Ухвала

іменем україни

18 грудня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_15
суддів: ОСОБА_16., ОСОБА_17,
при секретарі ОСОБА_18.,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000306, за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26 червня 2014 року щодо

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Іллічівська Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_19.,

законного представника ОСОБА_6,

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и л а:

Вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2014 року ОСОБА_7 засуджено:

· за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;

· за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 25172 грн. 48 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. компенсації за моральну шкоду.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_9 та ОСОБА_10, рішення щодо яких у касаційному порядку не оскаржуються.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26 червня 2014 року вирок місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі захисник ставить питання про зміну судових рішень щодо ОСОБА_7 у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить у задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 відмовити, оскільки у матеріалах кримінального провадження міститься його розписка про відсутність претензій до засудженого; оскільки незаконне заволодіння автомобілем ОСОБА_8, було учинено за попередньою змовою із ОСОБА_10, то завдану шкоду необхідно було стягувати з обох засуджених солідарно; за даним епізодом обвинувачення судом неправильно вказана сума цивільного позову, оскільки 10000 грн. йому було відшкодовано батьками ОСОБА_10

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, пояснення захисника та законного представника засудженого, які підтримали скаргу у повному обсязі, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_7 засуджено за те, що він 8 вересня 2013 року, приблизно о 6 год. 30 хв., за попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_9, проник на літній майданчик клубу «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований по АДРЕСА_3, звідки таємно викрав належне ОСОБА_11 майно, загальною вартістю 1343 грн. 83 коп.

28 вересня 2013 року, приблизно о 2 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_10, незаконно заволодів належним ОСОБА_12 автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_1, який знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2.

28 вересня 2013 року, приблизно о 3 год. 00 хв. ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_10, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, незаконно заволодів належним ОСОБА_13 автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_3, який знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2.

11 березня 2014 року, приблизно о 2 год. ОСОБА_7, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, незаконно заволодів належним ОСОБА_14 автомобілем НОМЕР_2, який знаходився біля під'їзду АДРЕСА_4

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та кваліфікація дій у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна неправомірним рішенням, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, в повному об'ємі.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України, особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_8 заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов підтримав, правом, передбаченим ч. 3 ст. 61 КПК України, на відмову від цивільного позову не скористався, а тому суд, з наведенням докладних підстав, прийняв рішення про часткове задоволення цивільного позову потерпілого, з урахуванням часткового відшкодування засудженим завданої злочином шкоди.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що вирок місцевого суду узгоджується з положеннями ст.ст. 61, 128, 129 КПК України.

Доводи захисника про ту обставину, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 повинні були нести солідарну цивільно-правову відповідальність перед потерпілим ОСОБА_8 не є підставою для скасування або зміни судових рішень, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

При вирішенні питання про компенсацію моральної шкоди суд виходив з принципу розумності та даних, на які посилався потерпілий у позовній заяві.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про правильність рішення суду щодо часткового задоволення позову потерпілого про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

На вимогу ст. 419 КПК України, при перегляді справи апеляційним судом, належним чином перевірені наведені в апеляції захисника доводи та прийнято рішення із зазначенням докладних мотивів, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 442 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26 червня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17