Справа № 201/2287/14-к
Провадження № - 1в/201/58/2015
УХВАЛА
11 червня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання про застосування амністії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 23.04.2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 341, ч. 2 ст. 353, ч. 4 ст. 358 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор Макогон

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
На адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2015 р. на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році», так як він має неповнолітню дитину.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та захисник підтримали клопотання та просили задовольнити його.

Прокурор заперечував проти його задоволення посилаючись на те, що на даний час вирок суду не набрав чинності, а отже підстав для звільнення від відбування покарання, яке ще не набрало чинності, не має.

Заслухавши учасників, суд приходить до висновку, про не обгрунтованість клопотання ОСОБА_3 з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2015 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 341 (в редакції закону від 23.02.2014 року), ч. 2 ст. 353, ч. 4 ст. 358 КК України, призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді трьох років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

В даний час вирок оскаржено і він не набрав законної сили.

Стаття 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Згідно ч. 2 ст. 43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

Таким чином, до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не набув статусу засудженої особи, тому до нього не може бути застосовано Закону України «Про амністію в 2014 році», а отже в задоволенні клопотання належить відмовити, як передчасно заявленому.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про амністію у 2014 році», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 6 Закону України «Закону про амністію у 2014 році» відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.
Суддя ОСОБА_1