справа № 1-60/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2011 року Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого-судді Заїки Г.М., за участю секретаря судового засідання Бакалович І.Є., прокурора Копишинської О.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні маючого одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше несудимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, - за ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

6 серпня 2009 року приблизно о 10 годині ОСОБА_1, з метою таємного викрадення чужого майна, вийнявши руками скобу навісного замка вхідних дверей будинку № 24 в провулку Сабурова в м. Бердичеві, проник в середину, звідки таємно викрав телевізор 29FХ5RLХ, належний ОСОБА_2, чим завдав власнику матеріальної шкоди на загальну суму 1775 грн.

Цього ж дня, приблизно о 14 годині ОСОБА_1, за попередньою змовою з ОСОБА_3, засудженим вироком Бердичівського міськрайонного суду від 11 березня 2010 року, повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, проникли на територію домогосподарства № 24 в провулку Сабурова м. Бердичева, звідки, скориставшись послугами радіотаксі 15-62, відбуксирували автомобіль НОМЕР_1, належний ОСОБА_2, вартістю 4992 грн. до пункту прийому металобрухту ПП Вікторія центр, розташованого за адресою: м. Бердичів вул. Низгірецька. 4-А, тобто, незаконно заволодів транспортним засобом.

В ході судового слідства ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочинів не визнав та по суті обвинувачення пояснив, що в серпні 2009 року він зустрівся зі своїм другом ОСОБА_3 Разом з ним пішов до будинку його дружини ОСОБА_4 З будинку забрав телевізор потерпілого ОСОБА_2 Перед цим ОСОБА_4 показала підсудному, як відкрити двері та сказала, що вона там проживала з колишнім чоловіком ОСОБА_2 та з будинку можна все забирати, оскільки потерпілий винен їй гроші. Після цього, підсудний пішов до вищевказаного будинку, витягнув скобу з дверей та зайшов у середину. З будинку забрав телевізор, який в подальшому продав. Половину грошей віддав ОСОБА_3 та його дружині, а іншу частину грошей залишив собі. В той час підсудний вважав, що забирає майно дружини його знайомого за їхньою домовленістю і не знав, що вчиняє крадіжку.

В подальшому, після того як він забрав вищезазначений телевізор, разом з ОСОБА_3 вони пішли до того ж будинку, щоб забрати автомобіль потерпілого, оскільки ОСОБА_4 повідомила, що автомобіль також належить їй. Відштовхнувши огорожу, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 витягнули автомобіль, який не заводили, оскільки ОСОБА_3 повідомив, що в машині немає бензину. Потім вони викликали автомобіль радіотаксі та за його допомогою відбуксирували автомобіль на пункт прийому металобрухту. Коли здавали автомобіль, працівники пункту прийому металобрухту поцікавились документами на нього, на що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповіли, що документи нададуть у вечорі. На прийомі металобрухту працювала знайома підсудного ОСОБА_1, тому вона йому повірила та прийняла автомобіль. Отримавши кошти за автомобіль, вони пішли по своїх справах. На момент вчиненого він не знав, що вчиняє саме крадіжки, оскільки вважав, що забирає майно його знайомих. Про вчинення крадіжки він зрозумів вже в приміщенні міліції.

Будучи допитаним під час досудового слідства ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочинів визнав повністю та пояснив, що приблизно на початку серпня 2009 року у денний час він разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 та його дружиною пішли до будинку № 24 в пров. Сабурова в м. Бердичеві, який належить останній. На території домогосподарства він помітив автомобіль АЗЛК 2140бежевого кольору, а в будинку побачив телевізор, які вирішив викрасти. 6 серпня 2009 року приблизно о 10 годині біля кафе Заманихавін зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5, якому повідомив, що хоче продати свій телевізор. Той в свою чергу зателефонував своєму знайомому та домовився з ним про продаж телевізора. Разом з ОСОБА_5 на автомобілі покупця вони поїхали до будинку № 24 в пров. Сабурова в м. Бердичеві, щоб викрасти з вищезазначеного будинку телевізор, який він раніше там бачив. Він витягнув металеву скобу на лутці дверей та таким чином відчинив вхідні двері будинку, які були зачинені на навісний замок. Після чого, попросив ОСОБА_5, щоб той допоміг йому винести телевізор з будинку. Коли завантажили телевізор до автомобіля, то водій дав йому за телевізор 50 грн. та повідомив, що решту 350 грн. віддасть пізніше. Приблизно о 12 годині 6 серпня 2009 року він прийшов до квартири ОСОБА_3, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_6 та повідомив останньому, що телевізор, який знаходився в будинку його дружини, він викрав та вже продав. Він запропонував ОСОБА_3 здати автомобіль АЗЛК 2140, який знаходився на території домогосподарства його дружини, на металобрухт, щоб отримати гроші, на що той погодився. Приблизно о 14 годині цього ж дня він разом з ОСОБА_3 прийшли до будинку № 24 по пров. Сабурова, звідки він викликав автомобіль радіотаксі. Разом з ОСОБА_3 вони виштовхали автомобіль АЗЛК 2140 з подвір'я, після чого за допомогою автомобіля таксі відбуксирувати викрадений автомобіль до пункту прийому металобрухту Вікторія центр, розташованого по вул. Низгірецькій. Там він домовився про його продаж за 600 грн. Виручені від продажу телевізора та автомобіля гроші він витратив на власні потреби. (а. с. 127-128, 147).

Оцінивши зазначені покази, суд вважає, що зміна підсудним своїх показів в ході судового слідства, є його намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинення злочинів.

Не дивлячись на те, що підсудний вину не визнав, його вина повністю підтверджується показами потерпілого, свідків та матеріалами справи, а саме:

показами потерпілого ОСОБА_2, який пояснив, що з підсудним він не знайомий. ОСОБА_4 була його дружиною, з якою він проживав з 2000 року по 2009 рік. Влітку вони проживали в будинку по пров. Сабурова, а взимку переходили жити в інший будинок. В червні 2009 року потерпілий посварився з ОСОБА_4 та з 13 червня 2009 року поїхав проживати у м. Київ. Дружина залишилась проживати ІНФОРМАЦІЯ_7. Потерпілий інколи приїжджав до колишньої дружини. Останній раз приїжджав 15-20 липня 2009 року. Там же проживала і його матір. Декілька днів по тому матір зателефонувала йому та повідомила, що в них у будинку в пров. Сабурова хтось був. Наступного дня вона зателефонувала та повідомила, що з подвіря зник його автомобіль. На той час ОСОБА_4 вже пішла проживати до своєї бабусі, хоча будинок по пров. Сабурова належить ОСОБА_4 Потерпілий приїхав до м. Бердичева та побачився з колишньою дружиною та ОСОБА_3 ОСОБА_3 визнав, що вони викрали його автомобіль та телевізор. Автомобіль здали на металобрухт. ОСОБА_3 пояснював, що вони забрали машину через те, що потерпілий з матірю не виїжджали з будинку ОСОБА_4. Потерпілий також зустрічався і з батьком підсудного ОСОБА_1, але останнього не влаштували умови потерпілого з приводу відшкодування завданої шкоди. Автомобіль та телевізор потерпілому повернули працівники міліції. Просить суворо покарати підсудного;

показами свідка ОСОБА_6, яка пояснила, що потерпілий є її сином. З підсудним вона не знайома. Син посварився з колишньою дружиною ОСОБА_4 та поїхав у м. Київ. У сина з домоволодіння № 24 по пров. Сабурова в м. Бердичеві викрали автомобіль „Москвич та телевізор. Вищевказане домоволодіння належить ОСОБА_4, де свідок разом з потерпілим тимчасово проживали з її дозволу. 5 серпня 2009 року до будинку прийшла ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Свідок в той час перебувала в будинку та пакувала речі, оскільки мала переходити жити до іншого будинку. У вечірній час ОСОБА_6 помітила, що зникла ігрова приставка до телевізора, а зранку зник і телевізор. Потім з подвір"я зник автомобіль. З цього приводу вона викликала працівників міліції. Також ОСОБА_7 пояснила, що будинок закривався на замок. У ОСОБА_4 ключів від вказаного замка не було;

показами свідка ОСОБА_4, яка пояснила, що потерпілий ОСОБА_2 є її колишнім чоловік. Стосунки з ним нормальні. Також знайома з підсудним, який раніше з ними жив. В той час коли була вчинена крадіжка вона вже співмешкала з ОСОБА_3 Потерпілий проживав з матірю по пров. Сабурова в м. Бердичеві, а вона проживала у ОСОБА_3 В один із днів разом з підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вона пішла до будинку по пров. Сабурова, щоб забрати гроші у колишнього чоловіка та його матері. Вони забрали гроші і пішли. Про крадіжку на той час їй не було відомо. Про вчинене ОСОБА_4 дізналась коли приїхали працівники міліції. В ночі також приїжджала матір потерпілого і повідомила , що викрали автомобіль. Потім ОСОБА_3 їй розповів, що він та ОСОБА_1 викрали телевізор та автомобіль потерпілого. Також ОСОБА_4 пояснила, що будинок по провулку Сабурова закривався лише на клямку. Про майно її колишнього чоловіка її розпитував ОСОБА_3;

показами свідка ОСОБА_3, який пояснив, що дати, коли це сталось, він не памятає. Він запропонував підсудному ОСОБА_1 викрасти автомобіль і вони пішли до будинку по пров. Сабурова. Будинок належить його дружині ОСОБА_4 Вони забрали автомобіль, який належить потерпілому ОСОБА_2, та здали його на металобрухт. На пункті прийому металобрухту про реалізацію автомобіля домовлявся підсудний ОСОБА_1 Також свідок пояснив, що про викрадення телевізора йому розповіли працівники міліції. Він зрозумів, що телевізор викрав підсудний ОСОБА_1 Про викрадення автомобіля та телевізора свідок розповів ОСОБА_4;

показами свідка ОСОБА_8, який пояснив, що він працював водієм радіо таксі. В один із днів поїхав на виклик на вул. Молодогвардійську, де його очікували два хлопці - підсудний ОСОБА_1 та ще один. Хлопці сказали, що по провулку Сабурова знаходиться автомобіль, який необхідно забрати та відбуксировувати на пункт прийому металобрухту. Про те, що підсудний ОСОБА_1 та інший хлопець викрадають автомобіль, у свідка підозр не було, оскільки хлопці зайшли на подвіря, де стояв автомобіль, як до себе додому. Підсудний сів за кермо автомобіля, інший хлопець сів до автомобіля таксі. Автомобіль він відбуксирував на пункт прийому металобрухту;

показами свідка ОСОБА_9, яка пояснила, що вона працювала на пункті прийому металобрухту. Влітку 2009 року о 17 години до неї прийшов підсудний ОСОБА_1 та сказав, що може здати на металобрухт автомобіль „Москвич. Свідок запитала у підсудного про документи на автомобіль. ОСОБА_1 відповів, що документи на автомобіль є і він їх принесе наступного дня. З цього приводу свідок зателефонувала начальнику, який сказав прийняти автомобіль, що вона і зробила. Автомобіль поставили на майданчик. Наступного дня підсудний не прийшов та документів на автомобіль не приніс. За транспортний засіб свідок заплатила підсудному близько 640 грн. Автомобіль прийняла у підсудного тому, що він раніше працював на пункті прийому металобрухту і вони його знали. Вона спілкувалась та бачила лише підсудного ОСОБА_1В, який сказав, що автомобіль належить йому.

показами свідка ОСОБА_10, який пояснив, що в один із днів до нього зателефонувала його працівник - завідуюча складом прийому металобрухту ОСОБА_9 та повідомила, що на пункт прийому металобрухту своїм ходом приїхав автомобіль, який бажають здати на металобрухт. Автомобіль був без документів. У них була домовленість з працівниками міліції про те, що у випадку коли до них звертаються про прийом автомашин, на які немає документів, вони повідомляють працівникам міліції. Свідок наказав ОСОБА_9 прийняти автомобіль та поставити його на окремий майданчик. З приводу прийому автомобіля було складено акт. Документи на автомобіль повинні були принести на наступний день, але їх ніхто не приніс. Тому автомобіль залишався на майданчику і утилізації не підлягав. В подальшому автомобіль забрав потерпілий;

показами свідка ОСОБА_5, який пояснив, що знає підсудного та потерпілого. З підсудним ОСОБА_1 він познайомився у ОСОБА_3 За день-два до вчинення крадіжки підсудний ОСОБА_1 сказав, що в нього є телевізор, який необхідно продати. ОСОБА_1 також попросив, щоб свідок поміг його продати, на що ОСОБА_5 погодився. Вони поїхали до будинку, де підсудний ОСОБА_1 пішов в середину та виніс телевізор, який в подальшому вони продали. Про те, що телевізор крадений, свідок не знав;

показами свідка ОСОБА_11, який пояснив, що підсудного та потерпілого він не знає. В один із днів до нього підійшли знайомі ОСОБА_5 та ОСОБА_1. ОСОБА_5 сказав, що вони продають телевізор і чи він не хоче його купити, на що свідок погодився. Вони втрьох поїхали до провулку Сабурова в м. Бердичеві, де вказані особи винесли йому телевізор, який він у них придбав за 400 грн.

з'явленням із зізнанням ОСОБА_3 від 11 серпня 2009 року, відповідно до якого ОСОБА_3 добровільно зізнався у скоєному ним злочині (а. с. 15);

протоколом впізнання особи по фотознімкам за участю свідка ОСОБА_8 від 23 вересня 209 року, відповідно до якого ОСОБА_8 вказав на ОСОБА_3, як на особу, яка замовила буксирування автомобіля АЗЛК 2140 на пункт прийому металобрухту (а. с. 101);

протоколом впізнання особи по фотознімкам за участю свідка ОСОБА_8 від 23 вересня 209 року, відповідно до якого ОСОБА_8 вказав на ОСОБА_1, як на особу, яка замовила буксирування автомобіля АЗЛК 2140 на пункт прийому металобрухту (а. с. 103);

протоколом огляду місця події від 6 серпня 2009 року, відповідно до якого було оглянуто місце скоєння злочину - домогосподарство будинку № 24 в пров. Сабурова в м. Бердичеві та зафіксовано сліди скоєння злочину (а.с.8-11);

протоколом огляду місця події від 12 серпня 2009 року, відповідно якого на території ПП Вікторія центр за адресою: м. Бердичів вул. Низгірецька 4-А, було оглянуто автомобіль АЗЛК 2140 кузов №1731114, рама №398494, 1985 року випуску, належний потерпілому ОСОБА_2 (а. с. 12-14);

протоколом огляду речових доказів від 12 серпня 2009 року, відповідно до якого було оглянуто вказаний автомобіля АЗЛК 2140 (а. с. 25);

висновком судової авто-товарознавчої експертизи за № 9/3-7 від 8 вересня 2009 року, відповідно до якого вартість викраденого автомобіля АЗЛК 2140 становить 4992 грн. (а. с. 39-41);

протоколом огляду місця події від 13 серпня 2009 року, відповідно до якого у ОСОБА_11 в приміщенні Бердичівського МВ було вилучено телевізор " LG 29FХ5RLХ, належний потерпілому ОСОБА_2 (а. с. 18-19);

протоколом огляду речових доказів від 22 вересня 2009 року, відповідно до якого було оглянуто зазначений телевізор ( а. с.77);

висновком судово-товарознавчої експертизи за № 71 від 22 вересня 2009 року, відповідно до якого вартість викраденого телевізору становить 1775 грн. (а. с.75).

Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного в скоєні злочинів.

Суд знаходить вину ОСОБА_1 в скоєні таємного викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, тобто в скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, повністю доведеною.

Вину ОСОБА_1 в скоєні незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, з проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, повністю доведеною.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів злочини тяжкі, особу винного, який раніше несудимий, по місцю проживання характеризується посередньо, на утриманні має неповнолітню дитину.

Суд виключає з обвинувачення підсудному як обставину, що помякшує його покарання щире каяття, оскільки така обставина не знайшла свого підтвердження в ході судового слідства.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку про призначення підсудному ОСОБА_1 за ст. 185 ч.3 КК України покарання у виді позбавлення волі, за ст. 289 ч.2 КК України покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, оскільки вважає, що лише повна ізоляція підсудного від суспільства буде необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України остаточне покарання підсудному суд призначає за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов по справі не заявлено, судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч.2 КК України, та призначити йому покарання:

за ст. 185 ч. 3 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

за ст. 289 ч. 2 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_1 до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому не змінювати, залишити взяття під варту.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з моменту його затримання, тобто з 26 березня 2010 року.

Речові докази по справі автомобіль НОМЕР_2 та телевізор "LG 29FХ5RLХ, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_2, залишити потерпілому. Автомобіль ГАЗ 3110 д.н.з. НОМЕР_3, який знаходиться на зберіганні у свідка ОСОБА_8, залишити свідку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий