АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги
30 липня 2015 р. м. Черкаси
30 липня 2015 року суддя-доповідач Апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2015 року про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :
29 липня 2015 року судді-доповідачу ОСОБА_2 надійшли вказані вище матеріали кримінального провадження.

Вивчивши їх зміст, приходжу до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги особам, які її подали, з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 393 КПК України, апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про застосування до особи примусових заходів медичного характеру мають право подати законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 393 КПК України, таке право також має прокурор.

Відповідно до п.п. 3, 7, 8, 9 ч. 1 ст. 393 КПК України, загальне право на подання апеляційної скарги також мають підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, цивільний позивач та цивільний відповідач.

Таким чином, закон надає право лише кільком суб`єктам на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, постановленої за наслідками розгляду по суті клопотання про застосування до особи примусових заходів медичного характеру, а саме захисникові, законному представникові, підозрюваному, обвинуваченому прокурору, потерпілому чи його представнику, цивільному позивачеві чи його представнику, цивільному відповідачеві чи його представнику.

Прокурор апеляційну скаргу не подавав.

Потерпілий також не подавав апеляційної скарги ні як власне потерпілий, ні як цивільний позивач.

Захисником у зазначеному кримінальному провадженні виступає адвокат ОСОБА_5 , який апеляційної скарги також не подавав.

Законним представником у кримінальному провадженні під час судового провадження був визначений орган опіки і піклування м. Черкаси відповідно до ухвали суду першої інстанції від 19 грудня 2014 року, постановленою під час підготовчого засідання.

Цією ухвалою мати ОСОБА_4 . ОСОБА_3 як законний представник була замінена на орган опіки і піклування м. Черкаси (Т-1, а.с. 147), тобто втратила статус законного представника. Таким чином, навіть якщо вона раніше в ході досудового провадження мала такий статус, у тому числі й на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2000 року про визнання її сина недієздатним у порядку цивільного судочинства, то конкретно в цьому кримінальному провадженні вона втратила цей статус з 19 грудня 2014 року в силу указаної вище ухвали суду першої інстанції.

Вказана ухвала є чинною, незміненою і не скасованою. Інших ухвал про залучення у подальшому замість органу опіки і піклування м. Черкаси іншого законного представника в матеріалах кримінального провадження немає. Тому відповідно до вказаної чинної ухвали суду статус законного представника у цьому кримінальному провадженні на даний час має саме орган опіки і піклування м. Черкаси.

Суддя-доповідач не вбачає можливим ігнорувати чинну ухвалу суду й не має повноважень на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження оцінювати її законність та обґрунтованість.

Стосовно права ОСОБА_4 на подання апеляційної скарги як підозрюваним чи цивільним відповідачем суддя-доповідач вбачає, що це могло б бути можливим, адже він не втратив статусу підозрюваного після повідомлення йому про підозру 31 травня 2013 року (Т-1 матеріалів, сформованих в ході досудового розслідування, а.с. 253-254), а також не втратив статусу цивільного відповідача як особа, до якої під час досудового провадження було заявлено цивільний позов. Статусу ж обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень КПК 2012 року не набував, оскільки обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні не складався взагалі.

Однак, реалізації особисто цього права ОСОБА_4 перешкоджає факт визнання його недієздатним на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2000 року, про що вказується у Акті стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи № 150 від 23 липня 2013 року (Т-2, сформований в ході досудового розслідування, а.с. 37), а також згадується і в самій апеляційній скарзі. В силу цього ОСОБА_4 також не може делегувати ці повноваження як цивільний відповідач й на ґрунті відносин процесуального представництва.

З цього приводу є чітка правова позиція Верховного Суду України, викладена в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 3 червня 2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», де вказано: «Роз`яснити судам, що на ухвалу (постанову), винесену судом у порядку, передбаченому гл. 34 КПК (Застосування примусових заходів медичного характеру), учасниками процесу може бути подано апеляції і касаційні скарги, а прокурором - апеляції і касаційні подання. Такі скарги обмежено осудна особа може подавати у будь-якому випадку, а неосудна особа, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, - лише у разі, коли щодо неї не постановлено судом у порядку цивільного судочинства рішення про визнання її недієздатною.

Таким чином, відповідно до вимог КПК України фактичне право на подання апеляційної скарги у цьому кримінальному провадженні мають адвокат ОСОБА_5 як захисник; прокурор як державний обвинувач; орган опіки і піклування м. Черкаси як визначений чинною ухвалою суду першої інстанції законний представник особи, стосовно якої вирішено питання про застосування примусових заходів медичного характеру; потерпілий та/чи його представник.

Інші особи такого права відповідно до положень КПК України 2012 року не мають або ж не можуть його реалізувати в силу фактичних обставин.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Тому суддя-доповідач не має законних підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 393, 399 КПК України, суддя-доповідач

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2015 року про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 повернути особам, які її подали.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання протягом трьох місяців касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_2