У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Верховний Суд України на спільному
засіданні Судової палати у кримінальних справах та Військової судової колегії
Верховного Суду України

під головуванням Першого заступника
Голови

Верховного Суду України Пилипчука П.П.,

за участю заступника

Генерального прокурора України Кудрявцева В.В.

та засудженої
ОСОБА_1.

розглянув
24 жовтня 2007 року кримінальну справу за клопотанням заступника прокурора м.
Києва, внесеним за поданням п'яти суддів Верховного Суду України, про перегляд
у порядку виключного провадження вироку Деснянського районного суду м. Києва
від 13 липня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженку м. Києва, раніше не судиму,

засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у
виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст. 75
КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням на неї обов'язків,
передбачених пунктами 2 - 4 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

В апеляційному і касаційному
порядку судове рішення щодо

ОСОБА_1 не перевірялось.

Згідно з вироком ОСОБА_1 25 травня
2006 року о 15 год. 20 хвилин, перебуваючи у кімнаті міліції в адмінбудинку
ринку “Лісний”, що по вул. Миропільській, 2 у м. Києві, передала 300 гривень
хабара оперуповноваженому державної служби боротьби з економічними злочинами
Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві Єжику А.А., але запропонований хабар
ним прийнято не було.

У клопотанні та доповненнях до нього заступник прокурора
м. Києва порушує питання про скасування вироку щодо ОСОБА_1. зі звільненням її
від кримінальної відповідальності на підставі ст. 7 КПК України у зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону при призначенні покарання. Свої
доводи мотивує тим, що на час вчинення злочину і постановлення вироку ОСОБА_1
мала дитину віком до 14 років, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 КК України
виключає застосування до неї покарання у виді обмеження волі.

Клопотання внесене на судовий розгляд спільного засідання
за поданням п'яти суддів Верховного Суду України, які вважають його таким, що
підлягає частковому задоволенню, а вирок Деснянського районного суду

м. Києва від 13 липня 2006 року щодо ОСОБА_1. -
зміні зі звільненням її від покарання,
оскільки засуджену не можна вважати суспільно небезпечною.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України
Нікітіна Ю.І., міркування заступника Генерального прокурора України Кудрявцева
В.В., пояснення ОСОБА_1., які підтримали внесене подання, перевіривши матеріали
справи і викладені у клопотанні прокурора доводи, судді Судової палати у
кримінальних справах та Військової судової колегії Верховного Суду України
вважають, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 61 КК України обмеження волі не
застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має дитину -
доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

народження ( а. с. 130).

Таким чином, призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд залишив
поза увагою те, що вона має на утриманні дитину віком до чотирнадцяти років і
допустив неправильне застосування кримінального закону.

Враховуючи те, що санкцією ч. 1 ст. 369 КК України
передбачено покарання лише у виді обмеження волі та штрафу, а також те, що

ОСОБА_1 було засуджено умовно і звільнено від відбування
покарання з випробуванням, а призначення їй реального покарання у виді штрафу погіршить
її становище, вирок щодо ОСОБА_1. необхідно змінити та на підставі ч. 4 ст. 74
КК України звільнити її від покарання.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 400 - 4, 400 - 10 КПК України, Верховний Суд України

у х в а л и в:

клопотання заступника прокурора м.
Києва задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду
м. Києва від 13 липня 2006 року щодо ОСОБА_1 змінити і на підставі ч. 4 ст. 74
КК України звільнити її від покарання.

Головуючий
Пилипчук П.П.

суддя - доповідач
Нікітін Ю.І.