Справа № 761/6268/13-к
Провадження №1-кп/761/193/2013
В И Р О К

іменем України

25 грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Козятник
Л.Г.

суддів Бугіля В.В.,
Осаулова А.А.

при секретарі Медицькій У.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
кримінальне провадження № 0000022
щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Ірпінь Київської області, українця,
громадянина України, із середньою
освітою, не одруженого, не працюючого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
раніше судимого 23 червня 2010 року
Ірпінським міським судом Київської
області за ч. ч. 1, 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 3 ст.
313 КК України до покарання у виді
позбавлення волі на строк 5 років,
звільненого на підставі ст. 75 КК
України від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3
роки,

обвинуваченого у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального
провадження:

прокурорів
Сезонова Д.І., Бейка Б.П., Ковальова А.В.

потерпілого
ОСОБА_2

представника потерпілого
ОСОБА_3

обвинуваченого
ОСОБА_1

захисника
ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

05 жовтня 2012 року, приблизно о 18 год. 00
хв., ОСОБА_1, утримуючись під вартою на
підставі постанови Ірпінського
міського суду Київської області від 28
січня 2011 року та перебуваючи в камері №
215 Київського слідчого ізолятора
управління Державної пенітенціарної
служби України в м. Києві та Київській
області, розташованого за адресою: м.
Київ вул. Дегтярівська 13, на грунті
раптово виниклих неприязних стосунків
вступив у словесний конфлікт із
співкамерником ОСОБА_5 В ході даного
конфлікту ОСОБА_1, підводячись з ліжка,
завдав удар кулаком правої руки в
обличчя ОСОБА_5, який в цей час стояв
поряд з ним, після чого, завдав
останньому ще один удар кулаком правої
руки по тулубу. Від зазначених ударів
ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав на
підлогу. Користуючись цим, продовжуючи
свої злочинні дії, спрямовані на
спричинення тяжких тілесних ушкоджень,
ОСОБА_1 завдав ОСОБА_5 ще не менше десяти
ударів руками в обличчя та по тулубу, а
також не менше тридцяти ударів ногами
по тулубу. Після цього, ОСОБА_1, прагнучи
довести свій злочинний умисел до кінця,
з метою спричинення тяжких тілесних
ушкоджень, став ногами на груди і живіт
ОСОБА_5 і, стрибаючи на ньому, продовжив
завдавати останньому тілесні
ушкодження, поки його злочинні дії не
були припинені іншими співкамерниками.

Згідно з висновком судово-медичного
експерта «при судово-медичному
дослідженні трупу ОСОБА_5 були виявлені
наступні тілесні ушкодження: закрита
травма грудної клітки: синці грудної
клітки; множинні переломи ребер (по
заднім анатомічним лініям);
крововиливу у легеневу тканину та у
зв'язковий апарат легенів».

Смерть ОСОБА_5 настала внаслідок
поєднаної травми, у вигляді чисельних
переломів кісток грудної клітки та
крововиливів у м'які тканини тіла, яка
супроводжувалася розвитком
крововтрати та шоку, а також: виражене
недокрів'я внутрішніх органів; ознаки
шунтування кровообігу у нирках,
смугасті крововиливи у ендокарді
лівого шлуночка серця (плями Мінакова
при крововтраті); дані
судово-гістологічного дослідження -
«виражене венозне повнокров'я
внутрішніх органів з порушенням
реологічних властивостей крові: фокуси
некротичного нефрозу із шунтуванням
кровообігу у нирках: вогнищево-рихлі
крововиливи у стромі інтермедіарної
зони; деліпідізація сітчастого шару
кори наднирника».

Виявлені тілесні ушкодження
утворилися від дії тупих предметів,
деякі з яких мали овальні та подовжені
контактні поверхні, можливо, внаслідок
нанесення ударів руками та взутими
ногами, у строк, вказаний у описовій
частині постанови, тобто 05 жовтня 2012
року.

За ступенем тяжкості, виявлене тілесне
ушкодження має ознаки тяжкого
тілесного ушкодження та між цим
тілесним ушкодженням і настанням
смерті потерпілого ОСОБА_5 вбачається
прямий причинно-наслідковий зв'язок.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_1
визнається винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а
саме, в умисному заподіянні тяжких
тілесних ушкоджень, що спричинило
смерть потерпілого.

На підтвердження встановлених судом
обставин свідчать наступні досліджені
безпосередньо судом докази, які суд
враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_1 повністю
визнав свою винуватість у заподіянні
потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних
ушкоджень, що спричинили смерть
останнього, та дав суду показання,
згідно з якими, він утримувався в
камері

№ 215 в Київському СІЗО на вул.
Дегтярівській в м. Києві, куди 04 жовтня
2012 року перевели ув'язненого ОСОБА_5
Останній, після переведення в камеру №
215 зайняв його ліжко, на якому
відпочивав з вечора 04 жовтня до вечора
05 жовтня 2012 року, тобто до моменту
конфлікту. Увечері 05 жовтня 2012 року він
підійшов до ОСОБА_5 та попросив
звільнити ліжко для відпочинку, на що
той висловився образливо в його адресу.
Він попросив ОСОБА_5 повторити те, що
сказав, однак останній піднявся і
завдав йому кулаком правої руки удар в
обличчя. Після цього, він почергово
правою та лівою руками завдав ОСОБА_5
два удари в обличчя та живіт, від яких
потерпілий впав на підлогу, вдарившись
головою об лавку. В той момент як
потерпілий лежав на підлозі, то він
став завдавати йому удари ногами в
різні частини тіла, при цьому, удари
завдавав по тілу як з боку так і зверху.
Потім він допоміг піднятися ОСОБА_5,
який пішов умився і знову ліг
відпочивати. Приблизно о 22 год., можливо
раніше, ОСОБА_5 піднявся з ліжка та,
пройшовши по камері, упав і вдарився
головою об лавку, що знаходиться в
камері біля столу. Він став кликати на
допомогу лікаря та приводити в
свідомість ОСОБА_5, обливаючи його
водою. Коли прийшов лікар, то всіх
ув'язнених вивели з камери № 215 на
коридор, де утримували їх до ранку. По
приїзду під ранок працівників міліції,
останні їх опитали, після чого, їх
завели в камеру. Від працівників
міліції він дізнався, що потерпілий
ОСОБА_5 помер. Зазначив, що в камері № 215
не вистачало ліжок для ув'язнених, тому
вони по черзі користувалися ними та
через це виникали між ними конфлікти.

Потерпілий ОСОБА_2 суду показав, що його
син ОСОБА_5 утримувався під вартою в
Київському слідчому ізоляторі на вул.
Дегтярівській в

м. Києві. 04 жовтня 2012 року йому
зателефонував син та повідомив, що на 05
жовтня 2012 року йому необхідна сума
грошей в розмірі 100000 грн. та він
зателефонує на наступний день і скаже,
що потрібно робити. 05 жовтня 2012 року,
приблизно о 10 год. ранку, син
зателефонував та попросив звернутися в
Чорноморський банк розвитку і
реконструкції для з'ясування наявності
в касі 100000 - 150000 грн. Зателефонувавши
керуючій вказаного банку на вул.
Багговутівська, остання повідомила, що
зазначену суму грошей можливо зняти
при наявності її на рахунку. Потім йому
ще раз зателефонував син і він поїв у
згаданий банк, де знову поцікавився про
можливість зняття грошових коштів у
значному розмірі, на цей раз, зі слів
сина, сума складала 100000 доларів США.
Після цього, на прохання сина він
поїхав за місцем проживання останнього
в квартиру АДРЕСА_3, де за твердженням
сина повинні були знаходитися якісь
чеки. Не знайшовши ніяких чеків, він
зателефонував сину, на що той сказав
їхати в банк вул. Багговутівська, в
якому є на нього від сина довіреність,
та зняти там 160000 грн. Коли він
знаходився біля банку, то з номеру
телефону, з якого телефонував його син,
зателефонував невідомий чоловік, який
став кричати, що син заборгував йому
значну суму грошей. Під час розмови з
невідомим чоловіком, він чув, що на його
сина кричали, крім того, чоловік, з яким
він розмовляв по телефону, висунув
умову, якщо він не віддасть йому 100000
грн., то вони уб'ють сина. Після цього,
він зателефонував співробітнику
Київського СІЗО ОСОБА_7, якому
повідомив все, що відбувається з його
сином. Пізніше йому стало відомо, що
сина вбили.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що станом
на 05 жовтня 2012 року він утримувався в
камері № 215 Київського слідчого
ізолятора на вул. Дегтярівській в м.
Києві та в цей день він дивився
телевізор, а потім, приблизно о 16 - 18
год., почув шум, після чого, пішов
подивитися, що трапилося. Йому стало
відомо, що ОСОБА_5 обізвав ОСОБА_1 і між
ними виник конфлікт, в ході якого,
останні не билися, а лише зчепилися та
їх розборонили співкамерники, при
цьому, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 лежали на
підлозі. По завершенню конфлікту
ОСОБА_1 і ОСОБА_5 пішли відпочивати.
Приблизно о 22 год., у ОСОБА_5 стався
приступ епілепсії та вони викликали
лікаря. Зазначив, що він не бачив як
ОСОБА_1 завдавав удари ОСОБА_5, однак у
останнього він бачив подряпини на
обличчі.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що він
утримувався в камері № 215 Київського
слідчого ізолятора на вул.
Дегтярівській в м. Києві, однак бійки,
яка відбулася 05 жовтня 2012 року між
ОСОБА_5 і ОСОБА_1, він не бачив, оскільки
відпочивав. Про конфлікт між ОСОБА_5 і
ОСОБА_1 він дізнався від
співкамерників. Зазначив, що як до так і
на момент переведення ОСОБА_5, в камері
№ 215 не було вільного койко-місця, про
що, на його думку, відомо було
працівникам СІЗО.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що він
утримувався в камері № 215 Київського
слідчого ізолятора на вул.
Дегтярівській в м. Києві, однак
конфлікту, який відбувся 05 жовтня 2012
року між ОСОБА_5 і ОСОБА_1, він не бачив,
оскільки відпочивав. Коли він
проснувся, то потерпілий ОСОБА_5 лежав
на підлозі та йому співкамерники
намагалися зробити штучне дихання.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що він
утримувався в камері № 215 Київського
слідчого ізолятора на вул.
Дегтярівській в м. Києві та про
обставини, що мали місце 04 і 05 жовтня 2012
року не дуже пам'ятає, так як був хворий
і відпочивав на своєму ліжку. Зазначив,
що був конфлікт у камері між ОСОБА_1 і
ОСОБА_5, оскільки останній образив
ОСОБА_1 і став викидати його речі з
ліжка, крім того, завдав ОСОБА_1 удар в
обличчя. Коли він піднявся зі свого
ліжка та підійшов до ОСОБА_1 і ОСОБА_5, то
бійка між ними закінчилася, при цьому,
ОСОБА_1 підійшов до умивальника, набрав
води і передав її ОСОБА_5 Зі слів
співкамерників йому відомо, що увечері
05 жовтня 2012 року ОСОБА_5 сів за стіл та,
знепритомнівши, впав на підлогу.
Зазначив, що він бачив лише як ОСОБА_5
після конфлікту піднімався з підлоги.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що він
працював оперуповноваженим Київського
СІЗО на вул. Дегтярівській в м. Києві. 05 -
06 жовтня 2012 року йому зателефонував
один із співробітників та повідомив, що
в Київському СІЗО надзвичайна ситуація
та його викликали на роботу. По
прибуттю в СІЗО, йому стало відомо, що в
результаті спричинення тілесних
ушкоджень в камері № 215 помер
ув'язнений ОСОБА_5, який ним був
переведений 04 жовтня 2012 року з камери №
279, що відносилася до його оперативного
обслуговування, в камеру № 215.
Переведення було здійснено у зв'язку з
оперативною необхідністю. Зазначив, що
ОСОБА_5 був раніше не судимий і
виконував господарські роботи в СІЗО,
однак переведений був ним у камеру № 215,
де утримувалися раніше судимі особи,
при цьому, переведений був в камеру №
215, оскільки там, згідно з даними книги
форми 20, яку веде чергова частина СІЗО,
було вільне спальне місце, хоча така
інформація, як йому потім стало відомо,
не відповідала дійсності. Зауважив, що
він вважає себе частково винним у
загибелі ОСОБА_5, так як зробив помилку,
перевівши останнього в камеру № 215.

Відповідно до висновку судово-медичної
експертизи № 179-4157 від 31 січня 2013 року,
при судово-медичному дослідженні трупу
ОСОБА_5 були виявлені наступні тілесні
ушкодження: синці - в центральних
відділах лобної області; у
лобно-скроневій області справа; на обох
повіках лівого ока із розповсюдженням
у проекцію його обох кутів; у лівій
щічно-виличній області; у лівій
щічно-підборідковій області
(захоплюючи область вертикальної гілки
нижньої щелепи ; дифузно-поширені синці
- по зовнішній поверхні лівого плеча у
верхнє-середній третині; в області
нижнє-середньої зовнішньої поверхні
лівого плеча, із розповсюдженням у
проекцію заднє-зовнішньої поверхні
лівого ліктьового суглоба, на фоні
якого (у проекції нижньої третини
зовнішньої поверхні лівого плеча) три
смуго подібні садна; синці - на
заднє-зовнішній поверхні
верхнє-середньої третини лівого
передпліччя - (3); на заднє-зовнішній
поверхні нижнє-середньої третини
лівого передпліччя (захоплюючи
проекцію голівки лівої ліктьової
кістки) - (4); на тильній поверхні лівої
кисті у проекції 2-3 та 4-5 п'ясних кісток;
21 синець на зовнішній заднє-зовнішній
поверхні правого плеча в
нижнє-середній третині та циркулярно в
нижній третині, із розповсюдженням на
заднє-зовнішню поверхню правого
ліктьового суглоба; 18 саден на
зовнішній, заднє-зовнішній та
переднє-зовнішній поверхні правого
передпліччя, у верхнє-середній,
середній та нижнє-середній третинах
правого передпліччя, у верхнє-середній
та нижнє-середній третинах правого
передпліччя (захоплюючи проекцію
правого променево-зап'ясткового
суглоба), у тому числі, на фоні синців у
середній та нижній третині передпліччя
(по заднє-зовнішніх поверхнях синці на
тильній поверхні правої кисті
(захоплюючи поверхню у проекції 2-5
п'ясних кісток до рівня
п'ясно-фалангових суглобів) та на
тильній поверхні дистальної фаланги 3
пальця правої кисті; синець на задній
поверхні грудної клітки, у проекції 3-4
міжреберного проміжку між середньою та
задньою пахвовими лініями; на задній
поверхні грудної клітки, у проекції 3-10
міжреберних проміжків, між навколо
хребтовою та задньою пахвовою лініями,
із розповсюдженням у поперекову
область справа - (8); на лівій
заднє-бічній поверхні грудної клітки,
на ділянці між середньою пахвовою та
навколо хребтовою лініями, на рівні 3-8
міжреберних проміжків - (4); синці - на
передній та зовнішній поверхні лівого
стегна в нижній третині - (4);
дифузно-поширені синці на зовнішній
поверхні верхньої та середньої третини
лівого стегна - (2); синці - на передній та
зовнішній поверхні (на фоні якого
садно) лівого колінного суглоба, на
передній поверхні верхньої третини
лівої гомілки - (4); на передній та
переднє-зовнішній поверхні лівої
гомілки - (4) - на фоні якого смужчасте
садно, смужчасте садно на тильній
поверхні лівої стопи, у проекції
середньої третини 1 плеснової кістки;
синці - на тильній поверхні лівої стопи
(дещо лівіше 5 плеснової кістки на рівні
її середньої третини); на тильній
поверхні лівої стопи на рівні нижньої
третини 1 плеснової кістки; на тильній
поверхні 4 пальця лівої стопи; на
зовнішній поверхні правого стегна на
рівні середньої його третини - (3); на
передній та переднє-зовнішній поверхні
правого колінного суглоба - (2); на
передній, зовнішній та
переднє-зовнішній поверхні правої
гомілки у верхній третині (3), на фоні
яких три садна - із крововиливами у
підлягаючі м'які тканини у проекції
усіх описаних синців; крововиливи у
м'які тканини тім'яно-скроневої ділянки
зліва; потиличної ділянки справа (дещо
правіше потиличного горбка); у тім'яній
ділянці справа; у лобно-тім'яній
ділянці зліва; крововиливи у слизову
верхньої та нижньої губи (за надривом
слизової); повні косо-поперечні
переломи тіл 4-9, 11 ребер справа (площини
яких йдуть справа та зліва від
лопаткової лінії) із крововиливами в
оточуючі м'які тканини на ділянці від 3
до 11 міжреберного проміжків між
лопатковою та задньою пахвовою
лініями; повні поперечні переломи тіл 3
та 8 ребер по задній пахвовій лінії
справа; тіла 10 ребра справа між задньою
пахвовою та лопатковою лініями із
крововиливами в оточуючі м'які тканини;
повні косо-поперечні переломи тіл 4-7
ребер справа та зліва між
серединно-ключичній та передній
пахвовій лініями із крововиливами, які
ледве можна розрізнити, в оточуючі
м'які тканини; неповний поперечний
перелом тіла грудини у 3 міжреберному
проміжку; повні косо-поперечні
переломи тіл 2-7 ребер зліва між
серединно-ключичною та пригрудинною
лініями, повні поперечні та
косо-поперечні переломи тіл 6 ребра по
передній пахвовій лінії; 8 ребра по
середній пахвовій; 9-10, 11 між задньою
пахвовою та лопатковою лініями із
крововиливами в оточуючі м'які тканини;
крововилив у зв'язковий апарат легенів,
печінки та кишечника.

З огляду на морфологію виявленого
тілесного ушкодження (чисельність
переломів кісток грудної клітки;
локалізацію та об'єм крововиливів у
м'які тканини, глибину крововиливів
тощо), з урахуванням даних
судово-гістологічного дослідження:
«виражене венозне повнокров'я
внутрішніх органів із порушенням
реологічних властивостей крові; фокуси
некротичного нефрозу із шунтуванням
кровообігу у нирках; вогнищево-рихлі
крововиливи у стромі інтермедіарної
зони; деліпідізація сітчастого шару
кори наднирнику», є підстави
стверджувати, що причиною смерті
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, є поєднана травма
у вигляді численних переломів кісток
грудної клітки та крововиливів у м'які
тканини, що супроводжувалася розвитком
крововтрати та шоку, про що свідчить
викладене вище, а також: ознаки
вираженого малокрів'я досліджених
органів; смужчасті крововиливи в
ендокарді лівого шлуночку серця (плями
Мінакова при крововтраті).

Зазначені тілесні ушкодження
утворилися від дії тупих предметів,
деякі з яких мали овальні та подовжені
контактні поверхні, можливо, внаслідок
нанесення ударів руками та взутими
ногами, у строк вказаний у описовій
частині постанови, тобто 05.10.2012.

З огляду на морфологію та локалізацію
виявлених тілесних ушкоджень, можна
стверджувати наступне: у ділянці
голови відобразилися щонайменш
10-кратні впливи (удари) тупих предметів;
у ділянці лівої ноги відобразилося не
менш 9-10 травматичних впливів (ударів)
тупих предметів; у ділянці правої ноги
відобразилося не меш 8 травматичних
впливів (ударів) тупих предметів.

Враховуючи об'єм травми у ділянці
грудної клітки та верхніх кінцівок, є
доцільним об'єднати пояс верхніх
кінцівок та грудної клітки (щодо
відповіді на питання по кількості
травматичних впливів). Так, з огляду на
локалізацію виявлених тілесних
ушкоджень, можна вважати, що у вказані
анатомічні ділянки відобразилося не
менш 30-35 травматичних впливів (ударів)
тупих предметів.

Не можна виключати ймовірності
утворення крововиливу у м'які тканини
потиличної ділянки справа за рахунок
падіння на площину з вертикального або
наближеного положення або в наслідок
співударяння об предмет, який мав
прямокутну (квадратну) поверхню ребра
контакту.

Критерієм оцінки ступеню тяжкості
виявленого тілесного ушкодження є
критерій небезпеки для життя (стосовно
живих осіб). Тому за ступенем тяжкості
виявлене тілесне ушкодження, має
ознаки тяжкого тілесного ушкодження
(стосовно живих осіб).

Між зазначеним тілесним ушкодженням та
настанням смерті потерпілого
вбачається прямий
причинно-наслідковий зв'язок.

Дані судово-гістологічного
дослідження дають підстави
стверджувати, що після спричинення
виявленого тілесного ушкодження
потерпілий міг прожити проміжок часу,
який не перевищував 30 хвилин. З
урахуванням об'єму виявленого
тілесного ушкодження (площина
крововиливів у м'які тканини; кількість
виявлених крововиливів; відсутність
розбіжностей клітинних реакцій у
травмованих ділянках) підстави
вважати, що вказаний проміжок часу міг
бути значно коротшим.

Судити (орієнтовно) про положення тіла
ОСОБА_5 під час нанесення йому
виявлених тілесних ушкоджень можливо
після проведення відтворення
обстановки та обставин події за участю
усіх учасників події.

Виявлені під час судово-медичного
дослідження ОСОБА_5 ушкодження у
вигляді переломів ребер по переднім
анатомічним лініям, перелом тіла
грудини та крововиливи у оточуючі
тканини, з огляду на їх морфологію,
дають підстави припускати
вірогідність їх утворення внаслідок
проведення реанімаційних заходів.
Вказані тілесні ушкодження не
перебувають у причинно-наслідковому
зв'язку з настанням смерті.

Дані токсикологічного дослідження
крові та сечі ОСОБА_5 свідчать про те, що
на момент настання смерті він був
тверезий.

Відсутність достатніх даних, які б
служили підставою для проведення
забору крові, сечі або інших
біологічних об'єктів з трупа ОСОБА_5 на
момент проведення судово-медичного
дослідження органами досудового
слідства надано не було, у зв'язку з чим,
забір вказаних об'єктів дослідження не
проводився, а тому, немає можливості
відповісти на питання постанови «Чи
вживав ОСОБА_5 перед смертю наркотичні
засоби, психотропні речовини, якщо так,
то в якому ступені сп'яніння він
перебував».

Підсумовуючи вищевикладене,
проаналізувавши дані (викладені у
наданому протоколі допиту
персоніфікованого підозрюваного),
можна ствердити, що виявлені тілесні
ушкодження могли утворитися способом
зазначеним вказаною особою у вивченому
протоколі допиту.

Експерт ОСОБА_13, будучи допитаним в
судовому засіданні, вказав про те, що
механізм нанесення тілесних
ушкодження зазначених у висновку
судово-медичної експертизи, виявлених
у потерпілого ОСОБА_5, частково
співпадає з механізмом їх нанесення,
вказаним ОСОБА_1 при допиті його під час
досудового розслідування, оскільки
останній в ході допиту досить не
конкретно зазначав кількість
нанесених ударів, яких за версією
обвинуваченого було приблизно 40
ударів, а згідно з проведеним
дослідженням, було не менше 57-60 ударів.
Окрім того, зауважив, що не
виключається можливість пересування
потерпілого ОСОБА_5 після спричинення
йому тілесних ушкоджень, при цьому,
локалізація зовнішніх тілесних
ушкоджень, зокрема, ділянка верхніх
кінцівок та ділянка грудної клітки,
допускає можливість одночасного
утворення ушкодження шляхом
підстрибування на тілі потерпілого.

Згідно з даними, що містяться у довідці
Київського слідчого ізолятора
Управління державної пенітенціарної
служби України в м. Києві та Київській
області, в камері № 215 станом на 08 год. 00
хв. 05 жовтня 2012 року утримувалося 35
осіб.

Згідно з даними, що містяться в
протоколі огляду місця події від 05
жовтня 2012 року та фототаблиці до нього,
а також протоколі додаткового огляду
місця події від 06 жовтня 2012 року,
оглянуто камеру для ув'язнених № 215
Київського слідчого ізолятора, де на
бетонній підлозі виявлено тіло
чоловіка без ознак життя, на якому
мались тілесні ушкодження.

Згідно з даними, що містяться в
протоколі огляду місця події від 17
жовтня 2012 року оглянуто камеру для
ув'язнених № 215 Київського слідчого
ізолятора, в якій на одному з ліжок
відсутнє перекриття у вигляді
металевої сітки.

Згідно з даними, що містяться в
протоколі огляду місця події від 17
жовтня 2012 року оглянуто камеру для
ув'язнених № 279 Київського слідчого
ізолятора, при цьому, слідів, предметів
та об'єктів, які б мали значення речових
доказів у кримінальній справі та
з'ясування обставин події, не
вилучалося.

Згідно з даними, що містяться в
протоколі відтворення обстановки та
обставин події від 17 жовтня 2012 року, а
також відеозаписі даної слідчої дії,
переглянутого в судовому засіданні,
ОСОБА_1 в присутності, зокрема, понятих
та захисника, на місці події, а саме, в
камері № 215 Київського слідчого
ізолятора на вул. Дегтярівській № 13,
розказав та показав за яких обставин 05
жовтня 2012 року в нього з потерпілим
ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого
потерпілий образив його і завдав йому
один удар рукою в обличчя, після чого,
він завдав ОСОБА_5 удари руками, а потім,
коли потерпілий упав, то він завдав
останньому удари ногами в різні
частину тулубу.

Згідно з даними, що містяться у
висновку службового розслідування за
фактом смерті 05 жовтня 2012 року в
Київському слідчому ізоляторі
ув'язненого ОСОБА_5, основними
причинами та умовами, що призвели до
смерті ув'язненого ОСОБА_5 стали:
неналежне відношення до виконання
своїх посадових обов'язків в частині
забезпечення належного нагляду за
ув'язненими (засудженими) в камерах з
боку старшого по корпусному відділенню
відділу режиму і охорони Київського
слідчого ізолятору сержанта
внутрішньої служби ОСОБА_21., який 05
жовтня 2012 року ніс службу на
внутрішньому посту № 12; неналежний
контроль за виконанням своїх посадових
обов'язків молодшими інспекторами на
внутрішніх постах 3 та 4 корпусному
відділенню з боку старшого по
корпусному відділенню відділу режиму і
охорони Київського слідчого ізолятору
старшого прапорщика внутрішньої
служби ОСОБА_22; неналежна організація
та контроль за несенням служби
особовим складом чергової зміни,
незабезпечення обсягів служби
внаслідок чого один молодший інспектор
одночасно ніс службу на двох
внутрішніх постах з боку чергового
помічника начальника слідчого
ізолятора лейтенанта внутрішньої
служби ОСОБА_23; не володіння достатньою
оперативною інформацією про негативні
процеси серед ув'язнених в камерах з
боку оперуповноваженого оперативного
відділу Київського слідчого ізолятору
капітана внутрішньої служби ОСОБА_7;
невжиття заходів щодо перекриття
об'єктів оперативного обслуговування,
не володіння інформацією про негативні
процеси, які відбуваються в камерах з
боку старшого оперуповноваженого
оперативного відділу Київського
слідчого ізолятору капітана
внутрішньої служби ОСОБА_24;
незабезпечення виконання черговою
зміною обсягів служби та послаблений
контроль за її роботою в частині
забезпечення належного нагляду за
ув'язненими (засудженими) в камерах з
боку начальника відділу режиму і
охорони Київського слідчого ізолятору
майора внутрішньої служби ОСОБА_25;
неналежна організація
оперативно-розшукової діяльності в
слідчому ізоляторі та контроль за
роботою оперативного відділу установи
в частині своєчасного перекриття
об'єктів оперативного обслуговування,
своєчасного отримання інформації про
негативні процеси, які відбуваються
серед персоналу та ув'язнених,
своєчасного виявлення та попередження
злочинів і надзвичайних подій з боку
заступника начальника слідчого
ізолятору з оперативної роботи -
начальника оперативного відділу
підполковника внутрішньої служби
ОСОБА_26; неналежна організація роботи
та вимогливість до підлеглих
працівників щодо забезпечення дієвого
контролю за станом правопорядку в
установі, забезпечення обсягів служби
та якісного виконання ними своїх
посадових обов'язків з боку першого
заступника начальника Київського
слідчого ізолятору капітана
внутрішньої служби ОСОБА_20

Згідно з даними, що містяться у довідці
про переводи, здійснені
оперуповноваженим капітаном
внутрішньої служби ОСОБА_7 в період з 04
січня по 05 жовтня 2012 року, ув'язненого
Київського СІЗО ОСОБА_5 було переведено
з камери № 279 в камеру № 215 04 жовтня 2012
року.

Відповідно до висновку амбулаторної
комісійної комплексної судової
психолого - психіатричної та
наркологічної експертизи № 36 від 15
січня 2013 року, ОСОБА_1 на даний час
будь-яким стійким хронічним психічним
розладом не страждає, а страждає
психічними і поведінковими розладами в
результаті поєднаного вживання
наркотиків та інших психоактивних
речовин, синдром залежності (у даний
час утримування, але в умовах, що
виключають вживання). ОСОБА_1 за своїм
психічним станом у даний час може
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними. ОСОБА_1 у період часу, до
якого відносяться дії, у відношенні
яких він у даний час підозрюється, у
своєму психічному стані виявляв
психічні і поведінкові розлади в
результаті поєднаного вживання
наркотиків та інших психоактивних
речовин, синдром залежності (у даний
час утримування, але в умовах, що
виключають вживання). ОСОБА_1 у період
часу, до якого відносяться дії, у
відношенні яких він у даний час
підозрюється, будь-яким стійким
хронічним психічним розладом не
страждав, а страждав психічними і
поведінковими розладами в результаті
поєднаного вживання наркотиків та
інших психоактивних речовин, синдром
залежності (у даний час утримування,
але в умовах, що виключають вживання).
ОСОБА_1 за своїм психічним станом у
період часу, до якого відносяться дії ,
у відношенні яких він у даний час
підозрюється, міг усвідомлювати свої
дії та керувати ними. ОСОБА_1 за своїм
психічним станом не потребує
застосування будь-яких примусових
заходів медичного характеру. ОСОБА_1 за
своїм наркологічним станом не потребує
проведення протиалкогольного чи
протинаркоманічного лікування. ОСОБА_1
у своєму соматичному стані не виявляє
протипоказань для проведення
протиалкогольного чи
протинаркоманічного лікування. ОСОБА_1
не страждає такими примежовими
розладами поведінкової сфери, що могли
б вплинути на характер його дій в
період часу, до якого відносяться дії, в
яких він у даний час підозрюється.
ОСОБА_1 виявляє достатній рівень
розвитку та протікання когнітивних
процесів (пам'яті, мислення); в
особистісній сфері - емоційно-вольова
нестійкість, залежна мотивація
поведінки, поверхневе ставлення до
перспектив діяльності, ознаки
морально-етичної та соціальної
деградації особистості. ОСОБА_1 не
виявляє таких
індивідуально-психологічних
особливостей, які виражені значно та
могли суттєво вплинути на його
поведінку під час діяння, в якому він
підозрюється. Підекспертний не виявляє
ознак підвищеної навіюваності або
керованості, його поведінка носить
самостійний характер.

Таким чином, розглянувши кримінальне
провадження згідно з вимогами ст. 337 КПК
України, а саме, лише стосовно особи,
якій висунуте обвинувачення, і лише в
межах висунутого обвинувачення
відповідно до обвинувального акта,
всебічно, повно й неупереджено
дослідивши всі обставини
кримінального провадження, керуючись
законом, вищезазначені безпосередньо
досліджені докази суд вважає
належними, допустимими, достовірними
та в сукупності достатніми для
прийняття рішення про винуватість
обвинуваченого ОСОБА_1 саме у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а не
ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, сукупність досліджених та
перевірених судом доказів вказує на те,
що саме обвинувачений ОСОБА_1 заподіяв
потерпілому ОСОБА_5 описане вище тяжке
тілесне ушкодження, від якого настала
смерть потерпілого.

При вирішенні питання щодо
відмежування умисного вбивства від
умисного заподіяння тяжкого тілесного
ушкодження, яке спричинило смерть
потерпілого, необхідно виходити із
сукупності усіх обставин вчиненого
діяння, зокрема, враховувати спосіб,
знаряддя злочину, кількість, характер і
локалізацію поранень та інших тілесних
ушкоджень, причини припинення
злочинних дій, поведінку винного і
потерпілого, що передувала події, їх
стосунки. Визначальним при цьому є
суб'єктивне ставлення винного до
наслідків своїх дій: при умисному
вбивстві настання смерті охоплюється
умислом винного, а в разі заподіяння
тяжкого тілесного ушкодження, яке
спричинило смерть потерпілого,
ставлення винного до її настання
характеризується необережністю.

Виходячи із кількості, характеру і
локалізації ушкоджень, спричинених
обвинуваченим ОСОБА_1 потерпілому
ОСОБА_5, обставини їх заподіяння,
поведінку обвинуваченого після
вказаних подій, суд приходить до
висновку, що злочинний умисел
обвинуваченого ОСОБА_1 не був
направлений саме на умисне вбивство
потерпілого ОСОБА_5

Тому суд вважає, що дії обвинуваченого
ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121
КК України, як умисне заподіяння
тяжкого тілесного ушкодження, що
спричинило смерть потерпілого.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_1 вид та
міру покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, який
відповідно до ст. 12 КК України є тяжким
злочином, дані про його особу, а саме, що
він раніше притягався до кримінальної
відповідальності, не працює, за місцем
проживання характеризується
негативно, крім того, суд бере до уваги
стан здоров'я обвинуваченого.

Обставини, які пом'якшують покарання
обвинуваченого ОСОБА_1, - щире каяття та
активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання
обвинуваченого ОСОБА_1, - судом не
встановлено.

На підставі викладеного, суд,
реалізуючи принцип законності,
справедливості та індивідуалізації
покарання, вважає за необхідне
призначити обвинуваченому ОСОБА_1
покарання у виді позбавлення волі в
межах санкції закону, за яким визнав
його винуватим, оскільки таке
покарання є необхідним і достатнім для
його виправлення та попередження
вчинення нових злочинів.

Крім того, суд на підставі ст. 71 КК
України призначає обвинуваченому
ОСОБА_1 остаточне покарання за
сукупністю вироків, оскільки злочини у
даній справі ним вчинено в період
іспитового строку, визначеного йому за
вироком Ірпінського міського суду
Київської області від 23 червня 2010 року,
яким його засуджено за ч. ч. 1, 2 ст. 309, ч. 1
ст. 311, ч. 3 ст. 313 КК України до покарання
у виді позбавлення волі на строк 5
років, а на підставі ст. 75 КК України
його звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком 3 роки.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України,
суд

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК
України, та призначити йому покарання у
виді позбавлення волі на строк 7 (сім)
років.

На підставі ст. 71 КК України до цього
покарання частково приєднати
невідбуту частину покарання за вироком
Ірпінського міського суду Київської
області від 23 червня 2010 року та за
сукупністю вироків призначити ОСОБА_1
остаточне покарання у виді позбавлення
волі на строк 7 (сім) років 1 (один)
місяць.

Початок строку відбування покарання
ОСОБА_1 рахувати з моменту його
фактичного затримання, тобто з 06 жовтня
2012 року.

Запобіжний захід до набрання вироком
законної сили ОСОБА_1 залишити без
зміни - у виді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом 30 (тридцяти) днів з дня його
проголошення, а особою, яка перебуває
під вартою, - в той же строк з моменту
вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Судді