В И Р О К
Іменем України
14.01.2015 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із участю: - секретаря ОСОБА_2 ,
- прокурора ОСОБА_3 ,
- потерпілої ОСОБА_4 ,
- обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.185 КК України,
УСТАНОВИВ :
Приблизно о 00 годин 30 хвилин 03.11.2014 року ОСОБА_5 , перебуваючи у м.Жмеринці Вінницької області, з метою таємного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, умисно, таємно, використовуючи приставну драбину, через балконний отвір другого поверху проник до нежилого новозбудованого приватного будинку на АДРЕСА_2 , у вказаному населеному пункті, який належить ОСОБА_4 , звідки вчинив крадіжку перфоратора "BOSCH GBH 4DFE" вартістю 1200 грн. та кутову шліфувальну машину "ОМАХ 05525" вартістю 350 грн. Із вказаним викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 1550 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю.
Показав, що кримінальне правопорушення вчинив за обставин, викладених вище.
Пояснив, що маючи особисті зобов`язання стосовно повернення позики він вирішив вчинити крадіжку, з метою чого після опівночі 03.11.2014 року прийшов до новозбудованого приміщення приватного будинку на АДРЕСА_2 , яке оглянув зовні. Побачивши закритий плівкою балконний отвір на другому поверсі вказаної будівлі, він знайшов на території сусідньої садиби драбину, по якій піднявся до зазначеного балкону, розрізав плівку та проник всередину будинку, оглянувши внутрішні приміщення якого у ванній кімнаті виявив перфоратор із кутовою шліфувальною машинкою, які узяв із собою, покинувши будинок через двері запасного виходу на першому поверсі, відчинивши їх зсередини. В подальшому викрадений перфоратор він здав до ломбарду, а кутову шліфувальну машинку продав своєму знайомому, у якого її згодом вилучили працівники міліції. Із переліком, найменуванням та вартістю викраденого ним майна погодився. У вчиненому розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що після отримання вранці 04.11.2014 року повідомлення сусідки стосовно пошкодження плівки на балконі та незачинених дверей у їх новозбудованому будинку на АДРЕСА_2 , де напередодні працював її чоловік, вони з сином прибули туди та оглянули вій будинок, виявивши крадіжку належних їх сім`ї перфоратора та кутової шліфувальної машинки, про що заявила в міліцію. Вказала про власну згоду щодо визначеної в межах обвинувачення загальної вартості викрадених речей в сумі 1550 грн. Підтвердила, що в ході досудового розслідування працівниками міліції ій повернуто викрадену кутову шліфувальну машину у її первинному стані.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Представник цивільного позивача та обвинувачений заявили, що кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсязу дослідження доказів.
При цьому суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, є тяжким злочином , разом з тим він не є складним та є одноепізодним; обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад; якість зібраних під час провадження досудового слідства доказів сумнівів у суду не викликають.
Таким чином суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 умисно вчинив таємне викрадення чужого майна, а тому він підлягає кримінальній відповідальності за ч.3 ст.185 КК України, за кваліфікуючою ознакою вчинення ним крадіжки, поєднаної з проникненнм у житло.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 хоча й вважається особою, яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності; проте негативно характеризується за місцем проживання, наразі ніде не працює та не перебуває на обліку в центрі зайнятості наседлення, існуючи за рахунок випадкових заробітків, не має правового статусу безробітної особи; на обліку у лікарів психіатрів та наркологів не перебував і не перебуває.
Ті обставни, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, під час провадження досудового розслідування та в ході судового розгляду активно сприяв розкриттю злочину, слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного суд доходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, що за санкцією вказаної частини статті кримінального закону не має альтернативного поділу, у виді позбавлення волі, і не вбачає у даному конкретному випадку застосування до нього вимог ст.69, 69-1 КК України.
Одночасно, приймаючи до уваги, що вчинене ним кримінальне правопорушення є тяжким злочином, що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, з урахуванням особи ОСОБА_5 , який є таким, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а також враховуючи обставин, що пом`якшують його покарання, та за відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень без відбування покарання шляхом звільнення його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього певних обов`язків на період терміну випробування.
Враховуючи, що в ході судового провадження ніким з його учасників не заявлено про зміну чи скасування попередньо обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, останній слід йому залишити до набрання вироком законної сили.
Речовий доказ, що є викраденим майном, необхідно залишити у володінні потерпілої; решта речових доказів підлягає знищенню.
За повідомленої прокурором відсутності судових витрат на залучення експерта, що належать до обсягу доказової бази, питання щодо їх компенсації судом не вирішується
Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання , якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
1) не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
До набрання вироком законної сили попередньо обраний ОСОБА_5 запобіжний захід залишити без змін - особисте зобов`язання.
Речові докази: кутову шліфувальну машину "ОМАХ 05525" залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_4 (а.к.п.91); дактилоплівку з відбитком сліду взуття, поміщену до еспертного пакету №1595844, та два відбитки слідів пальців, поміщені до еспертного пакету №0983871, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області, - знищити (а.к.п.48,50 відповідно).
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1