АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
Головуючий по першій інстанції
України судця:
Доповідач апеляційного суду суддя Губа О.О.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2007 року колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого:
Карпія В.М.

суддів: Тимошевського В.П.,
Губи О.О.

за участю прокурора: Данчука В.М.

засудженого:
ОСОБА_1

розглянула у судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за

апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Баштанського
районного суду

Миколаївської області від 20 грудня 2006
року, яким засуджено:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця села Лоцкино Баштанського району Миколаївської
області, громадянина України, з повною загально-середньою освітою, не
працюючого, проживаючого в селі Лоцкіно Баштанського району Миколаївської області,
раніше не судимого,

- за ст. 185 ч. 5 КК України з
застосуванням ст. 69 КК
України на 4 роки
позбавлення волі з конфіскацією Уг частині належного йому майна.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за
те, що в середині грудня 1994 року за попередньою змовою з ОСОБА_2 і ОСОБА_3,
які засуджені вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 20
вересня 1996 року за ст. 86-1 КК України 1960 року, таємно проникли в склад
радгоспу "Баштанській", звідки викрали генератор, карбюратор,
бензонасос, трамплер, 2 акумулятори на загальну суму 51 млн. 800 тис. крб.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду змінити
та кваліфікувати його дії
за належною частиною
ст. 185
КК України.

Посилається, що суму викраденого - 51 млн. 800 тис. крб. (дані
гроші були в обороті на день вчинення крадіжки - грудень 1994
року) суд не перевів в співвідношеня до грошових знаків на теперешній час.
На думку апелянта, сума викраденого на сьогоднішній день складає 518 грн. А тому
вважає, що його дії не підпадають під ч. 5
ст. 185 КК
України Просить врахувати його повне визнання вини у вчиненому та щире каяття.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав
свою апеляцію і просив призначити йому покарання з застосуванням ст. 75 КК України,
думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, перевіривши матеріали
кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні
крадіжки майна радгоспу "Баштанський" за попередньою змовою з ОСОБА_2
та ОСОБА_3, з проникненням в сховище, ґрунтуються на доказах, дослідженних у
судовому засіданні та детально викладених у вироку, що не оспорюється
апелянтом.

Згідно з вироком ОСОБА_1 визнано винним у
тому, що в середені грудня 1994
року він за попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, шляхом проникнення в
сховище вчинив крадіжку коллективного
майна на суму 51
млн. 800000 крб., що на час його вчинення вважалося крадіжкою в
особливо великих розмірах. Його дії органами досудового слідства кваліфіковані
за ст. 86-1 КК
України.

Відповідно до примітки ст. 81 КК України 1960
року розкрадання колективного майна визначається вчиненим в особливо
великих розмірах (ст. 86-1
КК України), якщо воно вчинено однією особою чи групою осіб на суму, що в 250 і більше разів
перевищує мінімальний розмір заработної плати, встановлений законодавством.

А у п. 4
примітки до ст. 185 КК
України 2001 року
зазначено, що в особливо великих розмірах визначається злочин, вчинений однією
особою чи групою осіб на суму яка в 600
разів і більше перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент
вчинення злочину.

Відповідно до Указу Президента України від 25.08.1996 року № 762/96 "Про
грошову реформу в Україні" з 2
вересня 1996 року
встановлено неоподаткований мінімум доходів громадян в розмірі 17 грн.

А на день вчинення ОСОБА_1 злочину,
передбаченого ст. 86-1 КК
України, розмір неоподаткованого мінімума
складав 780000 крб. (Указ Президента України
"Про зміни до Указу
Президента України від 13.09.1994
року № 519" від 31.10.1994 року № 649).

У ст. 5
КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, який
скасовує злочинність діяння або пом'якшує кримінальну відповідальність, має зворотну
дію в часі, тобто поширюється на осіб, що вчинили відповідні діяння до набрання
таким законом чинності.

З огляду на спосіб викрадення майна радгоспу, вчинення
його також за попередньою змовою групою осіб, та виходячи з того, що вартість
викраденого ОСОБА_1
колективного майна не перевищує 600
неоподаткованих мінімумов доходів громадян (66,41) і є меншими від суми, встановленою у п. 4 примітки до ст. 185 КК України 2001 року, суд
відповідно із КК України 2001
року повинен був вирішити питання про зміну кваліфікації дій ОСОБА_1, тобто
перекваліфікувати його дії зі ст. 86-1
КК України на ч. З ст. 185
КК України, виключивши кваліфікуючу ознаку злочину - заподіяння шкоди
в особливо великому розмірі.

Виходячи з наведеного дії ОСОБА_1 необхідно
перекваліфікувати з ч. 5
на ч. З ст. 185 КК КК
України і призначити йому покарання в межах цієї статті.

З урахуванням перекваліфікації дій засудженого, ступеню
тяжкості вчиненого злочину, даних про особу, а саме: позитивної характеристики
за місцем проживання, каяття у скоєному, його ролі у вчиненому та вартості
викраденого майна на теперешній час, а також того, що він раніше не судимий,
колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_1 покарання в
мінімальних межах санкції ч. З ст. 185
КК України.

Керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок Баштанського районного суду Миколаївської області
від 20 грудня 2006 року відносно
ОСОБА_1 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 5 ст. 185 КК України на ч.
З ст. 185 КК
України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

В іншій частині вирок залишити без змін.