В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2013 року
Рівненський міський суд
Рівненської області

в особі судді - Музичук
Н.Ю.

при секретарі - Швець А.Л.

за участю прокурора -
Клімашевича І.О.

захисників підсудних - ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне кримінальну
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста
Рівне Рівненської області, громадянки
України, із середньою технічною
освітою, заміжньої, на утриманні двоє
неповнолітніх дітей, працюючої
менеджером фірми «RELAIBLE-dryzstvo»
Республіки Чехія, проживаючої в
АДРЕСА_3 зареєстрованої в АДРЕСА_4,
Республіка Чехія, раніше не судимої, у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 149
ч.2 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки міста
Рівне Рівненської області, громадянки
України, із середньою освітою,
заміжньої, на утриманні двоє
неповнолітніх дітей, працюючої
бухгалтером ТзОВ «Навіго», проживаючої
в АДРЕСА_5 раніше не судимої, у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 149 ч.2 КК
України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця села
Нове Село Жидачівського району
Львівської області, громадянина
України, із середньою освітою,
одруженого, на утриманні двоє
неповнолітніх дітей, офіційно не
працюючого, проживаючого в АДРЕСА_3
зареєстрованого в АДРЕСА_6 судимості не
має, у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 149 ч.2 КК України,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_12, уродженки села
Купине Хмельницької області,
громадянки України, із середньою
технічною освітою, заміжньої,
пенсіонерки, проживаючої в АДРЕСА_3
раніше не судимої, у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 149 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 2000 по 2009 рік, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, діючи за
попередньою змовою групою осіб, умисно,
з корисних спонукань, з метою законного
переміщення жінок за їх згодою через
державний кордон України, для
подальшого продажу іншій особі з метою
сексуальної експлуатації, підшукали на
території Рівненської та Хмельницької
областей осіб жіночої статі, яких
залучили в боргову кабалу, шляхом
надання грошових коштів для оформлення
документів, законно перемістили їх
через державний кордон України до
Республіки Чехія, де вчинили продаж
власникам нічних клубів. В подальшому
ОСОБА_3 розподіляла між співучасниками
кошти, отримані від продажу жінок. При
цьому кожен із співучасників, в кожному
окремому випадку виконував функції
підшукання, вербування, введення в
боргову кабалу, організацію місця
тимчасового утримання потерпілих,
контроль і забезпечення виготовлення
необхідних документів та організацію
перевезення за межі України
вищевказаних осіб жіночої статі.

Під час перебування в нічних клубах
оплатно-передані жінки протягом
одного-трьох місяців, в залежності від
терміну дії візи, у відповідності до
встановленого власниками клубів
порядку, в переважній більшості
цілодобово, перебували в приміщенні
бару таких клубів, де були зобов'язані
розважати відвідувачів, пропонувати
надання інтимних послуг та за бажанням
клієнта клубу надавати такі послуги
переважно із розрахунку: 30 хвилин
надання сексуальних послуг клієнту - 40
євро, 1 година - 60 євро. Половину
отриманих за надання інтимних послуг
коштів, жінки, в супереч своєї волі,
повинні були віддавати власнику клубу
через бармена. Вказані жінки проживали
в кімнатах, які знаходились на
території нічних клубів, де і надавали
сексуальні послуги клієнтам. Окрім
суми надуманого боргу та штрафів з
жінок-потерпілих щоденно вираховували
50 євро за проживання. Крім того, вони не
могли залишити територію клубу без
дозволу власника (організатора клубу)
чи особи, яка здійснювала за ними
нагляд, в переважній більшості такою
особою був бармен. Крім того, ОСОБА_3
близько одного разу на тиждень
приїжджала до нічного клубу та в
супереч волі потерпілих, користуючись
їх залежністю, забирала частину
отриманих від надання інтимних послуг
коштів. Потерпілі не мали можливості
самовільно покинути територію
Республіки Чехія так, як після їх
передачі до нічного клубу у них
забирали паспорта громадянина України
для виїзду за кордон. Крім того, в разі
відмови займатись проституцією до
жінок-потерпілих здійснювався
психічний, а в окремих випадках і
фізичний тиск. Умовою повернення до
України жінки-потерпілої була сплата
отриманих від надання інтимних послуг
коштів, які б перекривали суму боргу,
тобто суми, витраченої на придбання у
ОСОБА_3 жінки, а також сум, які виникали
під час перебування в клубі (прожиття,
штрафи, інше), про це неодноразово
наголошувалось потерпілим. На випадок
перевірки нічного клубу
правоохоронними органами Республіки
Чехія, власники клубу або бармен
інструктували жінок - потерпілих, як
необхідно себе поводити та які
відповіді давати на поставлені
запитання.

Крім того, до окремих жінок-потерпілих
ОСОБА_6, у разі відмови надати інтимні
послуги, застосовував психологічний
тиск, а в окремих випадках і фізичне
насильство. Якщо ж термін дії візи
закінчувався і жінка-потерпіла мала
повертатися на Україну, але не в
повному обсязі виплатила суму боргу, то
до неї зі сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_6
ставилася вимога повернутися назад до
клубу в Республіці Чехія, яка
супроводжувалася погрозою
застосування насильства та
розголошенням відомостей особистого
характеру. В зв'язку з цим деякі жінки
були змушені повторно їхати в
Республіку Чехія для надання інтимних
послуг.

І.Так, приблизно в кінці 2000 року ОСОБА_3,
ОСОБА_5, та ОСОБА_6, діючи за попередньою
змовою групою осіб, з метою подальшого
продажу, підшукали в м. Остріг
Рівненської області ОСОБА_9 та,
використовуючи уразливий стан
потерпілої, схилили її до виїзду за
кордон для зайняття проституцією.
ОСОБА_3, отримавши згоду ОСОБА_9, через
свою сестру ОСОБА_5 передала потерпілій
кошти для виготовлення необхідних для
виїзду за кордон документів, таким
чином вводячи потерпілу у боргову
залежність. 21.04.2001 ОСОБА_5 забезпечила
переправлення ОСОБА_9 через державний
кордон України до м. Прага Республіки
Чехія, де її зустріла ОСОБА_3 та
забезпечила подальше її переправлення
до району Домажліце, Республіки Чехія,
де передала власнику нічного клубу
"ІНФОРМАЦІЯ_14" - невстановленій особі
чоловіка на ім`я ОСОБА_10, який сплатив в
рахунок продажу потерпілої 500 доларів
США. Перебуваючи в клубі, ОСОБА_9, була
змушена відшкодувати власнику клубу
кошти, затрачені на її придбання, а
після відшкодування цих коштів
сплачувати половину від суми
заробітку, отриману в рахунок сплати за
надання сексуальних послуг. Крім того,
в разі відмови надавати сексуальні
послуги клієнтові, щодо неї
застосовувались заходи
дисциплінарного впливу, які виражались
у зобов'язанні виплати штрафів, а в
разі категоричної відмови займатись
проституцією, щодо неї ОСОБА_6
застосовувалось фізичне насилля, що
виражалось в побоях та мордуванні.
ОСОБА_6, діючи відповідно до
попередньої злочинної змови,
здійснював функцію контролю та
забезпечення відповідних дій
потерпілої, отримував частину коштів
від незаконної сексуальної
експлуатації, застосовуючи психічне та
фізичне насилля примушував її до
надання сексуальних послуг.

Бажаючи уникнути сексуальної
експлуатації, ОСОБА_9, намагалась
втекти з нічного клубу, однак, ОСОБА_6,
знайшов її та, застосовуючи фізичне
насилля. примусив до подальшого
зайняття проституцією. 30.11.2001 року
ОСОБА_9 рейсовим автобусом повернулася
в Україну. Перед поверненням в Україну
ОСОБА_9 зі сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_6 була
висунута вимога про повернення до
Республіки Чехія для подальшого
зайняття проституцією. При цьому
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 погрожували ОСОБА_9
застосуванням насильства як до неї так
і до членів її сім'ї, а також
розголошенням відомостей особистого
характеру. В зв'язку з цим ОСОБА_9,
повернувшись на Україну, змушена була
за кошти надані ОСОБА_3 повторно
виготовити собі візу та 15.12.2001 року
повернутися до Республіки Чехія для
надання сексуальних послуг на
попередніх умовах. Тільки 15.03.2002 року
ОСОБА_9 рейсовим автобусом повернулася
в Україну.

ІІ. Крім цього, повторно, приблизно в
червні 2002 року ОСОБА_5, діючи відповідно
до попередньої злочинної змови з
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, підшукала в м. Рівне
ОСОБА_11 та, використовуючи уразливий
стан потерпілої, схилила до виїзду за
кордон для зайняття проституцією.
Отримавши згоду потерпілої, ОСОБА_5,
діючи з відома та відповідно до
попередньої змови, спільно із ОСОБА_3,
забезпечила виготовлення необхідних
для виїзду до Республіки Чехія
документів, таким чином вводячи
потерпілу у боргову залежність. 29.06.2002
Року ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_6 та
ОСОБА_5, діючи відповідно до
попередньої злочинної змови,
забезпечили переправлення ОСОБА_11
через державний кордон України до
населеного пункту району Фолмава,
Республіки Чехія, де передали власнику
нічного клубу "Палм Біч" -
невстановленій особі чоловіка на ім`я
ОСОБА_10, який сплатив ОСОБА_3, в рахунок
продажу потерпілої 850 євро. Перебуваючи
в клубі, ОСОБА_11 була змушена
відшкодувати власнику клубу кошти,
затрачені на її придбання, а після
відшкодування цих коштів сплачувати
половину від суми заробітку, отриману в
рахунок сплати за надання сексуальних
послуг. Перебуваючи в нічному клубі
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, діючи відповідно до
попередньої злочинної змови,
здійснювали функцію контролю за
забезпеченням відповідних дій
потерпілої, а також отримували частину
коштів від незаконної сексуальної
експлуатації. ОСОБА_11 перебувала в
клубі до 22.12.2002 року, після чого
повернулась до України.

ІІІ. Продовжуючи свою злочинну
діяльність, повторно, приблизно в
серпні 2005 року ОСОБА_3, підшукала в м.
Рівне ОСОБА_12 та, використовуючи
уразливий стан потерпілої, шляхом
обману про можливість
працевлаштування за кордоном
офіціанткою, схилила її до виїзду за
кордон. Отримавши згоду потерпілої,
ОСОБА_3, забезпечила виготовлення
необхідних для виїзду до Республіки
Чехія документів, в такий спосіб
вводячи ОСОБА_12 у боргову залежність.
04.12.2005 Року ОСОБА_3, забезпечила
переправлення ОСОБА_12 через державний
кордон України до м. Плзень, Республіки
Чехія, де передала власнику нічного
клубу "ІНФОРМАЦІЯ_13" - невстановленій
особі чоловіка на ім`я ОСОБА_10, який
сплатив ОСОБА_3, в рахунок продажу
потерпілої 2000 євро. Перебуваючи в
клубі, ОСОБА_12 була змушена
відшкодувати власнику клубу кошти,
затрачені на її придбання, а після
відшкодування цих коштів сплачувати
половину від суми заробітку, отриману в
рахунок сплати за надання сексуальних
послуг. 02.03.2006 Року ОСОБА_12 повернулася
в Україну. Перед поверненням в Україну
ОСОБА_12 зі сторони ОСОБА_3 була висунута
вимога про повернення до Республіки
Чехія для подальшого зайняття
проституцією. При цьому ОСОБА_3
погрожувала ОСОБА_12 застосуванням
насильства, а також розголошенням
відомостей особистого характеру. В
зв'язку з цим ОСОБА_12, повернувшись на
Україну, змушена була повторно
виготовити собі візу та 25.03.2006 року
повернутися до Республіки Чехія для
надання сексуальних послуг на
попередніх умовах. Тільки 21.05.2006 року
ОСОБА_12 повернулася в Україну.

ІV. Крім цього, повторно, влітку 2005 року
ОСОБА_3 підшукала в с. Купино,
Шепетівського району, Хмельницької
області ОСОБА_13 та, використовуючи
уразливий стан потерпілої, схилила її
до виїзду за кордон. Отримавши згоду
потерпілої, ОСОБА_3, діючи з відома та
відповідно до попередньої змови,
спільно із ОСОБА_7, забезпечила
виготовлення необхідних для виїзду до
Республіки Чехія документів, в такий
спосіб вводячи потерпілу у боргову
залежність. 17.01.2006 Року ОСОБА_3 спільно
із ОСОБА_6, діючи відповідно до
попередньої злочинної змови,
забезпечили переправлення ОСОБА_13
через державний кордон України до
населеного пункту Бабілон в районі
Домажліце, Республіки Чехія, де
передали власнику нічного клубу
"Нон-Стоп" - невстановленій особі
чоловіка на ім`я ОСОБА_10, який сплатив
ОСОБА_3, в рахунок продажу потерпілої 2700
євро. Перебуваючи в клубі, ОСОБА_13
була змушена відшкодувати власнику
клубу кошти, затрачені на її придбання,
а після відшкодування цих коштів
сплачувати половину від суми
заробітку, отриману в рахунок сплати за
надання сексуальних послуг. Крім того,
в разі відмови надавати сексуальні
послуги клієнтові застосовувались
заходи дисциплінарного впливу, які
виражались у зобов'язанні виплати
штрафів. Таким чином, створювались
умови для підтримки боргової
залежності потерпілої. Перебуваючи в
нічному клубі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, діючи
відповідно до попередньої злочинної
змови з ОСОБА_3, здійснювали функцію
контролю за забезпеченням відповідних
дій потерпілої, а також отримували
частину коштів від незаконної
сексуальної експлуатації. ОСОБА_13
перебувала в клубі до 16.04.2006 року, після
чого повернулась в Україну. Перед
поверненням в Україну ОСОБА_13 зі
сторони ОСОБА_3 була висунута вимога
про повернення до Республіки Чехія для
подальшого зайняття проституцією. При
цьому ОСОБА_3 погрожувала ОСОБА_13
розголошенням відомостей особистого
характеру. В зв'язку з цим ОСОБА_13,
повернувшись на Україну, змушена була
повторно виготовити собі візу та 30.05.2006
року повернутися до Республіки Чехія
для надання сексуальних послуг на
попередніх умовах. Тільки 12.06.2006 року
ОСОБА_13 повернулася в Україну.

V. Також, повторно, приблизно в середині
2006 року ОСОБА_5, діючи з відома та
відповідно до попередньої змови з
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, використовуючи
уразливий стан потерпілої ОСОБА_14
сприяла виїзду останньої за кордон для
зайняття проституцією, а саме ОСОБА_5,
забезпечила виготовлення необхідних
для виїзду ОСОБА_14 до Республіки Чехія
документів, цим самим вводячи
потерпілу у боргову залежність. 16.11.2006
Року ОСОБА_14 рейсовим автобусом була
переправлена до м. Прага Республіки
Чехія, звідки ОСОБА_6 в подальшому була
переправлена до населеного пункту
Бабілон в районі Домажліце, Республіки
Чехія, де передана власнику нічного
клубу "Нон-Стоп" - невстановленій особі
чоловіка на ім`я ОСОБА_10, який сплатив
ОСОБА_3, в рахунок продажу потерпілої 2000
євро. Перебуваючи в клубі, ОСОБА_14 була
змушена відшкодувати власнику клубу
кошти, затрачені на її придбання, а
після відшкодування цих коштів
сплачувати половину від суми
заробітку, отриману в рахунок сплати за
надання сексуальних послуг. Крім того,
в разі відмови надавати сексуальні
послуги клієнтові застосовувались
заходи дисциплінарного впливу, які
виражались у зобов'язанні виплати
штрафів. Таким чином, створювались
умови для підтримки боргової
залежності потерпілої. ОСОБА_14
перебувала в клубі до 17.02.2007року, після
чого повернулась до України.

VІ. Крім того, повторно, в кінці 2006 року
ОСОБА_3, підшукала в м. Рівне ОСОБА_15, яку
шляхом обману, що виразився у
повідомленні потерпілій про
можливість працевлаштування в
Республіці Чехія на одному із заводів,
використовуючи уразливий стан
потерпілої, схилила до виїзду за
кордон. В подальшому, ОСОБА_3 спільно з
ОСОБА_7, отримавши згоду потерпілої,
діючи з відома та відповідно до
попередньої змови, забезпечили
виготовлення необхідних для виїзду до
Республіки Чехія документів, цим самим
вводячи потерпілу у боргову
залежність. 03.12.2006 Року ОСОБА_7, діючи
відповідно до попередньої злочинної
змови із ОСОБА_3, забезпечила
переправлення ОСОБА_15 через державний
кордон України до Республіки Чехія. По
прибуттю в м. Плзень, Республіки Чехія,
потерпілу зустрів ОСОБА_6, який перевіз
ОСОБА_15 до нічного клубу «ІНФОРМАЦІЯ_13»
(нова назва «ІНФОРМАЦІЯ_13»), де передав
власнику - невстановленій особі
чоловіка на ім`я ОСОБА_10, який сплатив
ОСОБА_3, в рахунок продажу ОСОБА_15 1300
євро. Перебуваючи в клубі, ОСОБА_15, в
супереч власної волі була змушена
відшкодувати власнику клубу кошти,
затрачені на її придбання, а після
відшкодування цих коштів сплачувати
половину від суми заробітку, отриману в
рахунок сплати за надання сексуальних
послуг. Крім того, в разі відмови
надавати сексуальні послуги клієнтові,
власниками клубів застосовувались
заходи дисциплінарного впливу, які
виражались у зобов'язанні виплати
штрафів, а в разі категоричної відмови
жінкою займатись проституцією, щодо
неї застосовувалось фізичне насилля,
що виражалось в побоях та мордуванні.
Працюючи в нічному клубі офіціантом,
ОСОБА_5, діючи відповідно до
попередньої злочинної змови,
здійснювала функцію контролю за
забезпеченням відповідних дій
потерпілої, а також отримувала частину
коштів від незаконної сексуальної
експлуатації. ОСОБА_15 була вимушена
перебувати в клубі до 02.03.2007 року, після
чого повернулась до України. Перед
поверненням в Україну ОСОБА_15 зі
сторони ОСОБА_3 була висунута вимога
про повернення до Республіки Чехія для
подальшого зайняття проституцією. При
цьому ОСОБА_3 погрожувала ОСОБА_15
розголошенням відомостей особистого
характеру. В зв'язку з цим ОСОБА_15,
повернувшись на Україну, змушена була
повторно виготовити собі візу та 01.07.2007
року повернутися до Республіки Чехія
для надання сексуальних послуг на
попередніх умовах. Тільки 30.09.2007 року
ОСОБА_15 повернулася в Україну.

VІІ. Продовжуючи свою злочинну
діяльність, приблизно в жовтні 2008 року
ОСОБА_5, діючи відповідно до
попередньої злочинної змови із ОСОБА_3
та ОСОБА_7, з метою вербовки до виїзду за
кордон для подальшого продажу з метою
сексуальної експлуатації, підшукала в
м. Рівне ОСОБА_16, та, використовуючи
уразливий стан потерпілої схилила її
до виїзду в Республіку Чехія. Протягом
листопада 2008 - січня 2009 років, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_5, отримавши згоду
потерпілої, діючи з відома та
відповідно до попередньої змови
забезпечили виготовлення необхідних
для виїзду до Республіки Чехія
документів, які виготовляли за свій
рахунок, цим самим вводячи потерпілу у
боргову залежність. 16.02.2009 Року ОСОБА_7,
забезпечила законне переправлення
ОСОБА_16, через кордон України
мікроавтобусом Мерседес, номерні знаки
3Р 10132, який належить фірмі «Релайбле»,
засновниками якої є ОСОБА_3, та ОСОБА_6
до м. Плзень. Далі, ОСОБА_5, утримувала
потерпілу в приміщенні нічного клубу
"ІНФОРМАЦІЯ_13", розташованого в
населеному пункті Бабілон-66, район
Домажліце, Республіки Чехія. ОСОБА_3
отримала від власника нічного клубу
невстановленої особи на ім'я ОСОБА_10 1500
євро за продаж потерпілої. Побачивши
умови, в яких необхідно буде працювати
та зрозумівши те, що вона передана для
сексуальної експлуатації та вимушена
займатись проституцією, ОСОБА_16,
скориставшись тим, що до приміщення
клубу, де вона перебувала, зайшли
представники правоохоронних органів
Республіки Чехія, звернулась до них із
повідомленням про вчинення щодо неї
злочину. Після цього потерпіла була
повернута до України.

Допитана в ході судового слідства
ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів
не визнала та показала, що із 1998 року
вона виїхала в Чеську республіку на
працевлаштування різноробочою, де їй
запропонували співпрацю із Чеською
фірмою по працевлаштуванню громадян в
Чехії «RELAIBLE-dryzstvo», чим вона займалась в
2001-2003 роках, за винятком періодів
відпусток по пологах і догляду за
дітьми, працювала законно і прозоро. ЇЇ
робота заключалась в оформленні
документів та працевлаштуванні
іноземців в Чехії, в тому числі
громадян України і інших держав. В цій
роботі їй допомагали сестра ОСОБА_5,
мати ОСОБА_7 та чоловік ОСОБА_6 Про
продаж людей для сексуальної
експлуатації в її роботі не було мови,
вона заробляла достатні кошти на фірмі.
Із числа потерпілих їй відомі: ОСОБА_18,
як двоюрідна сестра, якій вона
допомагала оформити гостьову візу,
документи і поїхати в Чехію в 2003-2006
роках, де та працювала на заводі;
ОСОБА_13, як знайома з дитинства,
односельці її баби, яка звернулась по
допомогу виїзду і працевлаштування,
якій оформлені документи, отримана
віза, працевлаштована в лісовому
господарстві та на заводі; ОСОБА_12, як
прийнята по догляду за її дітьми особа,
яка мала коротку візу, за домовленістю
мала доглядати дітей 2 місяці, була в
кінці 2004 року близько місяця, після
чого її доля невідома. Інших
потерпілих вона знає тільки, у зв'язку
із кримінальною справою, не пам'ятає
щоб приходилось раніше з ними
зустрічатись. Через фірму в Чехії було
влаштовано нею приблизно 2 тисячі
чоловік. Їй особисто нічого не відомо
про вербування жінок та передачу їх до
сексуальної експлуатації, особисто
вона до цього не має ніякого
відношення, весь період інкримінованих
діянь вона була в Чехії. Ніякі факти про
зайняття злочинною діяльністю
обвинуваченими, в тому числі сестрою,
матір»ю та чоловіком їй невідомі.
Вказані потерпілими факти вона
заперечує, як наклеп. Вважає, що
потерпілих попросила міліція, оскільки
ні одна потерпіла добровільно не
звернулась із заявою, всі вони були під
тиском органів міліції. Причиною
порушення кримінальної справи вказала
її відмову платити гроші на вимогу
працівників української міліції в
2007-2010 роках, про що вона писала заяву в
поліцію Чехії, але провадження закрите.
Епізод щодо потерпілої ОСОБА_14
порушений незаконно після екстрадиції
її із Чеської республіки за
відсутністю дозволу Чеської сторони.
Крім того, всі інкриміновані їй епізоди
вважає не підтвердженими належними
доказами, окрім показів потерпілих, не
доведеними в суді, просить по суті
обвинувачення її виправдати.

Згідно досліджених судом протоколів
досудового слідства на а.с. 208-210, 212-213,
214-217 т.5, допитана в якості
обвинуваченої ОСОБА_3 показала, що вона
являється засновником кооперативу
«Релайбле» в республіці Чехія,
займається працевлаштуванням громадян
з України за кордоном, що в період часу
з 2003 по 2006 рік орендарями клубу
«ІНФОРМАЦІЯ_13» в Р.Чехія були громадяни
ОСОБА_10 та ОСОБА_19, яких вона знає
особисто, її сестра ОСОБА_5 працювала в
даному клубі барменом, вона інколи
відвідувала свою сестру в клубі
«ІНФОРМАЦІЯ_13», під час цих зустрічей
вона бачила в даному клубі дівчат з
України, але чим вони там займалися для
неї не відомо. Не заперечує, що згідно
протоколу впізнання по фотознімках від
30.06.2010, вона впізнала ОСОБА_20 - бармена
клубу «ІНФОРМАЦІЯ_13», ОСОБА_21 та ОСОБА_22
- орендарів клубу «ІНФОРМАЦІЯ_13» та
ОСОБА_23.

Допитана в ході судового слідства
ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів
не визнала та показала, що в 1999 році
вона із чоловіком вперше виїхала в
Р.Чехія на тимчасові роботи, їздила в
Україну, де навчалась, народила дитину,
лікувалась. В 2003-2005 роках вона
влаштувалась на фірмі Чехії
«RELAIBLE-dryzstvo», міняла роботи від фірми. В
Бабілоні вона жила в будинку, в піцерії
мила посуду, працювала прибиральницею,
барменом вона не була, оскільки не
знала Чеську мову, інколи їй залишали
ключі або могла розрахувати в барі. Із
потерпілих знає двоюрідну сестру
ОСОБА_18, в оформленні документів щодо
якої та її працевлаштуванні ніякої
участі не брала. ОСОБА_13 знає із
дитинства, як остання попала в Чехію, де
робила з її чоловіком на заводі
«Панасонік», їй невідомо. Про те, чи
сестра допомагала для ОСОБА_13, їй
невідомо. Їй також невідомо, що остання
була продана для сексуальної
експлуатації. Щодо ОСОБА_12, то така
протягом 2004-2005 років зі своїм
співмешканцем ОСОБА_4 знімала її
квартиру в м. Рівне, як далі потрапила в
Чехію їй невідомо. Вона зустріла її в
сестри, як няню дітей, після уходу від
ОСОБА_13 про неї нічого невідомо. Щодо
ОСОБА_11., така в 2003 році звернулась до
неї з приводу візи в Чехію, на що вона
дала телефон ОСОБА_13. По телефону їй
пояснили, які потрібні документи, в
телефонному режимі спілкувались,
виїхала така автобусом. Оскільки та
мала бути на роботі від фірми, то вони
контролювали її виїзд, працювала
остання на швейній фабриці від фірми,
чи була вона в подальшому депортована,
чи займалась наданням сексуальних
послуг їй невідомо. Щодо ОСОБА_16, то в
період навчання в КДУ потерпіла
повідомила, що хоче в Чехію. Вона ж
рекомендувала збирати документи на
тримісячну візу, після чого буде
питання працевлаштування. ОСОБА_16
приїхала в Чехію, через 3-4- дні вона з
нею зустрілась, мали обов'язок
працевлаштувати протягом 3-х днів. Вони
зустрілись на «Бабілоні-66», проте
приїхала поліція із контролем та
забрали потерпілу. Більше її не бачила
і про неї не чула, за повідомленням
поліції - відправлена додому по
встановленню особи. Особи ОСОБА_9 та
ОСОБА_14 їй не відомі, з ними не
зустрічалась. Показала, що ніколи
нікого не підшуковувала для
сексуальних послуг, із обвинуваченням
не згідна, такого не робила. На її думку
потерпілі дали покази проти них під
тиском правоохоронних органів, будучи
в залежності від них.

Допитана в ході судового слідства
ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочинів
не визнала та показала, що жодного
схилення чи продажу в сексуальне
рабство з її боку та з боку родини
насправді не було. Коли ОСОБА_13 стала
працювати в фірмі, то вона допомагала
людям, які звертались, з питань виїзду
на роботу - зібрати документи,
дістатись до місця проживання, але не
більше. Про будинки розпусти /нічні
клуби/ не знала і не чула. ОСОБА_18 рідна
її племінниця, сестра просила забрати
її за кордон. Вони допомогли, було таке,
що чоловік не один раз віз її на Чехію.
Пізніше вона повідомила, що написала
заяву в міліцію під впливом фізичних
погроз. ОСОБА_12 вона приписала до свого
будинку на прохання колишньої сусідки,
як сироту, документів їй не
виготовляла, більш нічого не робила.
ОСОБА_16 дзвонила по рекомендації дочки
ОСОБА_5, бо не мала роботи, вона її
приписала до будинку із домовленістю
на догляд хворої тітки. ЇЇ поставила на
чергу в консульство на отримання
документів. За кордон ОСОБА_16 їхала з
ними, документи ніби були в нормі. В
Р.Чехія її зустрічав ніби її знайомий.
Інших потерпілих вона не знає. Ні з ким
із них про сексуальні послуги мови не
було. Вважає, що постраждала за добрі
справи. Просить її виправдати.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_6
свою вину у вчиненні злочинів не визнав
і показав, що в 1999 році був депортований
із Р.Чехія на 3 роки за порушення візи. В
кінці 2002-2003 роках він зробив новий
паспорт та поїхав в Чехію В 2003 році вони
одержали дозвіл на відкриття фірми по
працевлаштуванню «RELAIBLE-dryzstvo»,
власниками якої були чехи, де ОСОБА_3
обрали директором, а його заступником.
Він займався технічною стороною
доправлення людей на роботу,
гуртожитком, ремонтом, транспортом,
технічним забезпеченням. Із потерпілих
знає тільки ОСОБА_18, як родичку, та
ОСОБА_13. ОСОБА_18 по приїзду в Чехію
кілька днів жила в них дома, до
реєстрації в поліції. Потім вона жила в
гуртожитку, де на її поведінку були
скарги. Інших потерпілих він не знає, з
ними не зустрічався, в той період
переважно був в Україні. Він нікого не
схиляв до надавання сексуальних
послуг, знав окремих власників
будинків, про яких вказано в
обвинуваченні, вони йому знайомі по
роду діяльності, про те чи займальсь
там жінки наданням сексуальних послуг
йому невідомо. Вважає, що справа
сфабрикована працівниками міліції
через їх відмову надавати фінансування
для міліції. Просить його виправдати.

Разом з тим, вина підсудних у вчиненні
інкримінованих їм злочинам доводиться
дослідженими судом показами
потерпілих, свідків та зібраними в
кримінальній справі письмовими та
речовими доказами.

Епізод № 1

щодо потерпілої ОСОБА_9

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_9
показала, що не може пригадати події, у
зв'язку із частковою втратою пам'яті,
через хворобу амнезії вона не пам'ятає
дитинства, в яких містах знаходилась
нічого не пам'ятає та не зможе дати
покази суду. Не заперечує дослідження
даних нею показів в досудовому
слідстві.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_26,
батько потерпілої, суду підтвердив, що
06 липня 2009 року в потерпілої через
побиття її невідомими особами сталася
закрита черепно-мозкова травма,
внаслідок якої вона в тяжкому стані
доставлена в лікарню, де лікувалась по
20 липня 2009 року. Після чого в неї
проявилось порушення пам'яті, не
пам'ятає нічого із минулого, та
епілептичні напади, має ІІ групу
інвалідності. Раніше дочка не хотіла
розповідати нічого про обставини та
події щодо перебування її в Р.Чехія.
Пояснив, що до липня 2009 року дочка не
лікувалась.

Із досліджених судом на а.с. 12-16, 22-31 тому
№3 показів потерпілої ОСОБА_9 в
досудовому слідстві від 17.03.2009 року та
23.04.2009 року вбачається, що приблизно із
1996 року вона була знайома з дівчиною
на ім'я ОСОБА_13, яка на той час навчалась
в училищі № 28 м. Острога. Через деякий
час ОСОБА_13 запропонувала їй поїхати
разом із нею в Чехію, де вона влаштує її
на роботу в нічний клуб, де вона буде
надавати сексуальні послуги за гроші
відвідувачам даного клубу. ОСОБА_27
розповіла, що вона зможе швидко
заробити багато грошей, що там багато
дівчат з України, до неї там будуть дуже
добре відноситись, що там є всі умови
для проживання, а якщо їй не
сподобається, то в любий момент зможе
звідти поїхати. На той час вона
відмовилась. Приблизно в 2000 році
після розлучення вона залишилась з
дитиною і ніде не працювала і змушена
була щось роботи, щоб вийти зі
скрутного матеріального становища.
Тоді вона зателефонувала до ОСОБА_13 і
повідомила, що хоче поїхати в Чехію.
Гроші для виготовлення закордонного
паспорту та візи їй дала ОСОБА_13, яка
повідомила, що оформленням документів
для виїзду за кордон для неї буде
займатися її сестра ОСОБА_5. Наступного
дня зателефонувала ОСОБА_5, вони
домовилися про зустріч. При зустрічі
ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_13 дала їй
вказівку на виготовлення для неї
документів. ОСОБА_28 повідомила, коли
потрібно їхати в Київ забирати візу,
яку їздила забирати сама в м. Київ.
Приблизно через декілька тижнів
ОСОБА_13 зателефонувала до і повідомила,
що наступного дня потрібно їхати до
Чехії. До Чехії вона їхала рейсовим
автобусом з автовокзалу м. Рівне.
Дорогу оплачувала ОСОБА_5. В м. Прага її
зустрів невідомий чоловік, громадянин
Чехії на ім'я ОСОБА_10 та ОСОБА_3. Він
відвіз в м. Домажліце до клубу, який
називався „ІНФОРМАЦІЯ_14". Коли вона
зайшла в приміщення клубу, там було
приблизно 8 дівчат, з яких 6 українок.
Клуб „ІНФОРМАЦІЯ_14" представляв собою
будівлю в 4 поверхи, на першому
поверсі-бар, на другому - кухня та
кімнати для надання сексуальних послуг
клієнтам, на третьому та
четвертому-кімнати для проживання.
Власником даного клубу був громадянин
Чехії на ім'я ОСОБА_10. Барменами
працювали чоловіки - громадяни Чехії.
ОСОБА_10 показав їй кімнату, де вона мала
проживати сама і відразу ж сказали, щоб
ішла до дівчат дізнатись, як потрібно
працювати. ОСОБА_10 повідомив, що всі
зароблені гроші вона має віддавати
йому та ОСОБА_3 по 50 % кожному. Їй - за те,
що вона витратила свої гроші за
виготовлення документів для виїзду та
за дорогу, а власнику - за те, що він
заплатив за неї гроші для ОСОБА_3, які
вона змушена йому повернути. Точну суму
боргу потерпіла не пригадала.
Працювали в клубі цілодобово, коли
тільки приходив клієнт, бармен дзвонив
у дзвінок і всі дівчата спускались на
перший поверх, тоді клієнт обирав собі
дівчину, після чого вони йшли в окрему
кімнату на другому поверсі, де дівчина
надавала клієнту сексуальні послуги.
Після цього клієнт розраховувався, з
цієї суми 50% вона віддавала бармену
інші залишала собі. За годину роботи
клієнт платив 120 марок, за ніч - 300.
ОСОБА_27 раз в тиждень приїжджала і
забирала майже всі зароблені гроші,
залишаючи тільки на сигарети та їжу.
Навіть після повернення всього боргу
вона продовжувала це робити. В клубі на
дівчат накладались штрафи, зокрема за
відмову від клієнта та за вживання
алкогольних напоїв, тому борг постійно
збільшувався. ОСОБА_29 разом зі
своїм чоловіком ОСОБА_6 проживали в
квартирі, яку знімали неподалік від
клубу. ОСОБА_30 іноді приходив до клубу
разом зі своїми друзями, та дуже сильно
їх бив, коли дівчата відмовляли
надавати їм сексуальні послуги
безкоштовно. Особисто вона декілька
разів була в такій ситуації і була
сильно побита ОСОБА_6. Не витримавши
такого відношення, приблизно через
півтора місяця вона втекла з клубу і
поселилась в одному із готелів, але
через декілька днів ОСОБА_6 знайшов її і
знову привіз до клубу. Там він забрав в
неї закордонний паспорт і сказав, що
якщо вона зробить ще щось подібне, то
постраждає вона і її донька, яка
залишилась в Україні. В зв'язку з
закінченням терміну дії візи ОСОБА_3
відправила ОСОБА_9 на Україну для
повторного оформлення всіх необхідних
документів. При цьому ОСОБА_3
погрожувала потерпілій розправою, тому
остання змушена була повернутися в
Р.Чехія та в нічному клубі займаючись
проституцією відробляти борг на
попередніх умовах. Зрозумівши, що суму
виставленого боргу відробити
неможливо, оскільки вона постійно
збільшувалася ОСОБА_9 пробула в клубі
приблизно більше одного місця і таємно
забравши свій паспорт, знову втекла. На
Україну поверталась автобусом з м.
Прага до м.Рівне. Також повідомила, що
ОСОБА_3 свого чоловіка ОСОБА_6
використовувала для залякування
дівчат і вони його бояться навіть після
повернення на Україну. ОСОБА_9 впізнала
клуби: «ІНФОРМАЦІЯ_13», «ІНФОРМАЦІЯ_14»
та «ІНФОРМАЦІЯ_15», які знаходяться в
Республіці Чехія.

Згідно дослідженого на а.с. 18-19 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_3

Згідно дослідженого на а.с. 20-21 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_6

Згідно дослідженого на а.с. 37-39 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_9. впізнала власника
клубу «ІНФОРМАЦІЯ_13», ОСОБА_68 та ОСОБА_10
- власників клубу «ІНФОРМАЦІЯ_14».

Протоколом пред'явлення фотознімків
для впізнання,т. 3 а.с.
53-55,підтверджується, що ОСОБА_9
впізнала ОСОБА_5

Довідкою державної прикордонної
служби, дослідженою т. 3 а.с. 8
підтверджується, факт перетину
кордону ОСОБА_9

Згідно довідки Міжнародної
організації з міграції, дослідженої т.3
а.с.43-51, ОСОБА_9 визнано потерпілою від
торгівлі людьми.

Згідно, протоколу очної ставки між
ОСОБА_9 та ОСОБА_6 від 14.07.2010 року, в ході
проведення якої ОСОБА_9 повністю
підтвердила свої покази, дані під час
допиту в якості потерпілої, том №3
а.с.77-89.

Згідно, протоколу очної ставки між
ОСОБА_9 та ОСОБА_3 від 06.07.2010 року, в ході
проведення якої ОСОБА_9 повністю
підтвердила свої покази, дані під час
допиту в якості потерпілої, том №3
а.с.91-98.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_31
показала, що приблизно в 2000 році вона
через дівчину на ім'я ОСОБА_32, яка
запропонувала їй поїхати в Чехію
займатися проституцією, познайомилась
із ОСОБА_5, яку пізнає в підсудній
ОСОБА_5. ОСОБА_28 повідомила її про умови
праці в Чехії, що з кожного клієнта вона
мала отримувати собі половину прибутку
а половину мала віддавати, не пам'ятає
чи говорила про розцінки. Вона
погодилась, для отримання візи дала
свій закордонний паспорт для ОСОБА_5.
ОСВізапочатку була оформлена за
рахунок ОСОБА_5, потім вона мала віддати
гроші, суми не пам'ятає. Взагалі вона не
займалася візою тільки віддала паспорт
і будь якої участі не приймала. В Чехію
поїхала автобусом, хто оплатив білет не
пам'ятає, на автобус проводила ОСОБА_5
або ОСОБА_3, точно не пам'ятає. В Празі її
зустрів чоловік подібний на підсудного
ОСОБА_6, тепер може помилятися, який
привіз її в нічний клуб «ІНФОРМАЦІЯ_14»,
міста не пам'ятає, бо це була перша її
поїздка. ЇЇ поселили в кімнату, де були
вже двоє дівчат (українки), де
вимагалось, коли приходить клієнт в
бар, вони повинні виходити та сидіти в
барі. Після цього клієнти вибирали
дівчат та вони ішли в спеціальні
кімнати надавати сексуальні послуги.
Гроші вони віддавали на бар. В кінці
робочого дня їм повертали половину.
Так вона пробула певний час в
«ІНФОРМАЦІЯ_14», потім на тих же умовах
ще була в нічному клубі «Вавілоні». По
закінченню тримісячної візи вона
поїхала до дому. Не пам'ятає, скільки
грошей заробила. Коли закінчувалась
віза, їй взяли білет, завезли в Прагу та
посадили на автобус. Вона спілкувалася
з підсудною ОСОБА_3, яка приїжджала в
обидва клуби, не пам'ятає чи бачила там
ОСОБА_5. Вона давала паспорт для ОСОБА_3,
яка привезла паспорт та білети, хто
привіз її в Прагу та посадив на автобус
додому вона вже не пам'ятає. Вона
віддала гроші за візу та за білет.
Уточнила, що не платила за проживання,
але платила за харчування і одяг з тих
грошей, які сама отримувала. 50
Відсотків грошей, які віддавали
бармену, їй не казали за що - такі були
умови, а за візу та за білети вона
платила окремо із тих 50 відсотків, які
отримувала на руки, віддала їх ОСОБА_3.
ОСОБА_27 забирала гроші, які вони були
винні за візу та за білети. Бачила, що
ОСОБА_3 приїжджала кожний тиждень, якій
особисто віддавала кошти за візу.
Показала, що в її присутності мали
місце конфлікти дівчат із підсудним
ОСОБА_6, в неї таких не було. Бармен /чех/
пропонував їй приїхати ще, підсудні не
пропонували продовжувати візу. Умови
перебування її влаштовували, вона
погодилась на такі, ніхто її не
обманював. Вона заробила якісь гроші,
скільки грошей заробила за цей період
перебування не пам'ятає.

Підтвердила досліджені судом на а.с. 56-58
том №3 дані нею на досудовому слідстві
покази, як такі, що були більш повні та
правильні, оскільки на той час краще
пам'ятала події, з яких вбачається, що
дійсно ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
підшуковують дівчат в Україні для
переправлення в Республіку Чехія в
нічні клуби для зайняття проституцією.
Особисто її ОСОБА_3 в 2001 році відправила
в нічний клуб «ІНФОРМАЦІЯ_14», де вона
надавала сексуальні послуги його
відвідувачам за винагороду, однак
будь-яких претензій з даного приводу до
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вона не має,
бути учасником кримінального процесу в
якості потерпілої відмовилася.
Підтвердила, що в той період в клубі
«ІНФОРМАЦІЯ_14» перебувала потерпіла
ОСОБА_9., в якої був конфлікт з ОСОБА_3 та
ОСОБА_6, оскільки ОСОБА_9 відмовлялася
займатися проституцією.

Згідно дослідженого на а.с. 61-63 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_31 впізнала ОСОБА_9

Згідно дослідженого на а.с. 64-67 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_31 впізнала власника
клубу «ІНФОРМАЦІЯ_14»- ОСОБА_10, власника
клубу «ІНФОРМАЦІЯ_13».

Згідно дослідженого на а.с. 68-70 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_31 впізнала ОСОБА_5

Згідно дослідженого на а.с. 71-73 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_31 впізнала ОСОБА_3

Згідно дослідженого на а.с. 74-76 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_31 впізнала
підсудного ОСОБА_6

Епізод № 2

--------------------

відносно потерпілої ОСОБА_11

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_11
показала, що в 2001 році вона із 2-річною
дитиною проживала на квартирі по найму
по АДРЕСА_7 м. Рівне та господарями,
змушена була заробляти гроші надаючи
сексуальні послуги для
водіїв-далекобійників на трасі
Рівне-Київ. Коли вона стояла на трасі в
районі Рівненської обласної лікарні,
до них підійшла незнайома тоді ОСОБА_5
та спитала, чи не хочуть вони заробити
реальні гроші, пояснила, що за місяць
зможе заробити кошти на квартиру. Вона
подумала і через дівчину ОСОБА_33, в якої
був телефон підсудної, дала свою згоду.
ЇЇ закордонний паспорт був
виготовлений, а для його одержання
треба було внести 395 грн. ОСОБА_5 через
ОСОБА_33 дала 50 Євро, щоб поміняти і
заплатити за паспорт. Вона отримала
закордонний паспорт та передала його
для ОСОБА_5 з метою відкриття їй візи в
Р.Чехію. ОСВізаула відкрита приблизно
за два тижні. В травні-червні 2001 року
ОСОБА_5 повідомила, щоб бути
наступного дня на автостанції м. Рівне,
де підсудна дала їй 50 Євро, які вона
занесла на квартиру, взяла речі,
прийшла на автовокзал, де її чекав
ОСОБА_6. Останній запропонував сідати в
його автомобіль та догнати автобус.
Вони наздогнали і зупинили автобус на
Луцькому кільці. В автобусі вона
побачила підсудну ОСОБА_3, яка тоді була
вагітною. Трохи від'їхавши, вони
згадали, що її закордонний паспорт
залишився в ОСОБА_6. Не пам'ятає, ОСОБА_5
чи ОСОБА_4 йому подзвонили, він
наздогнав автобус, віддав паспорт, так
вони поїхали в Р.Чехію через м.
Нововолинськ та Польщу. В М.Прага їх
чекав і зустрічав бармен одного із
клубів, з яким вона і ОСОБА_5 поїхали в
місто та клуб, назви не пам'ятає, що
знаходиться неподалік Німецького
кордону. По дорозі ОСОБА_5 давала 50 Євро
для придбання інтимних речей для неї. В
цьому клубі вона була декілька днів,
далі її перевели в клуб «ІНФОРМАЦІЯ_14»
в Галовліце, де зробили приписку як в
пансіонаті, де були в основному
рівненські дівчата, приблизно 10 осіб.
Вона знаходилась в цьому клубі
протягом 5 місяців, паспорт не забирали,
зберігався при ній. ОСОБА_28 і ОСОБА_3
вона бачила там 2 рази, Вони там
дивились облікову книгу бармена, де
були записи про клієнтів та зароблені
дівчатами гроші. Один раз в тиждень в
супроводі вони виходили на ринок, за
свої гроші купляли продукти в
холодильник. Коштів не мали, хоча
заробляла фактично по 1 тисячі крон в
тиждень, вона вела свої записи. Коли
закінчилася віза ОСОБА_5 спитала, чи
хоче вона нормальну роботу, не
проституцію, на що вона погодилася.
Тоді її із іншою дівчиною завезли на
швейну фабрику, де вони працювали 1
місяць, куди щотижня приїздила ОСОБА_5
чи ОСОБА_3 та давали кілька крон на
продукти. Так вона зрозуміла, що грошей
не заробить, познайомилась із хлопцем
на ім'я ОСОБА_26, з яким автомашиною
втікли до хлопців в гуртожиток, де були
кілька днів, далі в м. Домажліце були в
дівчат, в телефонному режимі ОСОБА_3
відмовила дати гроші, Відомо було від
дівчат, що вона винна ОСОБА_4 гроші в
сумі 830 Євро. за візу дорогу та вступні.
Знайомий бармен з іншого клубу сприяв
перебути та дівчата допомогли грішми,
дали 50 Євро за які вона взяла квиток і
поїхала додому. 22 Грудня 2001 року вона
повернулась в Україну, привезла деякі
речі собі і дитині за гроші в сумі
близько 200 Євро, які отримала, як
чайові. Прізвище її на той час було
ОСОБА_24 В міліцію вона звернулась
приблизно через 7 років про власній
ініціативі, а заяву написала по
рекомендації співробітників міліції.

Підтримала досліджені на а.с. 127-140 т.№3
дані нею покази на досудовому слідстві,
як такі що відповідають дійсності є
біль точними і детальними, яким
вищеописані передували події, з яких
вбачається, що в червні 2002 року в
районі автовокзалу, що в м.Рівне ОСОБА_11
познайомилася з дівчиною на ім'я
ОСОБА_5, яка запропонувала ОСОБА_11
поїхати в Республіку Чехія в нічний
клуб де працювати проституткою. Вона
повідомила, що відкриє візу для виїзду
в Чехію для мене сама, та переправить
мене в Чехію. Гроші які потратить за це
ОСОБА_11 змушена буде їй відробити в
Чехії, також вона розповіла про умови
роботи. Вказала, що спочатку ОСОБА_11
відпрацює борг затрачений на її, а
потім буде працювати на себе, забирати
всі зароблені гроші собі. Разом з цим
вона повідомила, що якщо клієнт не
сподобається, то не обов'язково буде
надавати йому сексуальні послуги і що
якщо щось не сподобається, то ОСОБА_11
зможе відразу повернутися на Україну.
Зі слів ОСОБА_5, за один місяць ОСОБА_11
зможе заробити до 3000 доларів США і
найти собі нареченого іноземця та
вийти за нього заміж. Після цього вона
запитала чи є в ОСОБА_11 закордонний
паспорт, на що вона відповіла, що є,
однак він знаходиться в одного мужчини
і щоб його забрати йому потрібно
віддати гроші які він потратив на його
виготовлення. Після цього ОСОБА_5
повідомила, що вона викупить паспорт
потерпілої і обговорить питання
виготовлення візи та переправлення в
нічний клуб в Чехію зі своєю сестрою
ОСОБА_3 і потім скаже результат ОСОБА_11
Ще вона сказала що візу для ОСОБА_11 буде
виготовляти ОСОБА_6 - чоловік ОСОБА_3.
ОСОБА_28 ще раз повідомила ОСОБА_11 , що
гроші які вона потратила виготовляючи
документи потерпіла повинна їй буде
віддати пізніше коли заробить працюючи
повією в нічному клубі. 29 червня 2002 року
ОСОБА_11 прийшла на автовокзал де її
вже чекала ОСОБА_5 разом із своєю
сестрою - ОСОБА_3. ОСОБА_11 просила
ОСОБА_5, щоб та дала їй трохи грошей які
необхідно лишити для її сина. ОСОБА_28
дала їй 50 євро, які ОСОБА_11 понесла
лишити для свого сина. Повернувшись
через хвилин 10, вона помітила, що
автобуса вже не було і ОСОБА_5 разом із
Свєтою поїхали самі. Коли ОСОБА_11
прийшла, то на автовокзалі її вже чекав
чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_6, який почав
сваритись за те, що ОСОБА_11
запізнилась на автобус. Він сказав, щоб
ОСОБА_11 сідала до нього в автомобіль На
власному автомобілі він наздогнав
автобус ОСОБА_32 - Прага в якому їхала
ОСОБА_5 і ОСОБА_3 і посадив ОСОБА_11 і
віддав для ОСОБА_3 закордонний паспорт
ОСОБА_11 Вона помітила що в ньому вже
була віза для виїзду в Чехію. Пізніше їй
стало відомо, що ОСОБА_6 займається
виготовленням дівчатам віз для виїзду
за кордон, яких завербували ОСОБА_5
разом із ОСОБА_3 для роботи повіями в
нічних клубах. Автобусом вони доїхали
до м. Прага, де їх зустрів чоловік на
ім'я ОСОБА_4. Вони четверо сіли в
автомобіль ОСОБА_4 і поїхали в
м.Пілзень, де ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5
вийшли, а ОСОБА_11 сказали їхати разом
із ОСОБА_4. ОСОБА_4 завіз її в населений
пункт Фолмава, в нічний клуб „Палм Біч".
Даний клуб представляв собою цегляний
двоповерховий будинок жовтого кольору
з темним дахом. В середині на першому
поверсі розміщений бар, де дівчата
чекали клієнтів. На другому поверсі
розміщені кімнати в яких проживали
дівчата та надавали там сексуальні
послуги клієнтам. ОСОБА_4 завів її в
клуб і показав кімнату в даному клубі,
де вона повинна була жити. В цьому клубі
було ще декілька дівчат, яких туди
привезла ОСОБА_5 та ОСОБА_3 для заняття
проституцією. Власники даного клубу на
ім'я ОСОБА_10 та Карел, в яких були ще два
клуби, в м.Бабілон - „ІНФОРМАЦІЯ_13", та в
м.Хавловіце клуб „ ІНФОРМАЦІЯ_14". В
клубі ОСОБА_10 розповів ОСОБА_11, що
заплатив за неї для ОСОБА_3 850 євро і
вона повинна цю суму грошей відробити
йому, також він розповів про умови на
яких там працюють дівчата повіями. За
годину надання сексуальних послуг
клієнт платив гроші в сумі 90 євро, за
півгодини 60 євро. Гроші клієнт платив
бармену. Половину із даної суми власник
клубу забирав собі, а іншу половину
мали віддавати дівчині за надання
сексуальних послуг. Із даної половини
грошей, що заробила дівчина потрібно
було віддавати для ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
які раз в тиждень приїздили і забирали
гроші. Також в даному клубі існували
жорсткі правила, якщо дівчина
відмовлялася надавати сексуальні
послуги клієнту, то на неї накладався
штраф, та погрожували фізичною
розправою. Крім цього в даному клубі
був встановлений вступний внесок борг
у сумі 200 євро. Так, загальний борг в
ОСОБА_11 був 1050 євро. В той же день, коли
ОСОБА_11 привезли в клуб, приїхала
ОСОБА_5 і повідомила що вона винна для
ОСОБА_10 гроші в сумі 850 євро, ніби за те
що ОСОБА_11 переправили в клуб, забрала
в неї закордонний паспорт і сказала що
віддасть його тоді, коли вона відробить
всю суму боргу. В даному нічному клубі
вона працювала до середини липня 2002
року, потім ОСОБА_10 відвіз її в нічний
клуб „ ІНФОРМАЦІЯ_14", який знаходиться
в м.Хавловіце, який також належить
ОСОБА_10 та Карлу. В цьому клубі
повіями працювали і інші дівчата з
України, яких також переправили туди
ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які працювали
на таких же умовах, що і в „ Палм Біч". В
даному клубі ОСОБА_11 пробула до жовтня
2002 року. В клубі ОСОБА_11 та інші дівчата
реєструвалися в журналі, який
знаходився за барною стійкою. Борг в
сумі 850 євро ОСОБА_11 відробила і
віддала ОСОБА_5, однак та сказала
потерпілій, що вона ще винна гроші в
сумі 650 євро для ОСОБА_3. Перебуваючи в
республіці Чехія, ОСОБА_11 вела собі
блокнот куди записувала собі всіх
своїх клієнтів, а також суму грошей які
заробила. В загальному вийшло десь
близько 4000 доларів США. Однак даних
грошей ОСОБА_11 не отримала, тому, що їх
забирав власник клубу, а також ОСОБА_5 і
ОСОБА_3. З клубу не дозволяли виходити,
тільки приблизно раз в тиждень за
покупками, і під наглядом барменів, або
ОСОБА_10. В нічні клуби також приїжджав
ОСОБА_34, він бив дівчат які не хотіли
працювати повіями або висловлювали
незгоду з приводу умов роботи. Інколи в
нічні клуби приходили з перевіркою
поліцейські. Перед їх приходом
видавали закордонні паспорта на руки,
ОСОБА_5 розповідала всім що їм потрібно
говорити, що просто тут проживуть.
ОСОБА_35 погрожувала про те, що уразі,
хтось скаже щось не так, то ОСОБА_34,
ОСОБА_3 чоловік, найде і вони ніколи не
повернуться на Україну. ОСОБА_11
розуміла, що працюючи повією в даних
нічних клубах вона ніколи не зможе
відробити борг. Тому вона казала
ОСОБА_3, що я не хоче працювати повією, а
одного разу в нічному клубі
«ІНФОРМАЦІЯ_14» вона хотіла покінчити
життя самогубством. ОСОБА_11 перерізала
собі вени на руці бритвенним станком,
проте її вчасно помітили і спасли, їй
перев'язали рани. ОСОБА_27 це не
сподобалось і вона відвезла ОСОБА_11 на
швейну фабрику в населений пункт «Volune»,
який знаходився біля м.Домажліце.
ОСОБА_27 сказала що вона винна ще їй
гроші і тому мусить працювати на
фабриці доки не відробить їй борг.
Вказана фабрика була розміщена в
колишньому піонерському таборі. Там
ОСОБА_11 пробула приблизно місяць. Раз
в тиждень туди приїжджала ОСОБА_3 і
забирала всі зароблені гроші в хазяйки
фабрики. ОСОБА_11 зрозуміла що їй
потрібно тікати звідти на Україну, тому
що ОСОБА_3 її не відпустить. ОСОБА_11
втекла і з республіки Чехія
повернулася автобусом на Україну в
середині грудня 2002 року. Під час допиту
впізнала нічні клуби «ІНФОРМАЦІЯ_13»,
«ІНФОРМАЦІЯ_14». «ІНФОРМАЦІЯ_15».

Згідно дослідженого на а.с. 141-142 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_6

Згідно дослідженого на а.с. 143-144 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_5

Згідно дослідженого на а.с. 145-146 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_3

Згідно дослідженого на а.с. 151-154 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_21 та
ОСОБА_10 - власників клубу «Палм Біч».

Ксерокопією паспорта громадянина
України для виїзду за кордон,
дослідженою на а.с. 113-114 т.№3,
підтверджується факт перетину кордону
ОСОБА_11

Допитана в якості свідка ОСОБА_36 суду
показала, що в зв'язку зі скрутним
фінансовим становищем вона періодично
займалася проституцією на трасі
Рівне-Київ. Не пам'ятає року, коли до неї
прийшла ОСОБА_37 і привела раніше
незнайому жінку ОСОБА_3, можливо з нею
була ОСОБА_5, вже не пам'ятає, яка
запропонувала підшукувати дівчат, як
працівниць для надання сексуальних
послуг для Р.Чехії, за що обіцяла плату
в розмірі 100 доларів США за кожну особу.
Вона погодилась, але дівчат не
знаходила, оскільки сама в цей час
виїхала за кордон. Відомо, що ОСОБА_38 на
пропозицію підсудних підібрала
приблизно 10 дівчат, ні за одну гроші їй
не заплатили, зате направили її в
Р.Чехію, де вона вдало вийшла заміж. Їй
також відомо, що підсудні направили в
Р.Чехію для роботи в нічні клуби
ОСОБА_31, ОСОБА_24, ОСОБА_38 Підтримала
досліджені судом на а.с. 156-157 т№3 покази
дані на досудовому слідстві, як
правдиві, більш точні та детальні, з
яких вбачається, що події були в кінці
2002 року, до неї додому приїхала знайома
ОСОБА_38 із двома незнайомими жінками,
які потім представилися ОСОБА_5 та
ОСОБА_3, які запропонували знайти їм
дівчат, які були б згодні поїхати за
кордон займатися проституцією. У разі
якщо вона знайде таких дівчат, за кожну
дівчину отримає 100 доларів США. ОСОБА_36
погодилася, вони сказали, щоб остання
шукала по три-чотири дівчини кожен
місяць. Дівчат вони мали відправляти в
Чехію, в нічні клуби, де дівчата повинні
були займатися проституцією. Пізніше з
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вона не бачилася. Про
те, що ОСОБА_3 вивозить за кордон дівчат
займатися проституцією, вона знала з 2001
року. Літом 2003 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3
відправили в Чехію, в нічний клуб
„ІНФОРМАЦІЯ_14", кращу подругу ОСОБА_24,
де вона займалася проституцією
приблизно пів року. За час коли ОСОБА_24
була в Чехії її влаштовували займатися
проституцією в декілька нічних клубів,
а потім її ОСОБА_3 з ОСОБА_5 влаштували
на якусь швейну фабрику.

Згідно дослідженого на а.с. 158-159 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_36 впізнала ОСОБА_3

Згідно дослідженого на а.с. 161-163 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_36 впізнала ОСОБА_5

Епізод № 3

--------------------

відносно потерпілої ОСОБА_12

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_12
показала, що раніше мала прізвище
«ОСОБА_12», що підтверджується
свідоцтвом про шлюб. По суті показала,
що в 2004 році в неї померла мати. Вона
проживала в баби і діда, вчилася в
Рівненському ліцеї сфери та побуту.
Знаходились в тяжкому матеріальному
становищі, тому бабуся попросила щоб
вона найшла роботу. Біля будинку в був
магазин «Фора», де вона знала продавців
та охорону. ОСОБА_39, з яким вона часто
спілкувалася, запропонував їй поїхати
в Чехію, де мав знайомих, що можуть
працевлаштувати, з якими може
познайомити. В кінці літа 2005 року вона
зустрілася з ОСОБА_39, він познайомив
її із ОСОБА_3 та ОСОБА_40. Вони приїхали
автомобілем, ОСОБА_40 вийшов із машини, а
ОСОБА_3 в автомобілі розповіла їй, що
може влаштувати в Чехії на роботу
прибиральницею чи посудомийницею в
кафе з високою заробітною платою, в
подальшому, як вивчить мову то зможе
працювати офіціанткою. Запитала чи має
кошти на виготовлення візи та
закордонного паспорту, та домовилися,
що вони оплатять такі витрати, оскільки
ОСОБА_3 мала виїжджати, то з приводу
документів вона мала контактувати із
ОСОБА_40. Вона розповіла вдома для
бабусі із дідусем, що має намір
виїздити, вони посварилися та в цей же
вечір вигнали її із дому. Тоді вона
подзвонила ОСОБА_40, повідомила, що
немає де жити, на що він сказав, що
здзвониться із ОСОБА_3 та їй повідомить.
Через кілька хвилин передзвонив і
сказав, що два дні поживе в готелі, за що
вони проплатять, потім переїде жити на
квартиру до сестри ОСОБА_3 - ОСОБА_5. В
готелі прожила день, потім приїхав
ОСОБА_40 і вони разом поїхали на
квартиру, з його слів до ОСОБА_5. Це була
трикімнатна квартира в районі ОСОБА_41
без ремонту, другий чи третій поверхи,
де нікого не було, від якої ОСОБА_40 були
ключі. Вони посиділи поговорили, як
будуть робити документи, з'ясували що
немає прописки. Наступного дня на таксі
із ОСОБА_40 поїхали в Великий Житин до
батьків ОСОБА_27. Приїхали у Великий
Житин, де вона сиділа в машині, а ОСОБА_40
взяв її паспорт і пішов в будинок.
Залишив її паспорт, вона не пам'ятає, чи
в той чи на наступний день вони знову
приїхали за паспортом, в якому вже була
прописка по вул.Шевченка, номер будинку
не знає. ОСОБА_40 сказав що буде
займатися документами, пояснив, що
потрібно виготовити закордонний
паспорт, а потім візу. Приблизно через
місяць приїхала ОСОБА_5, яка прийшла на
квартиру, сказала що вона власниця та
повідомила що треба їхати разом з її
родичами в Чехію. Сказала що коли
будуть готові документи, то вже разом
порахує скільки їй винна. Сказала що
ОСОБА_3 буде висилати гроші через
ОСОБА_40, котрий мав надавати їй гроші до
від»їзду, на той час вона ще навчалася.
Після цього через два місяці приїхала
ОСОБА_3 та сказала що сама займається її
документами, щоб швидше було. Через
якийсь час вона познайомилась ще з
двома дівчатами, ОСОБА_14 та ОСОБА_1, які
мали їхати, в яких також не було
документів. В грудні 2005 року чи вона
їхала з водієм, марки машини не знає, їх
було троє ОСОБА_40, ОСОБА_65, вона, та
ОСОБА_40 чи водій. На час переїзду
кордону паспорт її був у ОСОБА_40 чи в
водія. Коли були на території Чехії, їй
повідомили, що вона буде працювати в
нічному клубі та надавати сексуальні
послуги. На той час їй було трохи більше
18 років. Коли в автомобілі вона сказала,
що не буде так працювати, тоді їй
сказали що, якщо має на даний момент 2000
Євро, щоб віддати, то може повертатися
до дому. Вона таких грошей не мала, їй
сказали, нехай тоді баба і дід продають
свою квартиру. Вона відповіла, що
такого не буде, і змушена була поїхати в
нічний клуб. Повідомили, що відпрацює
ці 2000 євро, тоді можу їхати до дому. Вони
поїхали до Манджліце в нічний клуб «Нон
Стоп». ОСОБА_65 плакала всю дорогу, її
забрали, остались вона із ОСОБА_40. Їх
висадили в нічному клубі «Нон Стоп», де
була ОСОБА_5 та ще дві дівчини, які
сиділи на барі внизу. ЇЇ поселили на
другому поверсі так як бар був в
підвалі в окрему кімнату. Через день до
неї підселили ще дівчину, потім ще
кілька українок приїхали. Вона
займалася наданням сексуальних послуг,
вартістю за 1 годину - 60 євро, за 30хв. - 40
євро, ці гроші здавались зразу від
клієнта ОСОБА_5, яка працювала на барі.
В основному клієнтами були німці. Коли
уїжджала ОСОБА_5, то замість неї на барі
був ОСОБА_40, їх племінник ОСОБА_2 із
Дніпропетровська, з яким вони їхали.
Вона знала дівчат, які говорили, що
зранку приїжджав якийсь чоловік,
хазяїн, що приїжджає до ОСОБА_40 та вони
сиділи заповнювали документи. ОСОБА_27 з
тим чоловіком зустрічалася приблизно
один раз в тиждень. Вона знала що він
багато раз приїжджав, так як бачила,
ідучи на кухню, через бар. ОСОБА_6 бачила
декілька разів, вони для ОСОБА_5
привозили продукти, він завжди був зі
ОСОБА_40.

За кожний день проживання вони мали
платити 30 чи 40 євро, їм привозили одяг,
за який також мали сплачувати гроші, з
тих що заробляли. 300 Євро щомісяця
платили за їжу, бо їх кормила сама
ОСОБА_5. І так борг ріс, клієнтів могло і
не бути. Так було три місяці. За той час
що там жила, до них приїжджала міліція
та перевіряла один чи два рази, вона їм
не повідомляла, так як було стидно та
боялася за те, що потрібно буде продати
квартиру. В клубі був зошит, де записані
були вона і дівчата. Вона не бачила, чи
він перевірявся поліцією, вони
заходили на бар бачили дівчат, які
сиділи на кухні, їй не відомо чи поліція
перевіряла паспорта, які були в ОСОБА_5.
Після трьох місяців потрібно було
відкривати нову візу. Після цього її на
тиждень відпустили до дому та сказали
що мусить повернутися через
невиплачені борги. Вона приїхала до
дому, побачила бабу та діда, не
розповідала чим займається. Після
цього вона подзвонила ОСОБА_40, щоб та
вислала 100 євро, які вона залишила бабі.
Вона боялася, тому повернулася назад,
їй в Чехії продовжили візу. Коли вона
повернулася, то вже дівчини, яка з нею
жила до від»їзду, вже не було. Вона
певний час проживала одна, потім до неї
привезли нову дівчину також з Рівного,
віком 30-35 років, вони жили та працювали.
Наступна віза була продовжена на
довший час. Потім вони вирішили
втікати, та сказали що їдуть до дому.
Повідомили для ОСОБА_5, пізніше ОСОБА_40,
що вдома мають проблеми та щоб їх
відпустили. Їх відпустили, але грошей
не дали, з тією самою умовою, щоб
повернулися. ОСОБА_14 була старша неї,
заспокоїла та сказала що більше не
повернуться. Не пам»ятає, коли приїхала
до дому. ОСОБА_14 їй повідомила, що
дзвонила дівчатам на клуб, які їй
сказали, що їх шукають ОСОБА_40 з
чоловіком. Більше детальніше не
пригадує. Після цього з підсудними вона
ні з кім не зустрічалася, крім як в ході
судового слідства. Працівники міліції
зателефонували на домашній телефон
бабусі, і та передала їй, що викликають
в міліцію. Залишили телефон щоб вона
передзвонила, і вона дзвонила. В ході
судового слідства вона надавала
покази, які були більше детальнішими,
покази надавала правдиві. Написала
заяву тому що подзвонили з міліції, їй
все роз'яснили і вона погодилась
написати заяву. Вона не мала наміру,
зразу коли повернулася повідомляти в
міліцію, бо було стидно, але коли
міліція сама звернулася, то вирішила
написати. На той період в неї був
моральний стрес. Вважає, що їй
заборгували так як вона працювала
багато, а їй надали тільки 300 євро, то
виходить заборгували, вона також
покинула навчання, її виключили. Мала
намір заробити гроші та допомогти бабі
з дідом.

Підтвердила, що надавала та
підписувала покази, досліджені судом
на а.с. 185 -194 т.№3, уточнила, що на даний
час вона знає, що цей нічний клуб
називався «ІНФОРМАЦІЯ_13», про це їй
стало відомо зі слів поліції, вона
просто бачила вивіску «Нон стоп» і так
подумала про назву. За цей час вона не
мала права вільно пересуватися, двері
закривали на ключ та вони не мали права
виходити за межі того приміщення. Один
раз вони виходили на весні прибирати
листя, та один раз ми пішли гуляти до
заправки всі дівчата групою 5-6 чоловік,
коли ОСОБА_5 спала, щоб купити їсти і
пішли на річку. Після чого їм наклали
великий штраф до 300 євро та не кормили
три дні. На даний час вона впізнає
ОСОБА_5 в підсудній, бо знала тільки
імена, впізнає в іншій підсудній
ОСОБА_27. Матір їх бачила один раз,
ОСОБА_6 також пам'ятає. Вони трохи
змінилися за той період. Про те, що
дівчина ОСОБА_14 приїжджала з синяками
коли її забирали ОСОБА_40 та її чоловік,
вона такі покази на досудовому
слідстві надавала. Вона впізнавала по
фотографіях обвинувачених, очних
ставок не було.

Із показів потерпілої в досудовому
слідстві, які підтримані нею,
вбачається, що на той момент в 2004-2005
роках, підсудні використали важке
матеріальне та життєве становище, яке
склалося в сім'ї потерпілої.
Вбачається, що перед виїздом в
республіку Чехія до неї на квартиру
приїхав ОСОБА_2, ОСОБА_40 племінник, і
познайомив її з двома дівчатами -
ОСОБА_43 та ОСОБА_44, які також мали їхати
в Чехію на роботу через ОСОБА_40, в яких
на той час у них ще були не готові
документи, який пізніше їхав з нею в
Чехію в грудні 2005 року. Їхали
автомобілем іноземного виробництва, за
кермом якого був чоловік на ім`я ОСОБА_26
- громадянин Чехії ( якого детально
описувала), вона, ОСОБА_12, ОСОБА_2,
ОСОБА_65 та ще одна дівчина ОСОБА_66.
Приїхавши в нічний клуб, саме ОСОБА_40
забрала в потерпілої закордонний
паспорт і сказала, що остання
заборгувала для неї 2000 євро, які вона
потратила для виготовлення всіх
необхідних документів для виїзду за
кордон та за дорогу, і, що тепер змушена
буде відробити даний борг, працюючи
повією в даному нічному клубі, тобто
повинна надавати сексуальні послуги
відвідувачам за гроші. ОСОБА_45
розповіла умови роботи повією. Те, що,
приїжджаючи на Україну, ОСОБА_28
займалася підшуковуванням дівчат для
роботи повіями в нічних клубах
республіки Чехія, а також надавала своє
житло, що знаходилося на Україні для
дівчат із інших областей для
тимчасового проживання, поки їм
виготовляли візи перед переправкою в
Чехію. Працюючи в Чехії, ОСОБА_28 вела
зошит в якому записувала всі суми
грошей, які були зароблені кожною
дівчиною, а коли вони мали їхати додому,
то дані суми грошей їм мали
повертатися, як пояснювала ОСОБА_2, хоча
ніхто даних грошей ніколи не отримував.
Також те, що в нічному клубі існували
жорсткі правила, якщо дівчина
відмовлялася надавати сексуальні
послуги клієнту, то на неї накладався
штраф, а також погрожували фізичною
розправою, цю роботу виконував чоловік
ОСОБА_45, ОСОБА_6, який також постачав
дівчат з України в нічний клуб
„ІНФОРМАЦІЯ_13" для сексуальної
експлуатації. Зокрема, потерпілій
неодноразово розповідали дівчата, які
з нею знаходилися в клубі, що ОСОБА_6
застосовував до дівчат фізичну силу, а
також здійснював психологічний вплив
тим, що погрожував розправою із
близькими родичами дівчат, які
знаходяться на Україні. Із розповідей
дівчат в клубі потерпіла дізналася, що
саме ОСОБА_45 постачала дівчат для
власника клубу ОСОБА_10, а він за це
платив їй гроші, а потрачену суму на
придбання дівчини виставляв для неї у
борг. У кожної дівчини борг був різний,
в першу чергу це залежало від
зовнішнього вигляду дівчини. Так у
ОСОБА_12 борг складав 2000 Євро, хоча
витрати на виготовлення документів
становили не більше 400 Євро, а решта
суми - це гроші, за які ОСОБА_45 продала
потерпілу для ОСОБА_10. Коли ОСОБА_14
запропонувала разом із нею втікати із
даного клубу і про це дізналася ОСОБА_45
та розповіла про це своєму чоловікові
ОСОБА_6, той приїхав до них і погрожував
розправою над рідними потерпілої.
Злякавшись за своїх рідних, вона
змушена була далі працювати в даному
клубі. Однак, пізніше все таки
відпросилася поїхати на Україну.
ОСОБА_27 дала їй лише 100 Євро на дорогу,
при цьому повідомила, що вона заробила
500 євро, але вона їх віддасть тільки
тоді, коли ОСОБА_12 повернуся до неї в
Чехію. Однак приїхавши на Україну
потерпіла змінила телефонний номер і
більше не поїхала в Чехію. Під допиту
потерпіла впізнала нічний клуб
„ІНФОРМАЦІЯ_13».

Згідно дослідженого на а.с. 202-203 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_3

Згідно дослідженого на а.с. 204-205 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_6

Згідно дослідженого на а.с. 206-207 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_5

Згідно дослідженого на а.с. 208-212 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_40

Згідно дослідженого на а.с. 213-215 т.№3
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_10.

Довідкою державної прикордонної
служби, якою підтверджується факт
перетину кордону ОСОБА_12, том 3 а.с.182-183.

Епізод № 4

--------------------

відносно потерпілої ОСОБА_13

Із досліджених судом на а.с. 222-231 том №2
показів потерпілої ОСОБА_13, яка на час
судового розгляду кримінальної справи
проживає за кордоном, адреса її
проживання не встановлена, видно, що
знайома їй ОСОБА_15 розповідала для неї
про свою двоюрідну сестру ОСОБА_3, яка
часто перебуває за кордоном, а саме в
Чехії і займається працевлаштуванням
громадян України. ОСОБА_13 попросила
познайомити її з ОСОБА_13. Вони
познайомились в селі, тоді між ними
відбулась короткочасна розмова. Через
деякий час, коли ОСОБА_13 перебувала в м.
Рівному, ОСОБА_27 запропонувала їй
поїхати в Чехію на роботу, а саме - в
нічний клуб, де потрібно буде надавати
сексуальні послуги чоловікам -
відвідувачам даного закладу. Сказала,
що робота дуже добра, можна швидко
заробити гроші, що там є всі умови для
проживання, там вже є дівчата з України,
яким там подобається і вони навіть не
хочуть звідти їхати. ОСОБА_13 це
зацікавило, вона ніде не працювала, її
батьки - також, оскільки проживають в
селі, де роботу знайти важко і вона
погодилась. На той момент закордонного
паспорту у потерпілої не було, тому
ОСОБА_13 допомогла його виготовити за
власні кошти. З цією метою вона разом з
ОСОБА_7 їздили в районний паспортний
відділ, де допомогли виписатись, потім
ОСОБА_7 прописала ОСОБА_13 в своєї
знайомої жінки на ім»я ОСОБА_31 АДРЕСА_1.
Документи на термінове виготовлення
закордонного паспорту протягом
чотирьох днів ОСОБА_13 здавала в
Рівненський ОВІР в присутності ОСОБА_13,
яка також для цього дала гроші в сумі 1000
гривень. Після виготовлення
закордонного паспорту ОСОБА_13 здала
його для відкриття візи, яку потерпіла
чекала приблизно 2-3 місяців. В кінці
літа 2005 року ОСОБА_13 передзвонила до
ОСОБА_13 і повідомила, що вона буде їхати
в Чехію з чоловіком на ім'я ОСОБА_26 -
громадянином Чехії, на його авто.
Виїжджала ОСОБА_13 17.01.2006 року через
пропускний пункт Шегині на автомобілі
марки ОСОБА_10, разом із нею тоді їхала
також дівчина на ім'я ОСОБА_5 з м.
Рівного. ОСОБА_19 привіз їх в м. Прага, де
їх зустріла ОСОБА_3 та її чоловік
ОСОБА_6. Вони відвезли ОСОБА_13 з ОСОБА_5 в
район Домажліце, що знаходиться
неподалік німецького кордону, до клубу,
на якому містився напис «Нон-стоп» і
знаходився в населеному пункті
Бабілон. Клуб представляв собою
триповерхову будівлю, на першому
поверсі якого знаходився бар, на
другому - кімнати для проживання
дівчат, на третьому - кімнати, де
надавались сексуальні послуги
відвідувачам клубу. Пізніше потерпіла
дізналася що власником даного закладу
був чоловік -громадянин Чехії на ім'я
ОСОБА_10. Коли ОСОБА_13 привезла туди
ОСОБА_13, вона відразу ж підійшла до
нього і вони в стороні про щось
розмовляли, потім вона підійшла до
потерпілої і повідомила, що в неї борг в
сумі 2700 євро і поки вона його не
відробить, то не зможе повернутись на
Україну, це, як сказала ОСОБА_13, та сума,
яку вона затратила на виготовлення
всіх необхідних документів для виїзду
за кордон для ОСОБА_13 та на дорогу. Вона
також повідомила про умови роботи, що
працювати необхідно цілодобово,
завжди, коли є клієнти - чоловіки, без
вихідних, за годину надання
сексуальних послуг клієнт платив 60
євро, півгодини - 40 євро, за ніч - 300 євро.
Гроші клієнт давав на бар. Закордонні
паспорта ОСОБА_13 відразу ж забрала і
зберігала в себе, виходити за межі
території клубу було заборонено. Із
зароблених грошей щодня вираховували 50
євро за проживання, інші забирали в
рахунок боргу. Гроші на їжу
вираховували в якості процентів від
консумації, якщо їх не вистачало, тоді
ОСОБА_13 давала свої кошти, але їх
приплюсовувала до суми боргу. В клубі
постійно діяли різні штрафні санкції,
так за відмову від клієнта - 100 або 150
євро, за зловживання алкогольними
напоями та бійку також відповідна сума.
Тому відпрацювати всю суму боргу було
майже неможливо, оскільки вона
постійно збільшувалась. Барменом в
клубі працювала ОСОБА_5, інколи її
заміняла їх мати - ОСОБА_7. ОСОБА_13
пробула в клубі приблизно три місяці і
необхідно було повертатись на Україну,
так як закінчувався термін дії візи.
ОСОБА_27 повернула потерпілій
закордонний паспорт і вона автобусом
повернулась в Україну. За три місяці
ОСОБА_13 дала ОСОБА_13 лише 350 євро, при
цьому повідомила, що вона ще не
відпрацювала весь борг, тому мусить
повернутись назад, якщо вона
відмовиться, то ОСОБА_13 про все
розповість батькам ОСОБА_13 і всі будуть
в селі знати чим остання займалась. У
зв'язку з цим, приблизно через місяць
ОСОБА_13 знову приїхала в Чехію. Їхала на
автомобілі з ОСОБА_67 та дівчиною на ім`я
ОСОБА_2 з м. Рівного, яку також підшукала
ОСОБА_3. ОСОБА_67 відвіз обох знову в той
самий клуб, де ОСОБА_3 знову забрала
закордонні паспорти. Через деякий час
вона повідомила, що відкрила річну
візу, за яку вона заплатила 1500 євро і ця
сума добавилась до попереднього боргу.
Пробула ОСОБА_13 в клубі знову три
місяці і хотіла повернутись додому, але
ОСОБА_13 не дозволила і потерпілу
перевели працювати на завод
«Панасонік», який знаходиться на
окраїні міста Плзень. Працюючи на
даному заводі ОСОБА_13 отримувала дуже
мало грошей, приблизно 10 євро в день,
іншу суму зароблених грошей, ОСОБА_13
забирала собі. В цей період часу в
ОСОБА_13 помер дід на Україні і вона
хотіла поїхати на похорон, але ОСОБА_13
її знову не відпустила, але через
місяць ОСОБА_13 все-таки змогла
повернутись додому з тією умовою, що
приїде назад до в Чехію. Перебуваючи на
Україні, ОСОБА_27 періодично
телефонувала ОСОБА_13, під час цих
розмов остання їй повідомила, що не
приїде, і, щоб вона більше не дзвонила,
на що ОСОБА_13 дуже негативно
відреагувала, погрожуючи, що всім
розповість про потерпілу і на Україні
знайде її чоловік ОСОБА_6 і
розправиться з нею. Тоді ОСОБА_13
остаточно вирішила не підтримувати з
ОСОБА_46 ніяких відносин і не брала
слухавку, коли та телефонувала. Під час
перебування в клубі ОСОБА_13 запам'ятала
інших дівчат з України, які були в
клубі, зокрема і ОСОБА_15. Її привезла та
продала туди ОСОБА_3, її сестра ОСОБА_5
та її чоловік ОСОБА_6, у всіх дівчат
перед нею та власником клубу був борг,
але різний, він залежав від зовнішніх
даних дівчини та від суми грошей, які
ОСОБА_3 потратила на перевезення та
оформлення для них відповідних
документів. Як повідомили потерпілій
дівчата під час спілкування, власник
клубу забирає у дівчат гроші за те, що
він за них для ОСОБА_3 заплатив
відповідну суму і йому необхідно її
повернути. Ці гроші він забирав в
якості високої плати за проживання, а
також ОСОБА_3 йому відраховувала з
грошей, які вона в дівчат забирала. Під
час перебування в клубі ОСОБА_3
наказувала дівчатам, щоб ті, коли
приходить перевірка з поліції,
говорили, що вони там проживають
тимчасово і платять за проживання 200
крон.

Під час допиту потерпіла ОСОБА_13
впізнала нічний клуб «ІНФОРМАЦІЯ_13» та
гуртожиток ( убитовння), де проживала
коли працювала на заводі «Панасонік».

Довідкою державної прикордонної
служби, дослідженою на а.с. 215-217 т.№2,
підтверджується факт перетину кордону
ОСОБА_13

Згідно дослідженого на а.с. 232-236 т.№2
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_15

Згідно дослідженого на а.с. 249-262 т.№2
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_10-
власника клубу «ІНФОРМАЦІЯ_13».

Допитана в якості свідка ОСОБА_47 суду
показала, що до виходу на пенсію вона
працювала в Рівненському ОРПК в
магазині №17 продавцем, де разом з нею в
магазині працювала ОСОБА_7, вони
підтримували дружні стосунки. В 2005 році
до неї звернулася ОСОБА_7 з проханням
прописати в неї в квартирі АДРЕСА_2 її
знайому ОСОБА_13. Оскільки остання
зареєстрована і проживає в селі на
Хмельниччині, але їй була потрібна
прописка в м.Рівне для виготовлення
закордонного паспорта. ОСОБА_7 сказала,
що ОСОБА_13 хоче їхати працювати в Чехію
і що працевлаштуватися там їй буде
допомагати дочка ОСОБА_3. Їй було
відомо, що ОСОБА_3 влаштовує людей на
роботу в Чехії, якого виду роботу
пропонувала ОСОБА_3 в Чехії вона не
знала. ОСОБА_47 погодилася прописати
ОСОБА_13 в себе в квартирі на нетривалий
час. Через декілька днів вона
зустрілася з ОСОБА_13 біля приміщення
ЖЕКу і прописала її в себе з квартирі.
Через два тижні ОСОБА_13 виписалася з її
квартири і більше з того часу ОСОБА_47 з
нею не зустрічалася.

Із досліджених судом на а.с. 265-269 т.№2
показів свідка ОСОБА_48 вбачається, що
вона хотіла їхати на заробітки в
Республіку Чехія, працювати в кафе
офіціантками разом з потерпілими
ОСОБА_13 та ОСОБА_15, про що домовилася з
ОСОБА_3 Однак, в неї були проблеми з
оформленням документів для виїзду за
кордон, тому ОСОБА_13 та ОСОБА_15 поїхали
раніше за неї до Чехії. Коли документи
для ОСОБА_48 були вже готові і вона
готова була також їхати, до неї на
мобільний зателефонувала ОСОБА_13 і
повідомила, що ОСОБА_3 завезла її та
ОСОБА_15 в бордель, де продала та змусила
займатися проституцією. Після цього
ОСОБА_48 відмовилася їхати до Чехії.

Згідно дослідженого на а.с. 265-269 т.№2
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_48 в ході досудового
слідства впізнала ОСОБА_13 та ОСОБА_15

Згідно дослідженого на а.с. 270-271 т.№2
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_48 впізнала ОСОБА_6

Згідно дослідженого на а.с. 272-273 т.№2
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_48 впізнала ОСОБА_3

Згідно дослідженого на а.с. 278-279 т.№2
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_48 впізнала ОСОБА_7

Згідно дослідженого на а.с. 280-281 т.№2
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_48 впізнала ОСОБА_5

Епізод № 5

--------------------

відносно потерпілої ОСОБА_14

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_14
суду показала, що вона є онкологічно
хворою із 1997 року /може плутатись в
датах/, її знайома ОСОБА_49 /ОСОБА_24/
знала її проблеми по стану здоров'я. На
той час її батьки в м. Здолбунів для її
операції продали, що могли, та не мали
можливості позичити потрібні для
операції гроші. ОСОБА_49 знала її
проблеми і запропонувала їхати в клуб в
Р.Чехія, при цьому зразу повідомила чим
треба там займатися. ОСОБА_14 вже там
була тому розповіла, що буде займатись
надаванням сексуальних послуг. Вона
сказала, що отримані за надання
сексуальних послуг гроші клієнтів
діляться на пополам - 50 відсотків їй, а 50
відсотків на бар. Закордонний паспорт в
неї був, оскільки вона із матір»ю
лікувалася в Європі. Залишалася
потреба зробити візу, в чому ОСОБА_49
особисто їй допомагала, гроші їй на
руки не давали. На той час ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 вона ще не бачила. Їй відкрили
візу на три місяці, але з коридором на
пів року. ОСОБА_17 пояснила, щоб не
переживала, то буде в тому ж клубі, що
була вона, де насильства немає. Вони на
маршрутці приїхали в Рівне, з Рівного
їхали на бусі, що збирав людей які мали
їхати в Чехію. Сідали в районі міста
«Північний», в бусі були дівчата, хто
водій вона не знає. Після перетину
кордону Чехії, автомобілем їх забирав
чех, який трохи спілкувався на
російський мові, його звали ОСОБА_10.
Наскільки пам'ятає, то від кордону вони
їхали не довго. Пам'ятає, що село
називалось «ІНФОРМАЦІЯ_13», так ніби
називався і клуб, вивіска була «Нон
стоп» - що в перекладі означає
«цілодобово». Коли зайшла в бар,
підсудна ОСОБА_28 яку вона тоді побачила
вперше, з нею познайомилась та
представилась, як бармен і що вона
сестра хазяйки цього клубу. Після цього
вона сказала, щоб віддати паспорт, а на
її питання пояснила, що паспорти всіх
дівчат зберігаються в сейфі. Вона
дізналась, що система і правила зовсім
інші, а саме 50 на 50, але гроші на руки їй
віддавати не будуть, до поки не
віддасть борг за документи та за візу.
Виявилось, що ОСОБА_5 чи ОСОБА_3 мали
зв'язок з ОСОБА_50, яка виготовляла
документи за їх гроші в борг. Їй
повідомили, що борг складав чи 1500 чи 2000
євро. ОСОБА_14 було відомо, що ОСОБА_3 за
неї заплатили 5000 євро, особисто вона
цього не бачила. Точно не пам'ятає,
приблизно це було осінню 2006 року. Після
цього з її 50 відсотків вона мала
платити за проживання, робили всі
умови, щоб людина не заробила,
вираховували за харчування, було таке
що змушували із ОСОБА_5 вживати
алкоголь, а потім відраховували гроші
з усіх за це спиртне. Коли вона вже
трохи часу пробула, з нею знайомилась
підсудна ОСОБА_27, котра вказувала на те,
якщо прийде поліція то повинні
говорити, що платять за проживання, та
мала до неї безпідставні претензії.
Виходити їм не дозволяли, вони втікали
і виходили на заправку, де був магазин,
коли в них були гроші, які їм клієнти
залишали на чаєві. В її інтересах було
скоріше віддати борг, щоб заробити на
операцію. За два з половиною місяці
вона повністю відпрацювала борг, потім
до свого від»їзду заробила 200 чи 300
євро, і вони мали їй віддати ще 90 євро.
Із однією дівчиною вони їхали до дому
на таксі, по дорозі заїхали до ОСОБА_3,
яка їй віддала 90 євро, що була винна.
Коли приїхала в Україну, то ОСОБА_49
питала, чи не поїде ще раз. Вона
відмовилась їхати, бо грошей не
заробила, і робити операцію, видаляти
пухлину з горла, прийшлось в Рівному.
Пояснила, що робоче ім'я в неї було
ОСОБА_2, міняли імена не всі, а тільки
хто хотів. Був випадок, що підсудний
ОСОБА_30 приїхав в клуб п'яним, вона з
розмов знала, що він дуже жорстокий,
дівчата заховали її на горищі. Він
шукав її, кричав, «де та ОСОБА_2, я счас
поговорю з нею». Вважає, що на неї
наговорювала ОСОБА_25. Після повернення
на Україну вона не бачила нікого з
підсудних, а маму ОСОБА_3 та ОСОБА_2
взагалі ніколи не бачила тільки чула
про неї. Пізніше їй телефонувала
ОСОБА_13, та повідомила, що закрили
підсудних. Потім їй зателефонували
слідчі УМВС, на їх питання вона
погодилась написати заяву, та
повідомили що має право на
відшкодування моральної шкоди, але
таку заяву вона не писала. Після
пережитого в неї погіршився стан
здоров»я. Приблизно 3 роки назад ОСОБА_49
пропонувала забрати заяву із міліції,
але вона відмовилась, бо хоче щоб була
справедливість. Не має претензій по
одній причині, що вона свідомо їхала
туди. ОСОБА_49 пропонувала, що ОСОБА_46 з
ОСОБА_2 заплатять скільки треба, але
тільки щоб вона забрала заяву.
Показала, що досліджені судом на а.с. 245
т.№3 покази надавала в досудовому
слідстві. Покази що записані в
матеріалах справи в досудовому
слідстві правильніші. Крім того,
повідомила, що в особах підсудних вона
впізнає названих нею ОСОБА_2, ОСОБА_46 та
ОСОБА_6. ОСОБА_49 проживає в місті
Здолбунові в районі автовокзалу. Їй
відомо що ОСОБА_13 проживає за кордоном
з німцем, інколи приїжджає в Україну.
Про те що підсудні в своїх показах про
неї не згадують, оцінює критично,
оскільки жила з ОСОБА_2 під одним дахом
три місяці і те що вони її не знають - це
смішно.

Із досліджених судом на а.с. 245-252 тому №3
підтверджених нею показів потерпілої
ОСОБА_14 вбачаються аналогічні в
основному покази, згідно яких
приблизно в середині 2006 року знайома на
ім'я ОСОБА_14 розповіла, що в неї є
знайома на ім'я ОСОБА_13, котра
працевлаштовує на роботу в Республіку
Чехії, що дана жінка весь час перебуває
в Чехії, допомагає виготовити за свої
кошти необхідні документи та
працевлаштовує молодих дівчат в нічні
клуби Чехії де необхідно займатися
проституцією, тобто надавати
сексуальні послуги за грошову
винагороду. Всі затрачені кошти на
працевлаштування та виготовлення
документів необхідно відпрацювати в
клубі. У зв'язку з тим, що потерпілій
терміново були гроші на операцію, вона
вирішила поїхати на роботу в Чехію.
Після цього ОСОБА_14 віддала свій
закордонний паспорт знайомій ОСОБА_14
для виготовлення візи. Через деякий час
ОСОБА_14 повернула їй закордонний
паспорт з візою для виїзду в Чехію.
ОСОБА_25 вона дізналася, що гроші на
виготовлення візи та квиток до Чехії
дала ОСОБА_13. Після цього з автовокзалу
м. Рівне на автобусі ОСОБА_14 поїхала в м.
Прагу, де її на автомобілі зустрів не
відомий чоловік, пізніше вона
дізналася, що його ім'я ОСОБА_6 і він є
чоловіком ОСОБА_13, який завіз ОСОБА_14 в
район Домажліце, до клубу, ІНФОРМАЦІЯ_13,
де вона перебувала протягом трьох
місяців на умовах, які описані вище. Під
час допиту в досудовому слідстві
ОСОБА_14 по фотокартці впізнала нічний
клуб «ІНФОРМАЦІЯ_13».

Згідно дослідженого судом на а.с. 254-255
тому №3 протоколу пред'явлення
фотознімків для впізнання ОСОБА_14
впізнала ОСОБА_5

Згідно дослідженого судом на а.с. 256-257
тому №3 протоколу пред'явлення
фотознімків для впізнання, ОСОБА_14
впізнала ОСОБА_3

Згідно дослідженого судом на а.с. 258-262
тому №3 протоколу пред'явлення
фотознімків для впізнання, ОСОБА_14
впізнала ОСОБА_13 та ОСОБА_15

Згідно дослідженого судом на а.с. 263-264
тому №3 протоколу пред'явлення
фотознімків для впізнання, ОСОБА_14
впізнала ОСОБА_6

Довідкою державної прикордонної
служби, дослідженою на а.с. 243 тому №3,
підтверджується факт перетину кордону
ОСОБА_14

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_49
показала, що не пам'ятає року, коли
відпочиваючи в кафе м. Рівне, вона
познайомилася із підсудною ОСОБА_3, яка
пояснила, що працює в Чехії і
запропонувала можливість виїзду в
Республіку Чехію для надання
сексуальних послуг в нічних клубах.
Вона погодилась, з умовою, що гроші на
візу їй позичить ОСОБА_3, які потрібно
віддавати із зароблених, при цьому в
неї був закордонний паспорт. В такий
спосіб з допомогою підсудної ОСОБА_3
вона потрапила до нічного клубу
«ІНФОРМАЦІЯ_13» в Республіку Чехія, де
протягом трьох місяців займалась
проституцією. Кошти за візу в сумі
приблизно 800 Євро вона повернула через
барменів клубу. В цей клуб приїздила
ОСОБА_3, вона привозила продукти, в
клубі працювала барменом підсудна
ОСОБА_5, жила в одному приміщенні з ними.
Бачила там підсудного ОСОБА_6, чоловіка
ОСОБА_3, який займався клубними
справами. Підсудну ОСОБА_7 знає через її
дочок. Будь-яких претензій з даного
приводу до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вона не
має, бути учасником кримінального
процесу в якості потерпілої
відмовилася. Підтвердила досліджені
счудом покази, дані нею на досудовому
слідстві, як правильні.

Із досліджених на а.с. 270-272 тому №2
показів свідка ОСОБА_49 на досудовому
слідстві вбачається, що вона
підтвердила покази потерпілої ОСОБА_14
про те, що дійсно ОСОБА_3 та ОСОБА_5
підшуковують дівчат в Україні для
переправлення в Республіку Чехія в
нічні клуби для зайняття проституцією.
Підтвердила, що розповіла для ОСОБА_5
про потерпілу ОСОБА_14 і та відправила
потерпілу також в нічний клуб
«ІНФОРМАЦІЯ_13» в р.Чехія надавати
сексуальні послуги відвідувачам
даного закладу за винагороду. Особисто
ОСОБА_49 бачила потерпілу ОСОБА_14 в
даному клубі. Потерпіла пробула в
клубі близько трьох місяців та
повернулася на Україну.

Відповідно ч.4 ст. 454 КПК України в
редакції 1960 року, у разі вчинення
особою до її видачі /екстрадиції/
іншого злочину, не зазначеного в запиті
про видачу, притягти таку особу до
кримінальної відповідальності або
виконати вирок суду за цей злочин можна
лише після отримання згоди
компетентного органу іноземної
держави, що видала особу.

Покликання підсудних та захисників на
обставини відсутності епізоду
обвинувачення підсудних у вчинення
злочину за ст. 149 ч.2 КК України щодо
потерпілої ОСОБА_14 не заслуговує на
увагу, оскільки відповідно дослідженої
на клопотання прокурора постанови
Вищестоящого суду м. Прага Республіки
Чехія №14 То 156/2011 від 13.11.2011 року
вбачається надання в порядку ч.3 ст.454
КПК України 1960 року за постановою
обласного суду м. Плзень з 3.05.2011 року
/пор.№1Нт 101/2011-51/ за ч.1 літ.а) ст.402 КПК
згоди на кримінальне переслідування за
злочин торгівлі людьми або інші
незаконні угоди щодо людей у
відповідності до ч.2 ст.149 КК України
щодо потерпілої ОСОБА_14

Епізод № 6

--------------------

відносно потерпілої ОСОБА_15

Від дачі показів в судовому слідстві
потерпіла ОСОБА_15 відмовилась,
відповідно ст.63 Конституції України,
свою відмову мотивувала тим, що
підсудні являються її родичами. На
питання учасників процесу пояснила, що
давала покази в досудовому слідстві,
які один раз міняла під впливом
родичів. Такі покази не підтримує, як
дані під тиском співробітників
міліції. В той же час, на питання
уточнила, що зі скаргами на дії
працівників міліції не зверталась,
оскільки щодо неї не було ніякого
тиску. Підтвердила, що на заробітки в
Чехію їздила приблизно 5-6 разів до 2011
року, в клубі «ІНФОРМАЦІЯ_13» жила один
раз протягом трьох місяців, паспорти в
цей період видавались на руки, коли
приїздила поліція. Заяву в органи
міліції написала через 3 роки,
претензій до підсудних вона немає.

Згідно досліджених судом на а.с. 153-162
тому №2 показів в досудовому слідстві
від 16.04.2009 року встановлено, що допитана
в якості потерпілої ОСОБА_15 показала. В
потерпілої є двоюрідна сестра ОСОБА_3,
яка на даний час знаходиться в
Республіці Чехія. Там вона перебуває
приблизно останніх 7-8 років, проживає
разом зі своїм чоловіком ОСОБА_34 та
дітьми. Крім того, там також перебуває
її рідна сестра ОСОБА_5, чоловік
останньої ОСОБА_51. ОСОБА_27 займається
працевлаштуванням громадян України в
Р.Чехія. Відомо, що протягом 2006 року
ОСОБА_3 підшукала і в подальшому
переправила до Чехії двох її подруг
ОСОБА_52 з м. Рівне та ОСОБА_13 із с.
Купине, Шепетівського району,
Хмельницької області. ОСОБА_3
повідомила потерпілій, що дівчата
працюють на заводі і задоволені
роботою, тоді ж запропонувала і їй
поїхати туди. ОСОБА_27 повідомила, що там
заробіток складає1000-1500 євро за місяць.
Оскільки їй ще не виповнилось 18 років,
то вона відразу не змогла поїхати.
Після того, як потерпіла відсвяткувала
своє 18-річчя, ОСОБА_3 повідомила її, що
потрібно готувати документи для
виготовлення закордонного паспорту,
для цього необхідне свідоцтво про
народження та декілька фотографій.
Коли все було готово, вони подали
документи в ОВіР по вул.16 Липня на
виготовлення закордонного паспорту, за
це платила ОСОБА_3. Приблизно через
десять днів потерпіла забирала
закордонний паспорт, ОСОБА_3 вже
виїхала в Чехію, далі переправленням її
в Чехію займалась мати ОСОБА_27 - ОСОБА_7.
Для відкриття візи потерпіла віддала
останній свій закордонний паспорт,
віза була відкрита приблизно через 14
днів в чеському Консульстві у м. Львів,
особисто вона туди не їздила. Після
відкриття візи ОСОБА_7 повідомила про
дату виїзду. Виїзд був 03.12.2006 року, їхали
на автомобілі типу мікроавтобус, за
кермом був чоловік на ім'я ОСОБА_8.
Приїхали в м.Плзень, де потерпілу
зустрів ОСОБА_34, який відвіз до нічного
клубу під назвою ІНФОРМАЦІЯ_13 в районі
міста Домажліце і передав її для
ОСОБА_5, яка на той час працювала там
барменом. ОСОБА_28 повідомила, що
потерпіла буде там жити і працювати,
виходити за межі клубу заборонено,
поселила в кімнаті. В клубі вже
знаходилось біля 9 дівчат, які
розповіли про умови роботи, що
необхідно надавати сексуальні послуги
чоловікам, які приходять в клуб
відпочивати, за що вони будуть платити
гроші. На другий день приїхала ОСОБА_3,
яка відібрала закордонні паспорта і
сховала їх до себе в сейф, який
знаходиться біля барної стійки. Тоді ж
ОСОБА_3 повідомила, що потерпіла
повинна відробити їй гроші в сумі 1300
євро за те, що вона привезла її туди і
виготовила необхідні документи. Перших
два дні потерпіла перебувала в шоці,
вона відмовлялась працювати, але
ОСОБА_3 пояснила, що в неї немає вибору,
з клубу її ніхто не випустить, а якщо
звернеться в поліцію, то їй нічого не
буде, так як в неї там є зв'язки.
Документів при собі не було, тому
потерпіла змушена була працювати, щоб
відробити борг. Під час розмови дівчата
розповідали, що борг, про який її
повідомила ОСОБА_3, це та сума грошей,
яку заплатив за неї власник клубу для
ОСОБА_3. Клуб представляв собою
двоповерховий цегляний будинок білого
кольору, в підвальному приміщенні
якого знаходився бар, куди приходили
відвідувачі і там повинні були
знаходитись всі дівчата. На першому та
другому поверсі клубу знаходились
кімнати, де проживали дівчата і
надавали сексуальні послуги клієнтам.
Власником даного клубу був чоловік на
ім'я ОСОБА_10 - по національності поляк,
громадянин Чехії, якому на вигляд 35
років, середнього зросту, спортивної
тілобудови. За проживання в клубі
потерпіла платила 50 євро за добу. За
надання сексуальних послуг клієнти
платили гроші в сумі 60 євро - за годину
послуг, 40 євро - півгодини, 300 євро - на
ніч. Ці гроші клієнти віддавали на бар,
дівчата на руки могли отримати лише
залишені клієнтом чайові. За день в
ОСОБА_15 було приблизно 8-9 клієнтів,
відмовитись від яких вона не мала
права, оскільки за це нараховувався
борг, який добавлявся до основного
боргу. Під час перебування в клубі
потерпіла запам'ятала інших дівчат з
України, серед яких ОСОБА_13. Також
дівчата розповідали потерпілій про те,
що раніше одна з дівчат втекла з клубу,
її швидко знайшов ОСОБА_34 і сильно
побив. ОСОБА_27 з ОСОБА_5 завжди
погрожували розправою з боку ОСОБА_34, в
разі якщо дівчата не будуть робити те,
що вони скажуть.

Пробувши там три місяці, ОСОБА_15
повернулась на Україну, оскільки
закінчувався термін дії візи. За весь
час перебування в клубі ОСОБА_3 дала
потерпілій лише 300 євро перед від'їздом,
які вона витратила на дорогу та при
перетині кордону заплатила штраф за
відсутність прописки в Чеській
Республіці. Перед від'їздом ОСОБА_3
наказала потерпілій повернутись, так
як остання ще не відпрацювала увесь
борг, у разі не повернення ОСОБА_3
пригрозила розповісти всім родичам,
чим потерпіла займалась в Чехії. Тому,
пробувши на Україні біля трьох місяців,
у зв'язку із продовженням ОСОБА_3
терміну дії візи та на постійні
телефонні дзвінки, потерпіла знову
повернулась в Чехію. Цього разу вона
їхала на автомобілі Шкода Октавія, який
належить батьку ОСОБА_27. Він знову
привіз ОСОБА_15 в той же клуб, умови
роботи і дівчата були ті самі, барменом
працювала дівчина на ім'я ОСОБА_5 зі
Шпанова. Працюючи в клубі, ОСОБА_15
познайомилась з хлопцем на ім'я ОСОБА_51,
який був в подальшому її постійним
клієнтом. З ОСОБА_51 ОСОБА_15 перебувала в
близьких стосунках, він захотів її
забрати з клубу. ОСОБА_3 на це
відреагувала негативно і повідомила,
що відпустить потерпілу лише тоді, коли
ОСОБА_51 заплатить за ОСОБА_15 для неї 600
євро. ОСОБА_2 погодився, дав їй вказану
суму грошей, після чого потерпіла
поїхала разом із ним і в клуб більше не
поверталась. Після цього випадку
ОСОБА_3 запропонувала ОСОБА_15
влаштуватись на завод «Панасонік», що
знаходиться поблизу міста Плзень. Вона
погодилась, оскільки необхідно було
заробити гроші. Працюючи на заводі,
ОСОБА_15 разом із іншими робітниками,
які працювали від ОСОБА_3, проживала в
будинку, що належить ОСОБА_34 і
знаходиться в м.Плзень. За проживання
вона платила для ОСОБА_3 та ОСОБА_34 1500
крон в місяць. Так, пропрацювавши на
заводі приблизно два місяці, потерпіла
одержала від ОСОБА_3 лише 300 євро.
Оскільки в потерпілої закінчувався
термін перебування, то вона
повернулась на Україну, кордон
перетинала 30.09.2007 р. на автомобілі, що
належить ОСОБА_3 та її чоловіку ОСОБА_34.
Під час допиту потерпіла ОСОБА_15
впізнала нічний клуб «ІНФОРМАЦІЯ_13».

Довідкою державної прикордонної
служби, дослідженою на а.с. 149 том 2,
підтверджується факт перетину кордону
ОСОБА_15

Згідно дослідженого на а.с. 186-189 т.№2
протоколу пред'явлення фотознімків для
впізнання, ОСОБА_15 впізнала
ОСОБА_10-власника клубу «ІНФОРМАЦІЯ_13».

Заява направлена поштою від 10.11.2009 року
від імені потерпілої ОСОБА_15 на а.с. 172-174
т.№2 про відмову від вищенаведених
показів повністю спростована самою
потерпілою у власноручній заяві від
10.12.2009 року, дослідженій на а.с. 176, у
власноручному протоколі її допиту від
11.08.2010 року, дослідженому на а.с. 181-184,
також протоколом її додаткового допиту
із фіксуванням на технічні засоби від
12.12.2009 року, дослідженому на а.с. 177-180
т.№2.

Епізод № 7

--------------------

відносно
потерпілої ОСОБА_16

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_16,
суду показала, що приблизно в 2008 році її
знайома дівчина із Дубенського району
повідомила, що має знайому, яка може
надати роботу за кордоном, та може
домовитись з такою про зустріч. В неї на
той час було скрутне положення, мати
померла, батько був засуджений та
відбував покарання, роботи не було. На
її прохання вони зустрілись із ОСОБА_5
біля аптеки по вул. Княза Романа в м.
Рівне. ОСОБА_28 її повідомила, що може
влаштувати на роботу в барі, із
заробітною платнею приблизно 1 тис.
Євро, вона зможе надавати сексуальні
послуги, якщо захоче, а для влаштування
за кордоном потрібні закордонний
паспорт та віза. На її згоду та
повідомлення що грошей на оформлення
документів вона немає, ОСОБА_5 обіцяла
порадитись зі ОСОБА_3 і зателефонувати.
Через кілька днів ОСОБА_5 в телефонному
режимі повідомила, що для виготовлення
документів їй потрібна рівненська
приписка. Далі вона виписалась із
Одеської області, після чого мати
ОСОБА_28, ОСОБА_7, допомагала із
пропискою, приписала до себе в с. Житин
Рівненського району. Із 26.11.2008 року по
29.12.2008 року вона була зареєстрованою в
ОСОБА_7, фактично була в неї 2-3 рази,
знаходилась там не більше 10 хвилин,
приходила з приводу грошей і
документів. Після цього ОСОБА_7 їй дала
гроші в сумі 600 грн. для виготовлення
закордонного паспорта, після одержання
якого вона повинна була зателефонувати
ОСОБА_7, щоб їхати в м. Львів з приводу
візи. Через 10 днів, після одержання
закордонного паспорта, вона
зателефонувала та зустрілась із ОСОБА_7
в с. Житин. Підсудна дала їй гроші на
дорогу, при ній зателефонувала ОСОБА_3,
сказала, що у Львів вона буде їхати з
ОСОБА_54, пізніше стало відоме прізвище
«ОСОБА_54», з якою зустрінеться на
вокзалі і яка передасть гроші на візу.
Вона взяла білети на електричку до
Львова на 01.00 годину, в 00.30 годині вона
зустрілася із ОСОБА_54, ОСОБА_7 та її
чоловіком. За їх словами, в м. Львові їх
мала зустріти мати ОСОБА_54 та
допомогти оформити візу. По прибуттю в
м. Львів вони приїхали до посольства, де
зустріли матір ОСОБА_54, зайняли чергу,
подали документи. Пізніше для поїздки
до Львова для отримання візи в с. Житин
ОСОБА_7 давала їй кошти в сумі 100 грн.,
при цьому повідомила, що скоро приїде
ОСОБА_5 із Чехії, вони підрахують і
повідомлять її борги. Їй була відкрита
віза на строк менше трьох місяців. По
приїзду до Львова візу не видали, бо не
було страховки. Вона зателефонувала
ОСОБА_7, яка рекомендувала піднятися на
другий поверх в «Галінстрах» і шукати
дівчину на ім'я ОСОБА_25, якої не
виявилось, а іншій дівчині ОСОБА_7 по
телефону обіцяла передати гроші на
страховку. Після розмови їй видали
страховку, з якою вона в посольстві
одержала візу. ОСОБА_7 в телефонному
режимі сказала, всі документи привезти
їй в с. Житин. По приїзду вона
зустрілась із ОСОБА_7 по вул. Шухевича в
м. Рівне, де віддала останній
закордонний паспорт та візу, а підсудна
повідомила, що за кілька днів будуть
їхати в Чехію автомашиною. В лютому 2009
року їй зателефонувала ОСОБА_7,
повідомила, що 16.02.2009 року о 09.00 годині
буде їхати в Чехію із вул. Шухевича м.
Рівне. Вона прибула із речами, в
автомобілі були ОСОБА_7 , її чоловік,
ОСОБА_55, та чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_51. В
Чехії за телефонною вказівкою ОСОБА_5
чи ОСОБА_3 завезли їх до супермаркету,
міста не пам'ятає, де чекали до 30 хвилин
на ОСОБА_1, щоб далі завіз в нічний клуб
«ІНФОРМАЦІЯ_13» /вивіску знімала на
телефон, її переводили/, де буде ОСОБА_5.
Наступного дня близько 05.00 години вони
приїхали в нічний клуб, там не було
електроенергії, було не прибрано, вони
сиділи при свічках, був камін, чекали
доки приїде ОСОБА_5. ОСОБА_28 приїхала
близько обіду із чоловіком, привезли
поїсти. На їх питання повідомила, що
вона винна 1500 євро, а ОСОБА_55 винна 1300
євро, треба розібратись зі світлом і
навести порядок, тоді будуть працювати.
ОСОБА_28 поїхала, а вони залишались із
ОСОБА_1. В нічний час до них прийшли двоє
чоловіків, було запропоновано надавати
сексуальні послуги, на що вона та
ОСОБА_55 відмовились. Наступного дня
приїхала ОСОБА_5, якій вона повідомила,
що вона вагітна і не буде надавати
сексуальні послуги. На що ОСОБА_5
попередила, якщо не буде надавати
сексуальних послуг, то в неї в Україні є
ще батько і брат, та може бути викидень.
Далі вона підслухала розмову ОСОБА_5 та
ОСОБА_1 на нашій мові, в якій ОСОБА_5
говорила, що ОСОБА_3 одержала за неї від
якогось чоловіка, наскільки пам'ятає
ОСОБА_10, гроші 1500 євро, а за ОСОБА_55 - 1300
євро. Далі вона стала думати, як звідти
втекти. В Бабілоні вони з ОСОБА_54, зі
слів двоюрідною сестрою ОСОБА_5,
прижили троє чи четверо суток. Після
конфлікту і відмови надати сексуальні
послуги їм заборонили виходити на двір,
паспорти їх були в ОСОБА_5. Коли пізно
ввечері прийшла поліція, ОСОБА_5 взяла
їх паспорти і сказала їм сховатись в
підвалі. Проте вона вийшла до поліції
та попросила одного із них, щоб її
забрали звідти. ЇЇ забрали, як
повідомили, щоб перевірити документи.
При цьому ОСОБА_5 говорила, що
зателефонує та її скоро відпустять. По
приїзду в поліцейський участок вона
написала заяву про те, що її продали і
заставляють займатись проституцією,
просила повернути її в Україну. В
чеській поліції перебувала дві доби
проживала там в кімнаті. В Чехії вона ні
з ким не зустрічалась. По телефону
спілкувалась із знайомим, який до
поїздки їй давав чеську карточку, щоб
мала телефонний зв'язок. В кінці лютого
вона повернулась в Україну, до неї
прийшли співробітники УМВС, яким вона
розповіла те саме, що писала в Чехії.
Після приїзду вона протягом двох
місяців лежала в реабілітаційному
центрі в місті Києві, дитину народила
31.08.2009 року. Вона намагається уникати
зустрічі із підсудними, з боргами перед
ними вона не розраховувалась. Це була
її перша та єдина поїздка за кордон, до
цього часу вона працювала ріелтором
нерухомості та офіціантом, неофіційно.
З того часу як приїхала на Україну, з
підсудними зустрічалась тільки під час
слідчих дій по іншому не зустрічалась.

З приводу оголошених її показів на
досудовому слідстві на а.с. 36-41, 44-50 тому
№2 пояснила, що вона такі покази
надавала і підписувала, там все вірно
записано. На той час коли вона надавала
покази на досудовому слідстві то вони
були більш правильними, наполягає на
своїх показах.

Також, із досліджених судом
підтриманих в суді показів потерпілої
ОСОБА_16 на досудовому слідстві /а.с. 44-53
том №2/ вбачається наступне, що ОСОБА_5
під час зустрічей пропонувала їй
підшукати ще кілька дівчат, котрі б
погодилися їхати на роботу в Чехію.
Тому ОСОБА_16 розповіла про це двом
своїм подругам ОСОБА_3, яка проживає в
Дубенському районі та ОСОБА_17, яка
проживає в смт. Квасилів, які також
зацікавились цим і попросили
організувати зустріч з ОСОБА_5. Перед
Новим роком ОСОБА_3 з Дубенського
району приїхала до ОСОБА_16 в м.Рівне і
вони по телефону домовились про
зустріч із ОСОБА_5 по вул. Кн.Романа біля
аптеки. Коли вони зустрілись ОСОБА_5
відвела їх в двір за будинок, де вони
продовжували розмову, розповідала для
ОСОБА_3 про роботу в Чехії, про її умови,
що допоможе відкрити візу. Більшість
цієї розмови ОСОБА_16 не чула, оскільки
стояла трохи в стороні. Після цієї
зустрічі ОСОБА_3 повідомила, що
погодилась їхати в Чехію, і, що ОСОБА_5 з
її матір`ю відкриють їй візу. Потім
ОСОБА_3 поїхала на автовокзал, а ОСОБА_16-
додому. Закордонний паспорт в неї тоді
вже був і вона віддала його ОСОБА_5 для
відкриття візи. Приблизно 8 січня 2009
року, коли до ОСОБА_16 в м. Рівне приїхала
ОСОБА_17 з смт. Квасилів, вони
зустрілись з ОСОБА_5 по вул. Кн.Романа,
неподалік гастроному, але потім вони
відійшли в парк, що поруч. Там
відбувалась подальша розмова, під час
якої ОСОБА_5 пропонувала ОСОБА_17
поїхати разом в Чехію працювати в барі,
оскільки закордонного паспорту в тої
не було, то ОСОБА_5 пообіцяла допомогти
його виготовити. Цієї розмови ОСОБА_16
також повністю не чула. ОСОБА_14 також
погодилась їхати. І приблизно через
тиждень ОСОБА_16 ОСОБА_7 дала гроші, щоб
вона їх передала для ОСОБА_17 на
виготовлення їй закордонного паспорту,
повідомила, що ці гроші також їй
передала ОСОБА_3 з Чехії.

Також із показів в досудовому слідстві
вбачається, що для отримання
оформлення візи в Чехію вона двічі
їздила в консульство м. Львова. Першого
разу всі разом прийшли до консульства,
де зайняли чергу для подачі документів.
ходили на фірму «Галінстрах», що поруч
з консульством. Там розповідали, хто їх
запрошує, а саме ОСОБА_23, він проживає в
АДРЕСА_8,, також де будуть вони
проживати. Коли подали документи,
ОСОБА_16 поїхала в м. Рівне. Приїхавши в
м. Рівне, вона зателефонувала до ОСОБА_7,
розповіла про результати поїздки, та в
свою чергу сказала, що додатково
повідомить, коли мені необхідно буде
їхати забирати візу. 08.02.2009 року до
ОСОБА_16 подзвонила ОСОБА_7 і повідомила,
щоб в понеділок 10.02.2009 року в 14-ій годині
була біля консульства у Львові для
отримання візи. Сказала також, що там
будуть люди, які їй допоможуть в цьому,
з цією метою вона дала номер телефону
жінки на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_1, з якою
необхідно буде зв'язатись. Показувала,
що в Чехії спочатку приїхали в
населений пункт Плзень, де проживає
ОСОБА_3, ОСОБА_7 вийшла. ЇЇ чоловік та
ОСОБА_51 відвезли ОСОБА_16 та ОСОБА_56, на
стоянку біля якогось супермаркету і
там когось чекали. Приблизно через
годину до них під'їхав на легковому
автомобілі чоловік, який представився
ОСОБА_1. ОСОБА_1 відвіз їх в будинок який
знаходився в населеному пункті
Домажліце. Будинок представляв собою
двоповерхове цегляне приміщення
білого кольору. На фронтальній його
стіні була табличка з написом NON STOP. В
середині було кілька кімнат на другому
поверсі, на першому поверсі знаходився
бар. Саме тут ОСОБА_5 їм повідомила, що
вони будуть працювати проститутками в
нічному клубі. Також вона розповіла, що
дівчата в клубі повинні будуть
надавати сексуальні послуги його
відвідувачам, які в переважній
більшості будуть німці. З годину
надання сексуальних послуг вони будуть
платити 100 євро за пів години 60 євро.
Вони повинні будуть так працювати поки
не відпрацюють свій борг, а потім
зможуть повернутися на Україну. ОСОБА_35
пригрозила їм сказавши що вони змушені
робити що вона скаже інакше в них
будуть великі проблеми. Вона
повідомила що в поліції Чехії в неї і в
ОСОБА_29 є хороші знайомі, так щоб
ОСОБА_16 не вздумала звертатись в
поліцію. Після цього ОСОБА_16 повідомила
ОСОБА_35, що вона не зможе працювати
проституткою тому, що вагітна на
другому місяці, а ОСОБА_56, почала
плакати. ОСОБА_28 сказала що нічого
страшного, будемо ми працювати так як
вона скаже. ОСОБА_35 сказала що
заборонено виходити з будинку без її
дозволу.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_51,
чоловік підсудної ОСОБА_5, в суді
показав, що він більше проживав в
Україні, але систематично бував в
Чехії, де працювала сестра дружини і
періодично дружина, було таке одного
разу, що він їхав із ОСОБА_55 та ОСОБА_16,
які їхали на заробітки в Чехію. Йому
нічого невідомо про вербування
підсудними дівчат для заняття
проституцією в Республіці Чехія. Коли
проводився його допит органами міліції
в ході досудового слідства, йому
погрожували арештом, чинили моральний
тиск і вимагали гроші. Він писав заяву
на незаконні дії працівників міліції,
але відповіді не отримав, таких доказів
надати не може. Протокол його допиту
підписував, але не читав, його покази
частково не відповідають дійсності.

Із досліджених судом показів свідка
ОСОБА_51 в досудовому слідстві на а.с. 86-88
тому 2 вбачається, що рідна сестра його
дружини ОСОБА_3 набирала дівчат з
України в нічні клуби для зайняття
проституцією, про це він дізнався
приблизно в 1999 році, коли ОСОБА_3 також
запропонувала ОСОБА_51 знаходити таких
дівчат, які б погодилися їхати
займатися проституцією в нічні клуби в
Чехію і за це ОСОБА_51 отримував би
грошову винагороду. ОСОБА_51 від
пропозиції відмовився. Після того він
також бачив, що автомобілем фірми, яка
належить ОСОБА_3, в Чехію їздили жінки
та чоловіки, але куди саме вони їхали
ОСОБА_51 було не відомо. Були випадки
коли ОСОБА_57 наказувала завозити
дівчат в клуб «ІНФОРМАЦІЯ_13». Також
ОСОБА_51 повідомив, що його дружина
ОСОБА_5 приблизно з 2005 до 2007 року
працювала барменом в клубі
«ІНФОРМАЦІЯ_13».

Дослідженими судом на а.с. 22-34 тому 2
матеріалами, отриманими від
правоохоронних органів Республіки
Чехія, підтверджується факт
перебування ОСОБА_16 в клубі в
Республіці Чехія.

Згідно дослідженого судом на а.с. 54-55
т.№2 протоколу пред'явлення
фотознімків для впізнання, ОСОБА_16
впізнала ОСОБА_5

Згідно дослідженого судом на а.с. 56-57
т.№2 протоколу пред'явлення
фотознімків для впізнання, ОСОБА_16
впізнала ОСОБА_7

Згідно дослідженого судом на а.с. 60-66
т.№2 протоколу очної ставки між ОСОБА_16
та ОСОБА_7 від 17.04.2009 року, ОСОБА_16
повністю підтвердила свої покази, дані
під час допиту в якості потерпілої.

Згідно дослідженого судом на а.с. 69-76
т.№2 протоколу очної ставки між ОСОБА_16
та ОСОБА_5 від 03.08.2010, ОСОБА_16 повністю
підтвердила свої покази, дані під час
допиту в якості потерпілої.

Згідно дослідженого судом на а.с. 83-85
т.№2 протоколу очної ставки між ОСОБА_16
та свідком ОСОБА_58 від 05.08.2010, ОСОБА_16
повністю підтвердила свої покази, дані
під час допиту в якості потерпілої.

Згідно дослідженого судом на а.с. 104-106
т.№2 протоколу очної ставки між ОСОБА_16
та свідком ОСОБА_55 від 09.09.2010, ОСОБА_16
повністю підтвердила свої покази, дані
під час допиту в якості потерпілої.

Згідно дослідженого судом на а.с. 119-120
т.№2 протоколу очної ставки між ОСОБА_16
та свідком ОСОБА_32 від 09.09.2010, ОСОБА_16
повністю підтвердила свої покази, дані
під час допиту в якості потерпілої.

Допитана в якості свідка ОСОБА_59, суду
показала, що приблизно на початку 2009
року її знайома ОСОБА_16 розповіла, про
свою знайому ОСОБА_5 яка працевлаштовує
за кордоном на роботу. На її прохання
на початку 2009 року, ОСОБА_59 зустрілася
з жінкою, яка представилася ОСОБА_5.
Жінка запропонувала їй поїхати за
кордон на роботу в нічний клуб, де вона
повинна буде займатися проституцією,
про умови оплати роботи ОСОБА_5 також
розповіла. ОСОБА_59 сказала ОСОБА_5, що в
неї немає грошей на виготовлення
закордонного паспорту та на дорогу.
ОСОБА_28 пообіцяла все владнати.
Приблизно через 2-3 дні до неї
зателефонувала жінка, яка
представилася і запропонувала
приїхати до неї додому, де вона дала для
неї кошти на виготовлення закордонного
паспорта. У зв'язку з особистими
обставинами вона передумала їхати за
кордон і більше не підтримувала
зв'язку з ОСОБА_5 та ОСОБА_7, в досудовому
слідстві давала більш точні і
правильні покази, підтримала покази
досліджені судом на а.с. 107-108 тому №2.

Згідно дослідженого судом на а.с. 109-111
тому №2 протоколу пред'явлення
фотознімків для впізнання, ОСОБА_59
впізнала ОСОБА_7

Згідно дослідженого судом на а.с. 112-114
тому №2 протоколу Протоколом
пред'явлення фотознімків для
впізнання, згідно якого ОСОБА_59
впізнала ОСОБА_5

Довідкою державної прикордонної
служби, дослідженою судом на а.с.13 тому
№2, підтверджується факт перетину
кордону ОСОБА_16

Згідно дослідженої судом на а.с.12 тому
№2 ксерокопії паспорта громадянина
України ОСОБА_16, в такому міститься
відмітка про прописку за адресою
АДРЕСА_9

Згідно дослідженого судом на а.с. 255-258
тому №4 протоколу №872 про результати
оперативно - технічного заходу від
16.03.09, міститься інформація про
розмову між ОСОБА_7 та ОСОБА_16, яка
відбулась 08.02.2009 року і була
зафіксована негласним слуховим та
візуальним контролями з використанням
технічних засобів на підставі
постанови апеляційного суду
Рівненської області від 14.01.2009 року.

Згідно дослідженого судом на а.с. 249-252
тому №4 протоколу №461 протоколу про
результати оперативно - технічного
заходу від 16.03.09, міститься інформація
про розмову між ОСОБА_5, ОСОБА_59, ОСОБА_7
та ОСОБА_16, яка відбулась 08.01.2009 року і
була зафіксована негласним слуховим та
візуальним контролями з використанням
технічних засобів на підставі
постанови апеляційного суду
Рівненської області від 11.11.2008 року.

Згідно дослідженого судом на а.с. 244-248
тому №4 протоколу №460 про результати
оперативно - технічного заходу від
16.03.09, міститься інформація про
розмову між ОСОБА_5, ОСОБА_60 та ОСОБА_16,
яка відбулась 10.12.2008 року і була
зафіксована негласним слуховим та
візуальним контролями з використанням
технічних засобів на підставі
постанови апеляційного суду
Рівненської області від 10.10.2008 року.

Згідно дослідженого судом на а.с. 240-243
тому №4 протоколу №459 про результати
оперативно - технічного заходу від 16.03.09
року, міститься інформація про розмову
між ОСОБА_5, та ОСОБА_16, яка відбулась
21.11.2008 року і була зафіксована
негласним слуховим та візуальним
контролями з використанням технічних
засобів на підставі постанови
апеляційного суду Рівненської області
від 10.10.2008 року.

Згідно дослідженого судом на а.с. 236-239
тому №4 протоколу №457 про результати
оперативно - технічного заходу від 16.03.09
року, міститься інформація про розмову
між ОСОБА_31 та ОСОБА_61, яка відбулась
29.10.2008 року і була зафіксована
негласним слуховим та візуальним
контролями з використанням технічних
засобів на підставі постанови
апеляційного суду Рівненської області
від 10.10.2008 року.

Згідно дослідженого судом на а.с. 232-235
тому №4 протоколу №456 про результати
оперативно - технічного заходу від 16.03.09
року, міститься інформація про розмову
між ОСОБА_16, ОСОБА_31 та ОСОБА_61, яка
відбулась 23.10.2008 року і була
зафіксована негласним слуховим та
візуальним контролями з використанням
технічних засобів на підставі
постанови апеляційного суду
Рівненської області від 10.10.2008 року.

Згідно дослідженого судом на а.с. 230-231
тому №4 протоколу №455 про результати
оперативно - технічного заходу від 16.03.09
року, що містить інформацію про розмову
між ОСОБА_31 та ОСОБА_61, яка відбулась
16.10.2008 року і була зафіксована
негласним слуховим та візуальним
контролями з використанням технічних
засобів на підставі постанови
апеляційного суду Рівненської області
від 10.10.2008 року.

Згідно дослідженого судом на а.с. 227-229
тому №4 протоколу №458 про результати
оперативно - технічного заходу від 16.03.09
року, міститься інформація про розмову
між ОСОБА_7 та ОСОБА_62, яка відбулась
30.09.2008 року і була зафіксована
негласним слуховим та візуальним
контролями з використанням технічних
засобів на підставі постанови
апеляційного суду Рівненської області
від 11.08.2008 року.

Згідно дослідженого судом на а.с. 159-162
тому №4 протоколу №428 про результати
оперативно - технічного заходу від 16.03.09
року, міститься інформація про розмову
між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, яка відбулась
02.09.2008 року і була зафіксована
негласним слуховим та візуальним
контролями з використанням технічних
засобів на підставі постанови
апеляційного суду Рівненської області
від 11.08.2008 року.

Згідно дослідженого судом на а.с. 259-260
тому №4 протоколу огляду від 20.08.2010
року, оглянуті: оптичний диск для
лазерних систем зчитування Esperanza CD-R ;
оптичний диск для лазерних систем
зчитування Arena CD-R; аудіокасета TDK 90 та
відеокасета Emtec Mini DV, на яких містяться
матеріали оперативно-технічного
забезпечення, де зафіксовані розмови
між ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_16,
ОСОБА_31, ОСОБА_59 та ОСОБА_62

Згідно досліджених судом на а.с. 268-305
тому №4 висновків експерта № 2566/2567;
2568/2569; 2570/2571; 2572/2573 від 05.08.2008 року, на
оптичному диску для лазерних систем
зчитування Esperanza CD-R ; оптичному диску
для лазерних систем зчитування Arena CD-R;
аудіокасеті TDK 90 та відеокасеті Emtec Mini DV
міститься усна мова ОСОБА_7, ОСОБА_3 та
ОСОБА_5

Згідно постанови від 16.08.2010 року про
визнання та прилучення речових доказів
до кримінальної справи, в якості
речових доказів оптичного диску для
лазерних систем зчитування Esperanza CD-R ;
оптичного диску для лазерних систем
зчитування Arena CD-R; аудіокасети TDK 90 та
відеокасети Emtec Mini DV, том 4 а.с.322.

Згідно дослідженого судом на а.с. 5-10
тому №4 протоколу від 04.04.2009 року про
проведення обшуку за місцем проживання
ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_11 в ході
обшуку серед інших речей вилучено:
вісім візитних карток, ксерокопію
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу SKODA OCTAVIA, візитну
картку, поштовий конверт з листами, дві
платіжних квитанції № 3614320, 3614320,
будинкову книгу будинку АДРЕСА_12
водійське посвідчення на ім'я ОСОБА_6,
свідоцтво про зміну імені, свідоцтво
про реєстрацію автомобіля марки
MERCEDES-BENZ 639 ZK3HL 2 VITO 115 CDI, карточку
технічного огляду автомобіля,
довіреність видану ОСОБА_3, довідку,
видану гр. ОСОБА_58, автомобіль марки
MERCEDES-BENZ 639 ZKЗHL 2 д.н.з. НОМЕР_2. Вказані
вилучені під час обшуку 04.04.2009 року за
місцем проживання ОСОБА_7 за адресою:
АДРЕСА_13. предмети оглянуті, згідно
дослідженого судом на а.с. 11-17 тому №4
протоколу огляду предметів від 04.05.2009
року. Згідно постанови від 04.05.2009 року
про визнання та прилучення до
кримінальної справи в якості речових
доказів, долучені вісім візитних
карток, ксерокопії свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу SKODA
OCTAVIA, візитної картки, поштового
конверту з листами, двох платіжних
квитанції № 3614320, 3614320, будинкової книги
будинку АДРЕСА_12 водійського
посвідчення на ім'я ОСОБА_6, свідоцтва
про зміну імені, свідоцтва про
реєстрацію автомобіля марки MERCEDES-BENZ 639
ZK3HL 2 VITO 115 CDI, карточки технічного огляду
автомобіля, довіреності виданої
ОСОБА_3, довідки, виданої гр. ОСОБА_58, а.с.
18-19, том 4.

Згідно протоколу огляду предметів від
20.04.2009 року та постановою про
прилучення речового доказу від 20.04.2009
року, а.с. 33-34 том 4, оглянуто та
прилучено в якості речового доказу
автомобіль марки MERCEDES-BENZ 639 ZK3HL 2 VITO 115 CDI.

Згідно протоколу особистого огляду
ОСОБА_3 від 25.06.2010 року, серед інших
речей вилучено дві візитні картки,
ламіновану картку та два аркуші паперу
з текстом на іноземній мові та
цифровими кодами, які оглянуті у
встановленому порядку за протоколом
огляду від 05.08.2010 року та згідно
постанови про прилучення речового
доказу від 09.08.2010 року прилучені в
якості речового доказу, том 5 а.с.172, том 5
а.с.293-295.

Оцінюючи досліджені докази в
сукупності, суд оцінює критично покази
підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_6, як такі, що спростовуються
сукупністю об'єктивних доказів в
справі, дані ними з метою уникнення
покарання за вчинені ними злочини,
свідчення чоловіка підсудної ОСОБА_51 в
суді викликають сумнів в їх
об'єктивності, як близького родича
підсудного,та вважаються більш
об'єктивними його покази в досудовому
слідстві. Покази допитаних в якості
свідків на клопотання підсудних
ОСОБА_32, ОСОБА_55 ОСОБА_14 та ОСОБА_63,
часткового оцінюються критично, як
родичів підсудних, або не містять
об'єктивних відомостей, які можуть бути
прийняті до уваги на підтвердження чи
спростування інкримінованої злочинної
діяльності.

Таким чином заслухавши покази
підсудних, дослідивши покази свідків,
зібрані в справі письмові, речові
докази, в тому числі протоколи за
результатами оперативно-технічних
заходів та висновки експертиз щодо них,
та встановлені обставини справи, суд
приходить до висновку, що вина
підсудних повністю доведена
сукупністю досліджених в справі
доказів, покази підсудних ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, про невизнання
своєї вини спростовуються сукупністю
досліджених об'єктивних доказів в
кримінальній справі та розцінюються
судом як спроба уникнення їх
кримінальної відповідальності за
скоєне.

Умисні дії підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_7, ОСОБА_6, які виразились у
вчиненні продажу людини, а саме
громадянок ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
пов'язаними із законним переміщенням
за їх згодою через державний кордон
України для подальшої передачі іншій
особі з метою сексуальної
експлуатації, вірно кваліфіковані
органом досудового слідства за ч.2 ст.149
КК України, як торгівля людьми або
здійснення іншої незаконної угоди,
об'єктом якої є людина, а так само
вербування, переміщення,
переховування, передача або одержання
людини, вчинені з метою експлуатації, з
використанням обману, шантажу чи
уразливого стану особи, вчиненими щодо
кількох осіб, повторно, за попередньою
змовою групою осіб, особою, від якої
потерпілий був у матеріальній чи іншій
залежності, з погрозою застосування
насильства, що не є небезпечним для
життя чи здоров»я потерпілого чи його
близьких.

Визначаючи вид та міру покарання
підсудним суд враховує характер та
ступінь суспільної небезпечності
вчинених злочинів, які є особливо
тяжкими злочинами (в редакції ч.2ст.149 КК
України на момент скоєння злочину),
обставини та наслідки їх вчинення,
особу підсудних, характеризуючи їх
дані.

Зокрема, щодо ОСОБА_3 суд враховує те,
що в 2003 році вибула на постійне місце
проживання до Республіки Чехія, де
займається суспільно-корисною працею,
позитивно характеризується в СІЗО і по
місцю проживання і роботи, проживає в
сім»ї, народила і виховує двох
неповнолітніх дітей, відсутність
компрометуючих особу відомостей до
епізодів злочинної діяльності, не
перебування на диспансерному обліку в
лікарів психіатра чи нарколога, не
заявлення позовів про стягнення
матеріальної чи моральної шкода
потерпілими за наслідками
інкримінованих злочинів, позитивну
поведінку за тривалий, близько п'яти
років, період після скоєних злочинів.
Обставинами, які пом'якшують покарання
підсудної, відповідно положень ст. ст. 66
КК України, суд вважає перебування на
утриманні двох неповнолітніх дітей, те
що до кримінальної відповідальності
притягується вперше. Обставин, які
обтяжують покарання підсудної,
відповідно ст. 67 КК України, судом не
встановлено.

Відносно ОСОБА_5 суд враховує те, що
вона займається суспільно-корисною
працею, позитивно характеризується в
СІЗО і по місцю проживання і роботи,
проживає в сім»ї, народила і виховує
двох неповнолітніх дітей, відсутність
компрометуючих особу відомостей до
встановлених злочинів, не перебування
на диспансерному обліку в лікарів
психіатра чи нарколога, не заявлення
потерпілими позовів про стягнення
матеріальної чи моральної шкоди,
завданої злочинами, позитивну
поведінку за тривалий, близько п'яти
років, період після скоєних злочинів.
Обставинами, які пом'якшують покарання
підсудної, відповідно положень ст. ст. 66
КК України, суд вважає перебування на
утриманні двох неповнолітніх дітей, те
що до кримінальної відповідальності
притягується вперше. Обставин, які
обтяжують покарання підсудної,
відповідно ст. 67 КК України, судом не
встановлено.

Відносно ОСОБА_6 суд враховує те, що він
позитивно характеризується в СІЗО і по
місцю проживання, проживає в сім'ї, має
на утриманні двох неповнолітніх дітей,
не перебуває на диспансерному обліку в
лікарів психіатра чи нарколога,
відсутність цивільних позовів
потерпілих про стягнення матеріальної
чи моральної шкоди, завданої злочинами,
позитивну поведінку за тривалий,
близько п'яти років, період після
скоєних злочинів. Обставинами, які
пом'якшують покарання підсудного,
відповідно положень ст. ст. 66 КК
України, суд вважає перебування на
утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставин, які обтяжують покарання
підсудного, відповідно ст. 67 КК
України, судом не встановлено.

Відносно ОСОБА_7 суд враховує те, що
вона є громадянкою пенсійного віку,
позитивно характеризується по місцю
проживання, проживає в сім'ї, доглядає
хворого чоловіка, відсутність
компрометуючих особу відомостей до
встановлених злочинів, не перебування
на диспансерному обліку в лікарів
психіатра чи нарколога, не заявлення
потерпілими позовів про стягнення
матеріальної чи моральної шкоди,
завданої злочинами, позитивну
поведінку за тривалий, близько п'яти
років, період після скоєних злочинів.
Обставинами, які пом'якшують покарання
підсудної, відповідно положень ст. ст. 66
КК України, суд вважає пенсійний вік і
те що до кримінальної відповідальності
притягується вперше. Обставин, які
обтяжують покарання підсудної,
відповідно ст. 67 КК України, судом не
встановлено.

Оцінюючи вищезазначені обставини і
наслідки злочинної діяльності, з
урахуванням особи підсудних, в
сукупності, приймаючи до уваги, що з
моменту вчинення останнього злочину
підсудних пройшло п'ять років, протягом
яких підсудні позитивно
характеризувались, не вчиняли
протиправних діянь, суд прийшов до
висновку, що необхідним і достатнім для
виправлення підсудних та попередження
нових злочинів буде покарання у
вигляді позбавлення волі, призначене в
межах санкції статті обвинувачення, із
застосуванням щодо них ст.ст. 75, 76 КК
України зі звільненням від реального
відбування такого покарання з
випробуванням. В силу ст. 77 КК українни,
у разі звільнення засудженого від
відбування покарання із випробуванням,
призначення додаткового покарання у
вигляді конфіскації майна неможливе.

Крім того, судом встановлено, що
органами досудового слідства заявлено
судові витрати за проведення
фоноскопічних експертиз в сумі 22 888,00
грн., які виконані за рахунок
асигнувань із державного бюджету, т.№4
а.с. 268,283, 290,298, також на пороведення
екстрадиції ОСОБА_3 в сумі 47 637,99 грн.,
ОСОБА_6 в сумі 23 634, 50 грн., та ОСОБА_5 в
сумі 25 639,98 грн.

За ст.91 КПК України судовими витратами
є суми, що видані і мають бути видані
свідкам, потерпілим, експертам,
спеціалістам, перекладачам і понятим;
суми, витрачені на зберігання,
пересилання, і дослідження речових
доказів; витрати зроблені при
провадженні справи органом дізнання,
органом досудового слідства та судом.
Згідно ст. 93 КПК України, при визнанні
підсудного винним, суд постановляє
стягти з нього судові витрати.

Виконання експертизи за рахунок
асигнувань із державного бюджету,
зумовлює видачу відповідних коштів
державного бюджету експертам, що
вважається підставою для стягнення
судових витрат із засуджених.
Стягнення безпосередньо із засуджених
коштів на проведення екстрадиції
підозрюваних чи обвинувачених ст.91 КПК
та главою 37 КПК України в редакції 1960
року не передбачено. Даних, які б давали
підстави для стягнення вищезазначеної
суми вартості екстрадиції із
засуджених, суд з матеріалів справи не
вбачає.

Питання про повернення застави
заставодавцям вирішується судом при
розгляді справи, відповідно ст. 154-1 КПК
України 1960 року. Речові докази в справі
вирішуються судом при постановленні
вироку, відповідно ст. 81 КПК України в
редакції 1960 року.

Керуючись ст. ст. 322, 323, 324 КПК України 1960
року, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні
злочинів за ч.2 ст.149 КК України та
призначити їй покарання у вигляді 5
років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити
засуджену ОСОБА_3 від відбування
призначеного покарання, якщо вона
протягом іспитового строку тривалістю
на один рік не вчинить нового злочину
та виконає покладені на неї обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на
засуджену такі обов'язки на період
іспитового строку:

Не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої
інспекції;

Повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, роботи чи
навчання;

Періодично з'являтись на реєстрацію в
орган кримінально-виконавчої
інспекції.

Запобіжний захід до вступу вироку в
законну силу щодо засудженої залишити
у вигляді застави. В строк відбуття
покарання засудженій, відповідно ст. 455
КПК УКкраїни 1960 року, зарахувати строк
тримання її під вартою до екстрадиції
та з моменту затримання 26 червня по 10
вересня 2010 року /т.5 а.с. 192,282/.

Запобіжний захід ОСОБА_3, заставу, після
набрання вироком законної сили
відмінити. Грошові кошти внесені у виді
застави в розмірі 50 000 грн. в касу УМВС
України в Рівненській області, згідно
квитанції до прибуткового касового
ордеру №210 від 07.09.2010 року /а.с. 260 т.5/ -
після звернення застави на
відшкодування судових витрат в сумі в
сумі 22 888,00 грн. на користь державного
бюджету в решті повернути заставодавцю
ОСОБА_7.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні
злочинів за ч.2 ст.149 КК України та
призначити їй покарання у вигляді 5
років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити
засуджену ОСОБА_5 від відбування
призначеного покарання, якщо вона
протягом іспитового строку тривалістю
на один рік не вчинить нового злочину
та виконає покладені на неї обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на
засуджену такі обов'язки на період
іспитового строку:

Не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої
інспекції;

Повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, роботи чи
навчання;

Періодично з'являтись на реєстрацію в
орган кримінально-виконавчої
інспекції.

Запобіжний захід до вступу вироку в
законну силу щодо засудженої залишити
у вигляді підписки про невиїзд. В строк
відбуття покарання засудженій,
відповідно ст. 455 КПК УКкраїни 1960 року,
зарахувати строк тримання її під
вартою до екстрадиції та з моменту
затримання 19 липня по 27 вересня 2010 року
/т.6 а.с. 83,136/.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні
злочинів за ч.2 ст.149 КК України та
призначити йому покарання у вигляді 5
років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити
засудженого ОСОБА_6 від відбування
призначеного покарання, якщо він
протягом іспитового строку тривалістю
на один рік шість місяців не вчинить
нового злочину та виконає покладені на
нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на
засудженого такі обов'язки на період
іспитового строку:

Не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої
інспекції;

Повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, роботи чи
навчання;

Періодично з'являтись на реєстрацію в
орган кримінально-виконавчої
інспекції.

Запобіжний захід до вступу вироку в
законну силу щодо засудженого
залишити у вигляді застави. В строк
відбуття покарання засудженому,
відповідно ст. 455 КПК УКкраїни 1960 року,
зарахувати строк тримання його під
вартою до екстрадиції та з моменту
затримання 30 липня 2010 року по 06 липня 2012
року /т.7 а.с. 69,т.9 а.с.155/.

Запобіжний захід ОСОБА_6, заставу, після
набрання вироком законної сили
відмінити. Грошові кошти внесені у виді
застави в розмірі 76 500 грн. на
розрахунковий рахунок Територіального
управління державної судової
адміністрації Рівненської області
0032- повернути заставодавцю
ОСОБА_64.

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні
злочинів за ч.2 ст.149 КК України та
призначити їй покарання у вигляді 5
років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити
засуджену ОСОБА_7 від відбування
призначеного покарання, якщо вона
протягом іспитового строку тривалістю
на один рік не вчинить нового злочину
та виконає покладені на неї обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на
засуджену такі обов'язки на період
іспитового строку:

Не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої
інспекції;

Повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, роботи чи
навчання;

Періодично з'являтись на реєстрацію в
орган кримінально-виконавчої
інспекції.

Запобіжний захід до вступу вироку в
законну силу щодо засудженої залишити
у вигляді підписки про невиїзд.

Речові докази по справі, після набрання
вироком законної сили, а саме:

1. Автомобіль марки MERCEDES BENZ 639
ZK3HL2д.н.з. НОМЕР_2 та ключі від автомобіля
повернути за належністю для фірми
«RELAIBLE-dryzstvo» Республіки Чехія.

2. Вісім візитних карток,
ксерокопію свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу Шкода Октавія,
візитну картку, поштовий конверт із
листами, дві платіжні квитанції №3614320,
36114320, водійське посвідчення на ім'я
ОСОБА_6, довіреність видану ОСОБА_3,
довідку видану ОСОБА_58 - залишити при
матеріалах кримінальної справи;

3. Будинкову книга будинку АДРЕСА_14
свідоцтво про зміну імені ОСОБА_6,
свідоцтво про реєстрацію автомобіля
марки MERCEDES BENZ 639 ZK3HL2 VITO 115 CDI, карточку
технічного огляду автомобіля, -
повернути за належністю;

4. Дві візитні картки, ламіновану
картку та два аркуші паперу з текстом
на іноземній мові та цифровими кодами -
зберігати в матеріалах кримінальної
справи; два оптичні диски, одну
відеокасету, одну аудіокасету -
залишити при матеріалах кримінальної
справи;

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд
протягом 15 діб з моменту оголошення
вироку.

Суддя Рівненського міського суду
Н.Ю.Музичук