Справа № 1-н-1/11
П О С Т А Н О В А

15 листопада 2011 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Санін В. М. , при секретарі Гульченко С.І.

з участю прокурора Кандзьоби М.С.

захисника ОСОБА_1.

Представника служби в справах неповнолітніх ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в м. Білій Церкві

справу про застосування примусових мір виховного характеру до

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, гр-ки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається в 9 класі ЗОШ № 3 м. Білої Церкви мешкає АДРЕСА_1, раніше не судимої

В С Т А Н О В И В:

Начальник відділення СВ Білоцерківського МВ ОСОБА_4 08 лютого 2011 року винесла постанову по кримінальній справі про закриття кримінальної справи відносно малолітньої ОСОБА_3 з направленням матеріалів справи до суду для вирішення питання про прийняття до неповнолітньої примусових заходів виховного характеру, вказуючи в постанові, що 7 листопада 2010 року близько 9 год.30 хв. потерпілий ОСОБА_5 перебуваючи в нетверезому стані вчинив сварку з своєю дружиною ОСОБА_6 та малолітньою донькою ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання сімї , підчас якої став наносити їм побої протягом тривалого часу.

В ході сварки малолітня ОСОБА_3 навмисно нанесла удар ножем в область грудної клітки з правого боку, чим завдала потерпілому, згідно висновку судово медичної експертизи № 437 від 04.01.2011 року тяжкі тілесні ушкодження в вигляді проникаючого колото різаного поранення грудної клітки з пошкодженням серця.

В діях малолітньої ОСОБА_3 формально вбачається склад злочину, передбачений ст. 121 ч.1 КК України, оскільки вона спричинила умисне тяжке ушкодження потерпілому, небезпечне для життя в момент заподіяння, але враховуючи той факт, що малолітня на момент вчинення нею суспільно небезпечного діяння не досягла 14 річного віку, з якого може наступити кримінальна відповідальність просить суд застосувати до неї примусові заходи виховного характеру.

В судовому засіданні малолітня ОСОБА_3, її законний представник ОСОБА_6, захисник ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_5 просять суд задовольнити постанову слідчого, та застосувати до малолітньої ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Приймаючий участь у справі прокурор не заперечує проти застосування такого примусового заходу виховного характеру.

Згідно ст.7-3 КПК України слідчий, встановивши в кримінальній справі, що суспільно небезпечне діяння вчинене особою у віці від 11 років і до виповнення віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, виносить мотивовану постанову про закриття справи та застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру. Справа разом із постановою направляється прокурору, який направляє справу до суду для розгляду в порядку ст.447 КПК України.

В судовому засіданні малолітня ОСОБА_3Л вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнала і показала, що 7 листопада 2010 року близько 9 год.30 хв. її батько - потерпілий ОСОБА_5 перебуваючи в нетверезому стані вчинив сварку з нею та своєю дружиною ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання сімї, підчас якої став наносити їм побої протягом тривалого часу.

В ході сварки вона обороняючись від побоїв батька навмисно нанесла йому удар ножем в область грудної клітки з правого боку, чим завдала потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 437 від 04.01.2011 року тяжкі тілесні ушкодження в вигляді проникаючого колото різаного поранення грудної клітки з пошкодженням серця.

Вчинення малолітньою ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння під час судового розгляду справи підтверджено:

-показами потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні.

-протоколом огляду місця події та фото таблицею від 07.11.2010 року квартири ОСОБА_5, під час якого було вилучено кухонні ножі, марлеві тампони зі змивами крові з підлоги квартири, чоловіча футболка зі слідами бурого кольору, схожими на кров і механічним пошкодженням, схожими на розріз від ножа, дві ганчірки зі слідами, схожими на кров / а.с. 6-13/

-медичною довідкою про перебування на стацлікуванні потерпілого з проникаючим, колото-різаним пораненням грудної клітини з пошкодженням серця, геморагічним шоком 2-3 ступеню /а.с.23/

-протоколом огляду речових доказів та фото таблицею /а.с.27-33/

-протоколом відтворення обставин події та фото таблицею з потерпілим /а.с.107-110/

-протоколом відтворення обставин події та фото таблицею з малолітньою ОСОБА_3 / а.с. 103 106/

-висновком судово-медичної експертизи № 437 від 04.01.2011 року згідно якого потерпілосу спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням серця / а.с. 136-137/

-висновком судово- цитологічної експертизи № 284 від17.01.2011 року про виявлення крові потерпілого /а.с.141-145/

-висновками судово-імунологічних експертиз № 323 від 27.12.2010 року та № 324 від 30.12.2010 року згідно яких, кров на трьох змивах , двох ганчірках та футболці, вилучених з місця події належить потерпілому / а.с. 149-150, 154-155/

-висновком медико-криміналістичної експертизи № 324 від 28.01.2011 року згідно якого на футболці, вилученої з місця події, виявлено одне пошкодження з ознаками колото-різаного, яке виникло від дії плаского колюче-ріжучого предмету /а.с.159-161/

Таким чином суд вважає, щов діях малолітньою ОСОБА_3 формально вбачається склад злочину, передбачений ст. 121 ч.1 КК України, оскільки вона спричинила умисне тяжке ушкодження потерпілому, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру , передбачені ч.2 ст. 105 цього кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу та сімю неповнолітньої, позитивну характеристику неповнолітньої,умови життя, виховання і поведінку неповнолітньої, її ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення неповнолітньою суспільно-небезпечного діяння і застосовує на підставі ст.ст.97,105 КК України до малолітньої ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.

Речові докази по справі:

-чоловічу куртку,штани, реглан, деревяну підставку для ножів і диван-дек , які передані на зберігання потерпілому під розписку повернути потерпілому ОСОБА_5

-решту речових доказів знищити.

Керуючись ст. 447, 448 КПК України, ст.ст.97, 105 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанову слідчого задовольнити.

Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні суспільно небезпечного діяння передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України.

Застосувати примусовий захід виховного характеру до малолітньої ОСОБА_3 у вигляді застереження.

Речові докази по справі 6 кухонних ножів, 3 марлевих тампона, ганчірки з слідами бурого кольору, чоловічу футболку- знищити, чоловічу куртку, штани, реглан, дерев»яну підставку для ножів, диван дек повернути потерпілому ОСОБА_5

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд Київської області на протязі семи діб.

Суддя ОСОБА_8