справа № 208/1512/15-к
№ провадження 1-кп/208/233/15
ВИРОК
Іменем України
22 квітня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
Головуючого, судді ОСОБА_1 ,
При секретарі ОСОБА_2 ,
Прокурора ОСОБА_3 ,
Обвинуваченого ОСОБА_4 ,
провів судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у місті Дніпродзержинську Дніпропетровській області, кримінального провадження у скоєні кримінального правопорушення відносно обвинуваченого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська, громадянина України, українця, маючого професійно-технічну освіту, НОМЕР_1 , дітей на утриманні не має, працюючого без укладення трудового договору, інваліда 2-ої групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
-15.05.1996 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 141 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців, з конфіскацією майна. На підставі ст. 46-1 КК України, відстрочити виконання вироку на 1 рік.
-19.04.1999 року Кіровським районним судом за ч.2 ст. 140 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 45 КК України, вважати засудженим умовно-достроково, з випробувальним терміном 3 роки і штраф в розмірі 680 гривень, звільнити з зали суду.
-13.12.2000 року Баглійський районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 145, ч.2 ст. 229-6, 42 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. На підставі ст. 43 КК України, частково приєднати не відбутий строк за вироком від 30.06.1999 року, та остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна.
- звільнений: 27.09.2002року з Широковської ВК Дніпропетровської області, на підставі Ухвали Широковського районного суд від 27.09.2002 року умовно достроково на не відбутий строк покарання у вигляді 1 року 2 місяців 1 дня.
- 31.07.2003 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано не відбутий строк покарання у вигляді 6 місяців, за Вироком Баглійський районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.12.2000 року, та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
- звільнився 10.11.2007 року з Дніпропетровської ВК, по відбуттю строку покарання.
-29.12.2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.
- звільнився 05.08.2011року з Дніпропетровської ВК, по відбуттю строку покарання.
-14.02.2012 року Баглійський районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. За ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.05.2012 року, вирок Баглійський районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.02.201 року скасовано, кримінальна справа направлена на новий судовий розгляд.
-14.11.2012 року Баглійський районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
- звільнився 03.10.2014 року з Софіївської ВК, Дніпропетровської області, за вироком Софіївського районного суду від 25.09.2014року, на підставі ст. 2 ЗУ «Амністії» від 08.04.2014р.;
у скоєні кримінального правопорушення
передбаченого ч. 2 ст.263 КК України,
суд
В першій декаді січня 2015 року, точна дата і час в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 , знаходячись в районі будинку № 10 по вул. Січовій м. Дніпродзержинська, умисно незаконно придбав у раніше йому знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_5 , ніж, виготовлений за типом мисливських ножів, який став в подальшому умисно незаконно носити при собі по вулицям м. Дніпродзержинська.
03.02.2015 року приблизно о 16.30 год. ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 59 по проспекту Леніна в м. Дніпродзержинську, маючи при собі вищезазначений ніж, став палити тютюнові вироби, у зв`язку з чим був зупинений співробітниками міліції, які в присутності двох понятих, за згодою ОСОБА_4 провели його особистий догляд, а саме ручної поклажі, що знаходилася при ньому, в ході якого в чорному пакеті, у ОСОБА_4 виявлено та вилучено ніж виготовлений саморобним способом за типом мисливських ножів, який є клинковою холодною зброєю, виготовлений саморобним способом за типом мисливських ножів загального призначення, який останній незаконно носив при собі.
Вчиненні ОСОБА_4 діяння, а саме незаконне носіння іншої холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, містить склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину за пред`явленим йому обвинувальним актом у повному обсязі і суду пояснив, що у січні 2015 року, точна дата і час він не пам`ятає, у раніше незнайомої особи у м. Дніпродзержинську придбав ніж мисливський для самооборони, та став його носити при собі. 03.02.2015 року приблизно о 16.30 годин біля будинку № 59 по проспекту Леніна в м. Дніпродзержинську, його зупинили співробітники міліції, які за його особистим дозволом оглянули його та поклажу яка була при ньому, і в пакеті який був при ньому знайшли і вилучили мисливський ніж, який він носив при собі з метою самозахисту.
Прохає суд врахувати визнання ним своєї вини у скоєні кримінального правопорушення у повному обсязі, що обставини викладені в обвинувальному акті він не оспорює, також не оспорює кваліфікацію його дій органом досудового слідства, та при призначенні покарання призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, так як він має тяжке захворювання, в зв`язку з чим має 2-гу групу інвалідності, яка була встановлена при відбутті ним покарання, його характеризуючи данні, та розглядати справу згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, що є його добровільною позицією.
Прокурор вважав можливим провести розгляд справи згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, кваліфіковане за ч.2 ст.263 КК України, погоджуючись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та прокурор вважав можливим провести розгляд згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.
Таким чином, суд приходить до висновку що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 кваліфіковане за ч. 2 ст. 263 КК України, мало місце, і містить склад кримінального правопорушення в якому він винен.
З врахуванням зазначеного, за скоєне кримінальне правопорушення передбачено ч.2 ст. 263 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з вимог ст. 65 КК України, обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.
Згідно до вимог ст. 67 КК України, обставин обтяжуючих покарання за скоєне кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 , не встановлено.
Згідно до вимог ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне кримінальне правопорушення ОСОБА_4 , є визнання обвинуваченим своєї вини у повному обсязі, його щире каяття.
Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше судимий, його характеризуючи данні, що за місцем мешкання характеризується посередньо, має неофіційне місце роботи (доходу), за станом здоров`я має 2-гу групу інвалідності, його відношення до скоєного, щире каяття у скоєному, визнання вини, згідно до вимог ч. 2 ст. 53 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, майновий стан обвинуваченого, суд приходить до висновку що достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів з його сторони, є покарання у вигляді штрафу.
Враховуючи, також що обвинувачений не має офіційного місця роботи, а має дохід від підробітку, згідно до вимог ч. 4 ст. 53 КК України, суд вважає необхідним призначення покарання у вигляді штрафу, застосувавши розстрочку його виплати певними частинами на строк до одного року.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому, понесені процесуальні витрати під час досудового слідства при проведені судової експертизи в розмірі 393 гривні 12 копійок, згідно до вимог ч. 2 ст 124, п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, як документально підтверджені (а.с. 15), - підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі вище зазначеного та керуючись вимогами ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесяти) гривень.
Згідно до ч. 4 ст. 53 КК України, щодо виплати зазначеного розміру штрафу, встановити ОСОБА_4 розстрочку виплат, строком до одного року, в рівних частинах по 56 (п`ятдесят шість) гривень 67 копійок, кожного місяця.
Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної чинності.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення судового експерта при проведенні судової трасологічної експертизи № 44/03-11 від 05.02.2015 року, проведеної науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, в розмірі 393 (триста дев`яносто три) гривні 12 копійок.
Речовий доказ (а.с. 58): вилучений у ОСОБА_4 03.02.2015 року ніж, який являється клинковою холодною зброєю, виготовлений саморобним способом за типом мисливських ножів, - який був переданий на зберігання до камери схову Дніпродзержинського МУ (квитанція № 000708 ) знищити.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що згідно до вимог ч. 5 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу у визначений строк, передбачено заміна несплаченої суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, через місцевий суд, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що Вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку вручити засудженому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1