АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Матеріал № 63 5/622/13-к Головуючий 1 інстанції:
Провадження № 11кп/790/79/13 Сітбаталова Н.І.
Категорія: п.п. «а,і» ст.93 КК України Доповідач: Григоров П.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2013 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - судді Григорова П.О.,

суддів - Мозгового О.Д., Остапчика С.В.

за участю:

прокурора - Золочевського С.О.

захисника ОСОБА_2,

засудженого - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріал за апеляціями захисника ОСОБА_2 і засудженого ОСОБА_3 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 4 лютого 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком судової колегії з кримінальних справ Дніпропетровського обласного суду від 3 січня 2001 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Дніпропетровська, з неповною середньою освітою, засуджений за сукупністю злочинів, передбачених п.п. «а,і» ст.93, ч.3 ст.142, ч.1 ст. 222 КК України ( в ред. 1960 року) до 15 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

17 січня 2013 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання адміністрації Хролівського виправного центру УДПтСУ в Харківській області та спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на не відбутий строк ОСОБА_3 На обґрунтування наведеного клопотання, в поданні вказано, що станом на 16 січня 2013 року ОСОБА_3 відбув понад 3/4 частини строку покарання, а не відбута частина покарання становить 2 роки 4 місяці і 8 днів.

Згідно вироку, початок строку відбування покарання ОСОБА_3 визначено з 14 червня 2000 року.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2012 року ОСОБА_3 не відбута частина покарання у вигляді позбавлення волі замінена обмеженням волі на строк 3 роки 3 місяці і 16 днів.

З 21 березня 2012 року ОСОБА_3 відбуває покарання в Хролівському виправному центрі Харківської області.

Посилаючись на наведену інформацію, а також вказуючи, що ОСОБА_3 позитивно характеризується за час відбування покарання в в Хролівському виправному центрі Харківської області, автори подання надали до районного суду матеріали для умовно-дострокового звільнення цього засудженого від подальшого відбування покарання.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 4 лютого 2013 року у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від подальшого відбування покарання відмовлено.

На вказану постанову суду, засудженим ОСОБА_3 і захисником ОСОБА_2 подані апеляції в яких міститься прохання постанову суду від 4 лютого 2013 року скасувати і звільнити засудженого від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування цього клопотання, апелянти посилаються на те, що рішення суду про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_3 від подальшого відбування покарання є несправедливим, оскільки він став на шлях виправлення, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, відбув 12 років 8 місяців і 11 днів призначеного йому покарання, має одиноку, похилого віку матір, яка страждає низкою тяжких захворювань, планує проживати в м. Дніпропетровську, за місцем його реєстрації.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення засудженого і його захисника, які підтримали доводи апеляцій, думку прокурора, який вважав, що апеляції є необґрунтованими, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляціях, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, розглядаючи подання, районний суд правильно встановив, що ОСОБА_3 був засуджений за скоєння особливо тяжких злочинів.

До 29 лютого 2012 року він відбував покарання в місцях позбавлення волі, а потім, цей вид покарання був змінений, йому призначено більш м*який вид покарання - обмеження волі.

До місць відбування покарання в вигляді позбавлення волі, а також місця відбування покарання у вигляді обмеження волі ОСОБА_3 надійшли виконавчі листи, про стягнення з нього 4344 грн. матеріального збитку і 30000 грн. компенсації причиненої злочином моральної шкоди ( а.с.48).

Як видно зі змісту довідки Диканівської виправної колонії, за виконавчими листами з ОСОБА_3 утримано 1410 грн. 60 копійок, що становить лише декілька відсотків від суми, яка підлягає стягненню на користь потерпілих.

Доводи апеляції засудженого, про його бажання під час відбування покарання у 2000-2012 роках добровільно відшкодовувати матеріальні збитки і компенсувати моральну шкоду є необґрунтованими, оскільки зі змісту наведеної довідки випливає, що за 12 років від добровільно відшкодував потерпілим лише 50 грн.

Наведені обставини про тяжкість скоєних ним злочинів, про заміну у 2012 році призначеного йому покарання на більш м*яке, правильно оцінені районним судом як такі, що свідчать про недоцільність звільнення ОСОБА_3 від подальшого відбування призначеного йому покарання.

У зв*язку з чим, вважати постанову районного суду незаконною і несправедливою підстав немає.

Зважаючи на наведене колегія суддів погоджується з висновком районного суду про залишення подання без задоволення і про наявність обґрунтованих підстав, які унеможливлюють умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від подальшого відбування покарання.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 382, КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 4 лютого 2013 року про відмову в задоволенні подання адміністрації Хролівського виправного центру УДПтСУ в Харківській області та спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від подальшого відбування покарання залишити без зміни, а апеляції засудженого і захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Головуючий:

Судді: