Вони уточнили прикмети. Через деякий час патруль № 107 їм повідомив, що вони встановили розшукувану особу. Коли свідок з іншими міліціонерами приїхали на місце, побачили чоловіка, який сидів в автомобілі та був в рожевій футболці та синіх джинсах. Потерпіла відразу впізнала його та свої речі, що були виявлені на місці.

Свідок ОСОБА_13 , що працює інспектором роти патрульної служби ОСОБА_14 повідомив, що він в складі патруля № 107 здійснював чергування, коли був отриманий виклик про пограбування дівчини, в якої викрали планшет та документи. Також були передані прикмети напарника: зріст приблизно 180 см., вік 25-30 р., рожева футболка, світло-сині джинси або шорти. Після отримання виклику, його автопатруль прибув на місце за адресою: вул. Льва Толстого 64 чи 65. На місці був автопатруль № 101 та заявниця, яка вказала куди побіг обвинувачений.

Поїхавши за вказаним напрямом, біля містка, де проходить колектор річки Либідь, вони побачили трьох хлопців, один з них підходив під опис. Побачивши їх, обвинувачений щось кинув за парапет. Як пізніше з`ясувалося, це був планшет та документи (посвідчення водія) та пластикові картки. Після того вони викликали автопатруль № 101 з потерпілою. Та все підтвердила. З огляду на це, було викликано слідчо-оперативну групу, а обвинуваченого доставлено в ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_16 , що працює інспектором патрульної служби Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві суду повідомив, що на початку літа заступив на службу в складі автопатруля № 107 разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Під час патрулювання отримали інформацію про пограбування та прикмети грабіжника. Прибувши на вул. Льва Толстого зустрілися з потерпілою, яка підтвердила прикмети. Після того, почали розшук грабіжника. Під`їхавши до містка через річку ОСОБА_19 , побачили на містку трьох осіб. Серед них у рожевій футболці був обвинувачений. Обвинувачений зробив різкий рух і щось викинув за перила. Подивившись вниз, свідок побачив білий планшет, водійське посвідчення, картки та ланцюжок з білого металу.

Після того, вони викликали слідчо-оперативну групу та патруль № 101, з яким приїхала потерпіла. Вона впізнала свої речі.

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що пішов гуляти із товаришем ОСОБА_21 . Близько 24 години, коли проходили по вул. Урицького, побачили дівчину, яка підбігла до них та кричала, що її пограбували. Вони з ОСОБА_21 пішли з нею, побачили двох хлопців та третього який пройшов на зустріч. Один з хлопців, що був високого зросту та в рожевій футболці тримав в руках планшет білого кольору. Сказали йому: "Віддай планшет". Хлопець поклав планшет на землю та поліз в кишеню за якимсь предметом, вони злякались та відійшли. Хлопець в рожевій футболці розвернувся і пішов. Вказав, що дівчина не була знайома з хлопцем в рожевій футболці.

На запитання суду, свідок повідомив, що брав участь в процесуальній дії - впізнання по фотографіям. Тоді він впізнав по фотографії особу грабіжника за формою обличчя, волоссям, статурі.

Свідок ОСОБА_22 суду повідомив, що коли вони підходили до мосту разом з ОСОБА_20 до них підбігла дівчина, яка повідомила, що в неї забрали речі: планшет та сумку. Хлопців, яких вони наздогнали було троє. Один з них поклав сумку на землю і почав щось діставати з кишені. Дівчина вказала на нього, що це він забрав планшет. Хлопець був середньої тілобудови, високого зросту в рожевій футболці. Дівчина була дуже налякана і трусилася. Вказав, що зовнішність грабіжника не пам`ятає, хоча брав участь у впізнанні.

Вина обвинуваченого підтверджується також здобутими у ході досудового слідства та дослідженими в судовому засіданнями доказами:

1. Рапортом інспектора роти ПС Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_16 від 08.06.2014 р. про те, що ним був отриманий виклик про пограбування та про виявлення ОСОБА_9 , який викинув речі, що відібрав у потерпілої ОСОБА_7 (а.с. 153);

2. Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 про те, що невідома особа 08.06.2014 року вирвала в неї з рук планшет та жіночу сумку (а.с 154-155);

3. Протоколом огляду земельної ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_4 та фототаблицею до нього від 08.06.2014 р., який фіксує наявність на землі білого планшету, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , дисконтних карток та ланцюжка з металу білого кольору з кулоном (а.с. 156-165);

4. Протоколом огляду предметів від 17.06.2014 р. та фототаблицею до нього: ланцюжка з кулоном у вигляді трубки, дисконтних карток, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 166-170);

5. Протоколом огляду предмету від 18.06.2014 року та фототаблицею до нього: планшету Samsung Galaxy Note білого кольору (а.с. 190-192);

6. Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2014 р., згідно якого свідок ОСОБА_22 впізнав невідомого хлопця, якого він бачив 08.06.2014 р. за адресою: вул. Льва Толстого та на якого вказувала дівчина, яку він пограбував. Даною особою є обвинувачений ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 198-200);

7. Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2014 р., згідно якого свідок ОСОБА_20 впізнав невідомого хлопця, якого він бачив 08.06.2014 р. за адресою: вул. Льва Толстого та на якого вказувала дівчина, яку він пограбував. Даною особою є обвинувачений ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 198-200).

Дані докази здобуті під час досудового слідства у відповідності з вимогами Закону, а тому суд визнає їх належними та допустимими.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 95 Кримінального процесуального кодексу України, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а тому не може покласти в основу вироку показання, які давав обвинувачений в ході одночасного допиту з потерпілою

Виходячи із здобутих та досліджених у судовому засіданні доказів, суд, ставить під сумнів таку кваліфікаційну ознаку, як погроза застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, оскільки потерпіла в суді прямо заявила, що обвинувачений їй двічі погрожував вбивством.

Разом з тим, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, оскільки він відкрито викрав майно ОСОБА_7 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого та, як зазначено в обвинувальному акті, погрозою застосування такого насильства.

Так, факт пограбування підтверджується показаннями самої потерпілої, а також свідками ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , яким на обвинуваченого вказала потерпіла. Дані свідки бачили у обвинуваченого речі - планшет і сумку. Саме такі речі були викрадені у потерпілої. Бачили і самого обвинуваченого після скоєння ним злочину та впізнали його, що підтверджується зазначеними вище протоколами пред`явлення для впізнання.

Крім того, вину обвинуваченого підтверджують і свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_16 , які безпосередньо знайшли обвинуваченого за прикметами та на власні очі бачили, як обвинувачений викинув з мосту речі, які належали потерпілій та були в неї викрадені. Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зазначили, що потерпіла відразу впізнала свої речі та особу нападника, яким виявився обвинувачений ОСОБА_9 .

Покази свідків не викликають сумніву у суду, оскільки також підтверджуються і письмовими доказами, зокрема: протоколами огляду земельної ділянки, предметів та протоколами пред`явлення особи для впізнання.

Таким чином, показання потерпілої та всіх свідків є взаємоузгодженими, логічними, послідовними та підтверджуються зібраними в провадженні доказами, а тому суд вважає за необхідне покласти їх в основу вироку.

Разом з тим, суд критично відноситься до показань обвинуваченого про те, що він в день вчинення нападу на ОСОБА_7 її не бачив, а сама ОСОБА_7 його обумовлює з метою помсти за конфлікт, оскільки таки показання є неправдоподібними, не відповідають обставинам, встановленим та зафіксованим в ході досудового слідства та судового розгляду, не підтверджуються жодним із наданих сторонами доказом, а тому, на думку суду, зроблені з метою уникнення кримінального покарання за вчинений злочин.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, знайшла своє підтвердження об`єктивними, належними та допустимими доказами по справі і не викликає сумнівів у суду.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд згідно з вимогами ст.65 Кримінального кодексу України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_9 вчинив злочин, віднесений до категорії тяжких злочинів, умисний та закінчений.

Як особа, ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочинів.

Разом з тим, визначаючи міру покарання, суд враховує ознаки, що характеризують обвинуваченого, а саме: будучі засудженим Тячівським районним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 307 КК України на строк 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, після призначення судом покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, ОСОБА_9 правильних висновків для себе не зробив, знову вчинив умисний корисливий злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статях 71,72 цього кодексу.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7, у разі коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробовуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 314, 315, 373, 374, 349 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ст. ст. 67, 71, 75, 78, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.02.2013 року до покарання за даним вироком та визначити остаточне покарання у вигляді п`яти років та шести місяців позбавлення волі.

Початком строку відбуття покарання ОСОБА_9 вважати 23 лютого 2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк затримання та досудового тримання під вартою ОСОБА_9 з 08 червня 2014 року до 22 лютого 2015 року включно.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_9 залишити без змін тримання під вартою.

Речові докази: планшет марки «Samsyng Galaxy Note» білого кольору, серійний номер ЄЄ НОМЕР_2 , срібний ланцюжок із кулоном у вигляді трубки, дисконтні картки: магазину «Велика кишеня», Торгового центру «ДЦ», магазину «Спорт ленд», магазину «Pimkie», магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ресторану " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 № НОМЕР_1 , які були передані під зберігальну розписку потерпілій, залишити у її власності.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1