Справа № 346/903/15-к
Провадження № 11-кп/779/154/2015
Категорія ч.3 ст.152 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 ,яніва ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 02 березня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк.

в с т а н о в и л а :
вказаною ухвалою щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, засудженого вироком Надвірнянського районного суду

від 21.05.2010 року за ч.3 ст.152 КК України

до 7 років позбавлення волі,-

відмовлено у задоволенні подання начальника Коломийської ВК-41 ОСОБА_10 та голови спостережної комісії при Коломийській райдержадміністрації ОСОБА_11 про умовно-дострокове звільнення від призначеного вказаним вироком покарання на невідбутий строк.

Своє рішення суд мотивував наявністю лише формально-юридичних, проте відсутністю у повному обсязі оціночних підстав для умовно-дострокового звільнення, оскільки праця була обов`язком засудженого, тому наявність заохочень про сумлінне ставлення до праці було лише дотриманням вимог порядку відбування покарання. Крім того, суд вказав, що звільненню підлягають ті засуджені, що протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , ОСОБА_12 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить її скасувати та постановити нове рішення, яким умовно-достроково звільнити його від відбування покарання. Вважає, що суд не взяв до уваги ті обставини, що на момент розгляду подання він відбув ? призначеного покарання, добросовісно відносився до праці та брав активну участь у навчально-виробничому процесі, адміністрацією установи йому оголошено 7 заохочень, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу засуджених Професія та Фізкультура і спорт , не конфліктує з іншими засудженими, зарахований на посаду бригадира ремонтно-механічного цеху, вперше судимий, вину у скоєному визнав повністю.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, тому просить залишити її без змін, перевіривши матеріали подання та обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 Кримінального процесуального кодексу України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таких вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 був засуджений вироком Надвірнянського районного суду від 21.05.2010 року за ч.3 ст.152 КК України до 7 років позбавлення волі.

Розглядаючи по суті подання начальника Коломийської ВК-41 ОСОБА_10 та голови спостережної комісії при Коломийській райдержадміністрації ОСОБА_11 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку, відмовивши у його задоволенні.

Відповідно до положень ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.

Як вбачається із подання начальника Коломийської ВК-41 ОСОБА_10 та голови спостережної комісії при Коломийській райдержадміністрації ОСОБА_11 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , ОСОБА_13 на невідбутий строк, станом на 28.01.2015 року засуджений ОСОБА_14 відбув ? призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, а саме 5 років 5 місяців 21 день.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений довів своє виправлення, що підтверджується матеріалами подання, зокрема його позитивною характеристикою (а.с.2), довідкою про заохочення, згідно якої адміністрацією установи йому оголошено 7 подяк та відсутні стягнення (а.с.3), довідкою про працевикористання та випискою з протоколу засідання з адміністративної комісії з розгляду питань умовно-дострокового звільнення (а.с.26), добросовісним ставленням до праці та активною участю у навчально-виробничому процесі, участю у реалізації програм диференційованого виховного впливу засуджених Професія та Фізкультура і спорт , участю у програмі Волонтер з профілактики суїциду серед засуджених, зарахуванням на посаду бригадира ремонтно-механічного цеху.

Як вбачається із подання та характеристик засудженого, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 здобув професії Електрогазозварник , Слюсар з ремонту автомобілів , Лицювальник, плиточник, штукатур , не конфліктує з іншими засудженими, з представниками адміністрації ввічливий, тактовний, зв`язок із рідними підтримує шляхом листування і побачень, залучався до робіт по благоустрою місць позбавлення волі, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку.

Крім того ОСОБА_7 , ОСОБА_12 вперше судимий, вину у скоєному визнав повністю.

Сукупність вказаних позитивно характеризуючих особу засудженого ОСОБА_7 , ОСОБА_13 обставин доводять його сумлінну поведінку, що є головною умовою умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким .

Натомість, в ухвалі суду першої інстанції вказано, що за період відбування покарання засуджений жодного разу не отримував заохочення за сумлінну поведінку, а наявність заохочень про сумлінне ставлення до праці суд розцінив лише як дотримання вимог порядку відбування покарання.

За таких обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги вагомими і аргументованими, а тому вона підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, ст.ст.81, 82 КК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , ОСОБА_13 задовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 02 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , якою відмовлено у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк скасувати.

Постановити нову ухвалу якою задовольнити подання начальника Коломийської ВК-41 ОСОБА_10 та голови спостережної комісії при Коломийській райдержадміністрації ОСОБА_11 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , ОСОБА_13 від покарання, призначеного вироком Надвірнянського районного суду від 21.05.2010 року.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 , ОСОБА_9 умовно-достроково від відбування покарання на строк 1 рік 5 місяців та 25 днів.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4