Дата документу 28.04.2015

Справа № 334/2105/15-к
Провадження № 1-кп/334/219/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі кримінальне провадження № 0000513 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, має середньо-спеціальну освіту, на утриманні має неповнолітніх дітей 2007р.н. та 2009р.н., який не працює, зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше засудженого :

- 02.10.2013р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 125 ч.2 КК України до штрафу в доход держави в розмірі 850 грн.

- 26.08.2014р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 125 ч.1 КК України до штрафу в доход держави в розмірі 850 грн.,

за ст. 389 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

02.10.2013р. ОСОБА_4 був засуджений Ленінським районним судом м.Запоріжжя за скоєння злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України до покарання у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 850 грн.

26.08.2014р. ОСОБА_4 був засуджений Ленінським районним судом м.Запоріжжя за скоєння злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 850 грн.

Втім, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після винесеного вироку, від його виплати умисно ухилився з 03.11.2012р.. На обліку у Правобережному міжрайонному центрі зайнятості ОСОБА_4 не перебуває, офіційного місця роботи не має, не вжив жодних заходів до виконання вироків суду, частково сплачувати штраф не почав, тим самим без поважних причин ухилився від покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 389 ч.1 КК України визнав повністю, пояснив, що він не працює та не мав змоги працевлаштуватись та сплатити штраф. В теперішній час ним сплачено штрафи за двома вироками в повному розмірі. В скоєному покаявся. Просить суворо його не карати.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, які визнаються усіма учасниками судового провадження.

За таких підстав, суд вважає доведеним вину обвинуваченого у скоєнні вказаного кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 389 ч.1 КК України, як ухилення від виконання покарання не пов`язанного з позбавленням волі, а саме ухилення від сплати штрафу.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який не є тяжким, особу обвинуваченого, який раніше був засуджений, але сплатив штрафи в повному розмірі, судимість не погашена, позитивно характеризується, на диспансерному обліку в КУ Обласна психіатрична лікарня, КУ Запорізький обласний наркологічний диспансер не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та щиро розкаявся, тяжких наслідків від його дій не наступило.

Враховуючи викладені обставини справи і дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до вимог ст.. 72 КК України, оскільки покарання у вигляді штрафу при призначені за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарання не підлягає, а виконується самостійно, на сьогоднішній день штрафи сплачені, що підтверджено квитанціями, суд вважає за необхідне не застосовувати ст.. 71 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

з а су д и в :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.389 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

В порядку ст.76 КК України, зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя