Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3414/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000430 від 26 травня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красний Курган Малокарачаєвського району Ставропольського краю (РФ), жителя АДРЕСА_1 ,( зареєстрованого в с.Копище Олевського району Житомирської області) українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, який не працює, раніше судимого за вироком Овруцького районного суду від 19 квітня 2012 року за ст.185 ч.3, 75 КК України до 3-х років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком терміном 2 роки, за вироком від 19 червня 2014 року Овруцького районного суду ОСОБА_6 засуджено за ст. ст.185 ч.3,71 КК України за вчинення 26 грудня 2013 року, тобто в період іспитового строку, крадіжки до покарання у виді 3 років 1 міс. позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
26 травня 2014 року близько 23 години обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих спонукань, маючи умисел на викрадення дизельного пального, прийшов на огороджену та охоронювану територію автотракторного парку Приватного сільськогосподарського підприємства (ПСП) «Бігунь», де пересвідчившись в тому, що його дії залишаються непоміченими для сторожа, який після спільного з обвинуваченим вживання алкогольних напоїв заснув, почав зливати дизельне пальне з автомобілів, що зберігалися на території парку і належали приватному підприємцю ОСОБА_7 . Для цього обвинувачений Бовкун, застосувавши металевий прут, зірвав з кришок горловин паливних баків автомобілів «Камаз-54112» д.н.зн. НОМЕР_1 та «Камаз-5511» д.н.зн. НОМЕР_2 , що належать потерпілому Оганесяну, начіпні замки, при цьому пошкодивши одну з кришок, після чого, застосувавши гумовий шланг та пластмасову каністру ємкістю 20 літрів, яку взяв у приміщенні для сторожа, таємно викрав з паливних баків вказаних автомобілів 20 літрів дизельного пального. Віднісши каністру з дизельним пальним до себе додому та в продовження своєї злочинної мети, обвинувачений ОСОБА_4 повернувся на територію автопарку ПСП «Бігунь», де знову аналогічним способом з вказаних вище автомобілів злив в каністри, які в сумках приніс з собою, ще 26 літрів дизельного пального. В цей час сторож ОСОБА_8 , який охороняв автотракторний парк, виявив ОСОБА_9 і голосними окриками, став вимагати у нього зупинитись, схопив його за руку, щоб затримати останнього. Зрозумівши, що його викрито, обвинувачений ОСОБА_9 , не полишаючи своєї мети і вирішивши довести свій умисел до кінця, вирвався з рук сторожа, схопив сумки з наповненими дизельним пальним каністрами, гумовий шланг і втік з місця вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 , відкрито викрав чуже майно, тобто вчинив грабіж, поєднаний з проникненням у сховище, а саме викрав 46 літрів дизельного пального по ціні 14грн.66коп. за один літр, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 674,36 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, зізнався, що при вказаних в обвинувальному акті обставинах викрав дизельне пальне з двох автомобілів марки «Камаз», які стояли на території автотракторного парку ПСП «Бігунь». Для цього він увечері близько 23 години прийшов на територію парку, разом зі сторожем розпивав горілку і, коли сторож, сп`янівши, заснув, він взяв у приміщенні, де спав сторож, пластикову 20-літрову каністру,металевий прут, заточений під зубило, яким зривав начіпні замки на кришках паливних баків, і застосувавши гумовий шланг, у зазначену 20-літрову каністру та каністри, які пізніше приніс з дому, зливав у них дизельне пальне. Коли біля автомобілів появився сторож і став на нього кричати, а потім схопив його за плече, щоб затримати, він вирвався від останнього і з каністрами, наповненими дизельним пальним, утік додому. Кому належать автомобілі точно не знав, але розумів, що викрадає чуже майно. Викрадав його для власних потреб. Обвинувачений в судовому засіданні уточнив, що спершу злив паливо у 20-літрову каністру, відніс її додому, там взяв ще 4 каністри ємкістю по 5 літрів, та пластиковий бачок на 6 літрів, повернувся назад у парк і наповнив дизельним пальним зазначені каністри і бачок з якими, звільнившись від сторожа, утік додому. Вранці другого дня працівники міліції вилучили у нього каністри з пальним та гумовий шланг. Обвинувачений заперечує, що перелазив на територію парку через ворота та, що застосовував для зриву замків металеве зубило.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні в цілому не суперечать його показанням під час проведення 14 червня 2014 року з його участю слідчого експерименту.

Вина обвинуваченого також підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, під час проведення 26 травня 2014 року огляду місця події на території автотракторного парку ПСП «Бігунь» були виявлені та вилучені металевий прут, металеве зубило та один начіпний замок, яким замикалася кришка паливного баку одного з автомобілів «Камаз».

Прут, зубило та начіпний замок визнані по справі речовими доказами і передані на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області.

Під час проведення 26 травня 2014 року огляду по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_4 вилучені шість каністр, в яких знаходилось дизельне пальне та гумовий шланг.

Дизельне пальне в кількості 46 літрів, гумовий шланг та шість пластикових каністр визнані по справі речовими доказами , пальне повернуто законному власнику ОСОБА_7 , про що свідчить його розписка, гумовий шланг та каністри зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області.

Відповідно до інформації з інтернет-ресурсу «Економічна правда» вартість одного літра дизельного пального на території Житомирської області на момент викрадення становила 14,66 грн.

Суд вважає, що дії обвинуваченого досудовим розслідуванням вірно кваліфіковані як продовжуваний злочин, оскільки відповідно до ч.4 ст.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №10 неодноразове незаконне вилучення чужого майна чи заволодіння ним, що складається із тотожних діянь, які мають загальну мету та із самого початку охоплюються єдиним злочинним наміром на заволодіння конкретним майном , слід розглядати як один продовжуваний злочин.

Також у ч.4 ст.22 вказаної Постанови зазначено, що якщо дії розпочаті як крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, переросли в грабіж чи розбій, вчинене слід кваліфікувати відповідно за частиною третьою ст..186 КК або частиною третьою ст..187 КК. В судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_9 проник на територію автотракторного парку, перелізши через в`їзні ворота, проте встановлено, що він прийшов сюди з метою саме викрадення дизельного пального, що розцінюється судом, як проникнення у сховище.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна ( грабежі), вчиненому повторно, з проникненням у сховище доведена повністю і кваліфікує його дії за ст..186 ч.3 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння його розкриттю.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обмірковуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому суд враховує, як ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, так і особу винного, який є судимим, до свого арешту не працював, по місцю проживання в с.Бігунь Овруцького району характеризується негативно, а по місцю реєстрації в с.Копище Овлевського району - задовільно. Також суд враховує сімейний стан обвинуваченого, ту обставину, що на утриманні у нього перебувають малолітні діти, потерпілий не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого. Тому суд вирішує призначити ОСОБА_9 мінімальне покарання, передбачене санкцією ст..186 ч.3 КК України. Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в даний час відбуває покарання за попереднім вироком в місцях позбавлення волі питання про запобіжний захід щодо нього судом не вирішується за його недоцільністю.

Керуючись ст.368, 370, 373,374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. В строк остаточно призначеного покарання зарахувати покарання відбуте частково за попереднім вироком.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , тобто з 08 жовтня 2014 року.

Речові докази по справі: 46 літрів дизельного пального залишити в розпорядженні законного власника ОСОБА_7 , 6 пластикових каністр, металевий прут, зубило, гумовий шланг, як знаряддя кримінального правопорушення конфіскувати.

На вирок суду до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1