Єдиний унікальний номер 725/6464/14-к
Номер провадження 1-кп/725/265/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2014 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження №0000080 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Райкснай, Рокишкського району, Литва, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, із середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 в серпні 2014 року вчинив дезертирство при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, мобілізованим на особливий період, проходячи військову службу на посаді гранатометника взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», в порушення вимог Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно з метою ухилитись від проходження військової служби та припинити виконання конституційного обов`язку по захисту Вітчизни, 22 серпня 2014 року близько 15:00 години, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_1 та вибув до місця постійного проживання в с.Йорданешти, Глибоцького району, Чернівецької області, де проводив час на власний розсуд, не бажаючи повертатись до місця проходження служби, залишивши таким чином самовільно військову частину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та підтвердив викладені в обвинуваченні обставини. Щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що самовільно залишив військову частину, у зв`язку із сімейними обставинами. Просив його суворо не карати.

Крім повного визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні дезертирства, його вина повністю доведена наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зокрема:

· телеграмою командира військової частини від 23.08.2014 року, у якій міститься доповідь про те, що 22.08.2014 року близько 15:00 год. під час шикування особового складу військової частини на стройовому плацу було виявлено самовільне залишення території військової частини солдатом ОСОБА_3 ;
· а.с.3-5;
· повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 03.09.2014 року, у якому ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив про обставини самовільного залишення солдатом ОСОБА_3 22.08.2014 року території військової частини;
· а.с.6;
· актом, складеним за результатами проведеного службового розслідування по факту самовільного залишення території військової частини солдатом ОСОБА_3 ;
· а.с.9-13;
· рапортом ТВО командира роти вогневої підтримки про виявлення відсутності солдата ОСОБА_3 на території військової частини під час шикування особового складу 22.08.2014 року о 15:00 год.;
· а.с.15;
Таким чином, проаналізувавши всі наведені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному об`ємі.

Суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ст.408 ч.1 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.

При призначенні ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те, що він відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого, зокрема те, що свою вину у вчиненні злочину він визнав повністю, щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання та служби характеризується позитивно, приймав участь в антитерористичній операції, під час якої отримав поранення, має на утриманні двох малолітніх дітей, які проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи в сукупності всі обставини справи та особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства,у зв`язку з чим, вважає за можливе застосувати відносно нього при призначенні покарання ст.75,76 КК України та звільнивши його від призначеного йому покарання з випробуванням.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 залишити обрану у вигляді особистого зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_5