АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на постанову старшого прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 28 квітня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на постанову старшого прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 28 квітня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року скасувати; зобов`язати уповноваженого прокурора Генеральної прокуратури України в кримінальному провадженні, яке перебуває в провадженні Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України, внесеного до ЄРДР за № 0010493 від 29.09.2014 року, в порядку та спосіб, передбачений КПК України, розглянути клопотання від 09 лютого 2015 року захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінальною правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206, ч. 4 ст. 358 КК України, та вчинити дії, визначені п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК України; зобов`язати уповноваженою прокурора Генеральної прокуратури України в кримінальному провадженні № 0010493 від 29.09.2014 року, в порядку та спосіб, передбачений КПК України, виконати вимоги ст. 220 КПК України та розглянути клопотання від 27 квітня 2015 року захисника ОСОБА_5 про проведення слідчих дій.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя, не обґрунтувавши своє рішення, дійшов хибного висновку, що постанова про відмову в задоволенні клопотання не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України. Викладений в ухвалі висновок слідчого судді, на думку захисника, спростовується положеннями ст.ст. 3, 8, 55, 64 Конституції України, Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, ч. 6 ст. 9, ст. 110, ч. 2 ст. 220, ст. 303 КПК України, ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», Рішеннями Конституційного суду України від 23 травня 2001 року №6-рп/2001, №16-рп/2009.
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року, посилаючись на те, що копію ухвали він отримав 06 травня 2015 року, а тому строк на апеляційне оскарження необхідно рахувати з указаної дати; поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження вважає не повідомлення судом скаржника про прийняте рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника, який підтримав апеляцію, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Насамперед, колегія суддів зауважує, що захисник ОСОБА_5 не пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року, подавши апеляційну скаргу на вказану ухвалу 06 травня 2015 року, оскільки з матеріалів провадження убачається, що ухвала була постановлена суддею без участі захисника і копія ухвали була йому вручена 06 травня 2015 року, тому потреби у поновленні строку на апеляційне оскарження у даному випадку немає.
З матеріалів провадження та матеріалів, долучених до апеляції захисника ОСОБА_5 убачається, що захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав два клопотання: про закриття кримінального провадження № 0010493 за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206, ч. 4 ст. 358 КК України, від 09 лютого 2015 року та про призначення судово-економічної експертизи від 27 квітня 2015 року.
Вказані клопотання були вирішені постановою старшого прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 28 квітня 2015 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 .
У вказаній постанові прокурора зазначено, що досудове слідство у кримінальному провадження відносно ОСОБА_6 було завершено 28 січня 2015 року, а 18 лютого 2015 року до Шевченківського районного суду м. Києва направлено обвинувальний акт для розгляду по суті.
Також у постанові прокурора від 28 квітня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання вказано на відсутність підстав для призначення судово-економічної експертизи.
Захисник ОСОБА_5 подав до Печерського районного суду м. Києва скаргу на постанову про відмову у задоволенні клопотання від 28 квітня 2015 року, у якій просив скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати уповноваженого прокурора Генеральної прокуратури України в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 у порядку та спосіб, передбачений КПК України, розглянути клопотання захисника від 09 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження та вчинити дії, визначені ч. 2 ст. 283 КПК України.
Також у скарзі на постанову прокурора від 28 квітня 2015 року захисник ОСОБА_5 просив слідчого суддю зобов`язати уповноваженого прокурора Генеральної прокуратури України в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 у порядку та спосіб, передбачений КПК України, виконати вимоги ст. 220 КПК України та розглянути клопотання захисника від 27 квітня 2015 року про проведення слідчих дій.
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 , слідчий суддя послався на те, що Главою 26 КПК України передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового слідства та об`єктом оскарження може бути лише рішення, дія, бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування.
Таке посилання в ухвалі слідчого судді, на думку колегії суддів, є доречним, з огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 було завершено 28 січня 2015 року та закінчено 18 лютого 2015 року шляхом звернення прокурора до суду з обвинувальним актом.
Колегія суддів вважає законним і обґрунтованим висновок, викладений у постанові слідчого судді, про те, що оскаржувані захисником ОСОБА_5 рішення прокурора не можуть бути оскаржені у порядку, передбаченому п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, який є вичерпним, оскільки захисником ОСОБА_5 була оскаржена до суду постанова прокурора про відмову у задоволенні клопотання, а не бездіяльність, визначена у п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Стосовно можливості оскарження рішення прокурора відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України в ухвалі слідчого судді зазначено, що скарга захисника не містить зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.
Вказаний висновок також ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам ст. 303 КПК України.
Так, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у даному провадженні - це відмова про задоволення клопотання про призначення судово-економічної експертизи, оскільки постанова прокурора від 28 квітня 2015 року містить відповідні мотиви щодо відсутності підстав для призначення такої експертизи.
Проте, згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені на досудовому слідстві.
Захисник ОСОБА_5 подав клопотання про призначення судово-економічної експертизи датоване 27 квітня 2015 року поза межами досудового слідства у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , позаяк досудове слідство було закінчено 18 лютого 2015 року шляхом направлення обвинувального акту на розгляд до суду.
Окрім того, у скарзі до суду на постанову прокурора про відмову у задоволення клопотання захисник ОСОБА_5 не виклав клопотання щодо зобов`язання прокурора про проведення певних слідчих дій, пов`язаних з призначенням експертизи, а просив слідчого суддю зобов`язати прокурора розглянути клопотання захисника про призначення експертизи у порядку ст. 220 КПК України, але ж прокурор виконав вимоги вказаної статті шляхом винесення постанови про відмову у задоволенні клопотання.
Доводи захисника про те, що висновок, викладений в ухвалі слідчого судді, спростовується положеннями ст.ст. 3, 8, 55, 64 Конституції України, Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, ч. 6 ст. 9, ст. 110, ч. 2 ст. 220, ст. 303 КПК України, ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», Рішеннями Конституційного суду України від 23 травня 2001 року №6-рп/2001, №16-рп/2009 є безпідставними, оскільки вказаними актами передбачена можливість особи захищати свої права шляхом звернення до суду та, відповідно, обов`язками судді чи суду розглянути заяву чи скаргу особи, проте розгляд заяв і скарг відбувається у визначений законом процесуальний порядок.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 квітня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 квітня 2015 року про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на постанову старшого прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 28 квітня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження залишити без змін , а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-сс/796/1302/2015 Категорія: ст. 303 КПК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1