У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Скотаря А.М., Заголдного В.В.

за участю прокурора

Сорокіної О.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 1 лютого 2007 року кримінальну справу за касаційним
поданням заступника прокурора Херсонської області на вирок Дніпровського
районного суду м. Херсона від 20 травня 2005 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

раніше судимого
11.05.2004 року за ч. 1 ст. 164 КК України на 1 рік обмеження волі, звільненого
на підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням 1 рік,

засуджено за ч. 2 ст. 164
КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.. 71 КК України
за сукупністю вироків ОСОБА_1 визначено 1 рік 6 місяців обмеження волі з
направленням його до кримінально-виконавчої установи.

Постановлено стягнути з
засудженого на користь ОСОБА_2 1440грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

В апеляційному порядку
вирок щодо ОСОБА_1 не переглядався.

Як визнав встановленим
суд, ОСОБА_1, будучи зобов'язаний рішенням Суворовського районного суду м.
Херсона від 28 січня 1994 року сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 у розмірі
1/4 всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. злісно ухилявся від їх сплати, внаслідок чого, у період з
01.04.2004 року по 01.04.2005 року, допустив заборгованість у розмірі 1440грн.

У касаційному поданні та доповненні до нього заступник прокурора, не
оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій засудженого, порушує питання про скасування вироку в частині стягнення
з засудженого на користь ОСОБА_2 1440грн. як необґрунтованого на законі та про
уточнення вироку в частині визначення засудженому місця відбування призначеного
за вироком покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши доповідача,
міркування прокурора, яка підтримала касаційне подання, обговоривши його доводи
та перевіривши кримінальну справу, колегія суддів вважає, що касаційне подання
підлягає частковому задоволенню.

Висновок суду про
доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому злочину
відповідає матеріалам справи.

Як вбачається з протоколу судового засідання, ОСОБА_1
повністю визнав свою винуватість у вчиненому, у зв'язку з чим докази у судовому
засіданні досліджувалися в порядку ст. 299 КПК України.

Дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст.
164 КК України кваліфіковані правильно, а покарання йому призначено з
додержанням вимог ст. 65 КК України.

Разом з тим, колегія
суддів не може погодитися з вироком в частині вирішення цивільного позову.

Так, суд не взяв до уваги,
що відповідно до вимог ст.. 28 КПК України, у кримінальній справі не можуть
розглядатися позови про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають із
пред'явленого обвинувачення.

Заборгованість по
аліментах утворилася внаслідок невиконання рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 28 січня 1994 року і саме в порядку виконання цього рішення вона
має бути сплачена відповідно до вимог Закону України “Про виконавче
провадження” від 21 квітня 1999 року.

Таким чином, вирок в
частині вирішення цивільного позову підлягає скасуванню, а справа в цій частині
- закриттю.

Крім того, з вироку
підлягає виключенню вказівка суду про місце відбування покарання засудженим у
виді обмеження волі, оскільки призначення виду установи, в якій повинен
відбувати засуджений покарання, віднесено законом до компетенції
кримінально-виконавчої служби.

Будь-яких
інших підстав для зміни чи скасування вироку не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

касаційне
поданням заступника прокурора Херсонської області задовольнити частково.

Вирок Дніпровського
районного суду м. Херсона від 20 травня 2005 року щодо ОСОБА_1 в частині
вирішення цивільного позову скасувати, а справу в цій частині - закрити.

Виключити з вироку
вказівку суду про місце відбування покарання засудженим у виді обмеження волі.

В решті судові рішення щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

С у д д і :

Коновалов В.М. Скотарь
А.М.
Заголдний В.В.