Справа №1-21/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Любешів 11
березня 2008 року

Любешівський районний суд Волинської області

під головуванням судді Труша В.О.,

за участю секретаря Поліщук І.І.,

прокурора Комзюк Н.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Підкормілля Любешівського району та жительки с.
Зарудче Любешівського району Волинської області,

українки, громадянки
України, з базовою загальною середньою
освітою, одруженої, непрацюючої, раніше судимої 04.07.2002
Любешівським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 2-ох років позбавлення
волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з
іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1 21
березня 2005 року засуджена Любешівським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК
України до 2-ох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена
від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. 13.07.2006 року
постановою Любешівського районного суду скасовано покарання з випробуванням і
направлено її до кримінально-виконавчої установи строком на 2 роки.

17.08.2007 року постановою Уманського міськрайонного суду
Черкаської області на підставі ст. ст. 57, 82 КК України ОСОБА_1 замінено
покарання на більш м'яке, а саме виправними роботами на не відбутий строк 10
місяців 19 днів з відрахуванням 20% із заробітної плати на користь держави.

В період відбування покарання у вигляді виправних робіт
ОСОБА_1 ухилялася від відбування зазначеного покарання, внаслідок чого
допустила слідуючі порушення: в вересні 2007 року на роботі в СМП
«Любешівагробуд» допустила 7 днів прогулів без поважних причин; в жовтні 2007
року за численні прогули без поважних причин ( всього 19 днів) була звільнена з
роботи згідно наказу СМП «Любешівагробуд» №138 від 26.10.2007 року; 23
листопада та 04 грудня 2007 року ОСОБА_1 без поважних причин не з'явилася на
реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції Любешівського району, про що
була офіційно попереджена.

Крім того, усвідомлюючи, що ухиляється від відбуття
покарання без поважних причин ОСОБА_1 не з'явилася на реєстрацію до
Любешівського районного центру зайнятості населення для надання допомоги з
працевлаштування.

Підсудна ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в
інкримінованому їй злочині визнала повністю і показала, що вона, відбуваючи
покарання у виді виправних робіт в СМП «Любешівагробуд» на протязі
вересня-жовтня 2007 року не вийшла на роботу без поважних причин протягом 26
днів, внаслідок чого була звільнена з роботи за прогули. Також неодноразово не
з'являлася на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції Любешівського
району та в Любешівський районний центр зайнятості населення для надання
допомоги з працевлаштування. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Аналогічні
покази про обставини скоєного злочину ОСОБА_1 дала також
на досудовому слідстві під час допиту в якості підозрюваної (а. с. 36-37) та в якості обвинуваченої (а. с. 45 - 46).

Крім визнання своєї вини самою підсудною, винність
ОСОБА_1 в ухиленні від відбування покарання у виді виправних робіт доводиться
також іншими дослідженими в суді доказами.

Так, в судовому засіданні допитаний в якості свідка старший інспектор кримінально-виконавчої інспекції Любешівського
районного Державного департаменту України з питань виконання покарань у Волинській
області ОСОБА_2 показав, що засуджена ОСОБА_1
20.09.2007 року була поставлена на облік в кримінально-виконавчу інспекцію. Нею
була подана довідка про працевлаштування в СМП «Любешівагробуд». В вересні 2007
року вона відпрацювала 6 днів, а 7 днів допустила прогули без поважних причин.
В жовтні 2007 року вона відпрацювала на підприємстві 4 дні, а 19 днів допустила
прогули без поважних причин, у зв'язку з чим була звільнена з роботи.
27.11.2007 року ОСОБА_1 було вручено направлення до Любешівського районного
центру зайнятості населення. Однак, вона в центр зайнятості по питанню
працевлаштування не зверталася. В період відбування покарання ОСОБА_1 тричі
винесено офіційні попередження, неодноразово проводилися профілактичні роботи
про недопущення в подальшому подібних вчинків.

З довідки кримінально-виконавчої інспекції Любешівського
районного Державного департаменту України з питань виконання покарань у
Волинській області вбачається, що
ОСОБА_1 при відбуванні призначеного їй
покарання допускала порушення (а.с.6).

Згідно наказу СМП «Любешівагробуд» №109 від 06.09.2007
року слідує, що ОСОБА_1 прийнята на роботу складальником бруківки (а.с. 9).

З наказу СМП «Любешівагробуд» № 138 від 26.10.20076 року
вбачається, що ОСОБА_1 звільнена з роботи за численні прогули без поважних
причин (а.с.22).

Згідно підписок ОСОБА_1 слідує, що вона ознайомлена з
порядком відбування покарання у виді виправних робіт (а. с. 15, 18, 25, 28,
34).

Вина ОСОБА_1 доводиться також вироком Любешівського
районного суду від 21 березня 2005 року (а.с. 12-13), постановою Любешівського
районного суду від 13.07.2006 року (а.с.14), постановою Уманського
міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2007 року (а.с.11).

Таким
чином, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підсудна ОСОБА_1 скоїла злочин, передбачений ч.2 ст. 389 КК
України, оскільки відбуваючи покарання у виді
виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітної плати на користь держави,
вчинила ухилення від відбування цього покарання.

Обставиною, що пом'якшує покарання ОСОБА_1 є
щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин по справі немає.

Призначаючи
покарання, суд враховує також характер
і ступінь суспільної
небезпечності вчиненого злочину, що відноситься до категорії невеликої
тяжкості, дані про особу підсудної, яка раніше судима, по місцю проживання
характеризується негативно, а тому приходить до висновку,
що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе лише шляхом обрання покарання у вигляді обмеження волі в
межах санкції статті, за якою вона притягується до кримінальної
відповідальності, та шляхом часткового приєднання до даного покарання не відбуте покарання за
попереднім вироком.

Речові
докази та судові витрати по справі відсутні, цивільного позову не заявлено.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винною ОСОБА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК
України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік 10 (десять) місяців.

На підставі
ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково
приєднати не відбуте покарання за вироком Любешівського районного суду від 21
березня 2005 року 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з
іспитовим строком 2 роки (постановою Любешівського районного суду від
13.07.2006 року скасовано покарання з випробуванням і направлено для відбуття
покарання до кримінально-виконавчої установи,
постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2007
року замінено не відбуте покарання на
більш м'яке, а саме на 10 місяців 19
днів виправних робіт з відрахуванням 20% із заробітної плати в доход держави -
6 (шість) місяців виправних робіт, перевівши його в обмеження волі з розрахунку
за один день обмеження волі три дні виправних робіт) і за сукупністю вироків
визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два)
роки з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1 замінити з
підписки про невиїзд на взяття під варту, взяти засуджену під варту із залу
суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту
взяття під варту з 11 березня 2008 року.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні,
цивільного позову не заявлено.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного
суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом п'ятнадцяти
діб з моменту його проголошення, а
засудженою ОСОБА_1 - з моменту вручення копії вироку.

Головуючий: /підпис/ В.О.Труш

З оригіналом вірно.

Суддя Любешівського

районного
суду В.О.Труш