У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_5.,
суддів ОСОБА_6. та ОСОБА_7.,

розглянувши у судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд судових рішень щодо нього Верховним Судом України,

установила:

Вироком Валківського районного суду Харківської області від 24 червня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за частиною третьою статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та на підставі статті 75 КК його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік та покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 76 цього Кодексу.

Апеляційний суд Харківської області ухвалою від 4 вересня 2014 року вирок щодо ОСОБА_4 змінив, на підставі статті 49, частини п'ятої статті 74 КК звільнив його від покарання у зв'язку із закінченням строків давності. Цей же вирок у частині вирішення цивільного позову скасував, а справу в цій частині направив на новий розгляд у той же суд в порядку цивільного судочинства. У решті вирок залишив без зміни.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 05 березня 2015 року судові рішення щодо ОСОБА_4 залишив без зміни.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся із заявою до Верховного Суду України, в якій порушує питання про допуск справи щодо нього до провадження Верховного Суду України. Просить зазначені вище судові рішення скасувати та закрити провадження у справі.

Підставами для перегляду судових рішень заявник вважає неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах та однієї і тієї самої норми права, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК), що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви і долучені до неї матеріали, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 448 КПК у заяві про перегляд судового рішення зазначається обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 цього Кодексу.

Однак у заяві засуджений ОСОБА_4 не конкретизував, у чому саме полягає та які саме норми матеріального права у подібних правовідносинах та норми процесуального права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції. Натомість, він послався на статті закону України про кримінальну відповідальність, за які, як вбачається із змісту копій оскаржуваних судових рішень, суд не визнавав його винним і за які його не було засуджено, а також вказав лише на статті КПК, не навівши відповідного обґрунтування підстави для перегляду.

Статтею 449 КПК передбачено, що до заяви додаються, серед іншого, копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального чи процесуального права.

Усупереч положенням статті 449 КПК засуджений ОСОБА_4 додав до заяви копії ухвал Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які не містять остаточного висновку суду касаційної інстанції про застосування норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність. У цих прикладах суд касаційної інстанції судові рішення скасував, а справу направив на нове розслідування, новий судовий або апеляційний розгляд.

Інших копій рішень суду касаційної інстанції, які б давали підстави для перегляду Верховним Судом України судових рішень відповідно до пункту 1 частини першої статті 445 КПК, заявником не надано.

За відсутності належного обґрунтування ці ж судові рішення не можуть бути визнані прикладом для порівняння з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми КПК.

У разі обґрунтування підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень та надання заявником на підтвердження цього копій різних за змістом рішень суду касаційної інстанції, його не позбавлено права повторного звернення із заявою до Верховного Суду України у строк, встановлений частиною першою статті 447 КПК.

З огляду на викладене, у допуску справи до провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд судових рішень Верховним Судом України необхідно відмовити за відсутністю підстав для відкриття провадження.

Керуючись статтями 450, 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у допуску справи щодо нього до провадження Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7