Справа №: 398/491/15-к
ВИРОК
Іменем України
"26" лютого 2015 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0002783 від 11.12.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Занфірівка Олександрійського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, незаміжньої, безробітної, проживаючої у буд. АДРЕСА_1 , судима: 13.10.2011 року Олександрійським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. 03 липня 2014 року за постановою Новозаводського районного суду міста Чернігів умовно достроково звільнена на 1 місяць 29 днів, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 засуджена 13.10.2011 року Олександрійським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі. 03 липня 2014 року за постановою Новозаводського районного суду міста Чернігів умовно достроково звільнена на 1 місяць 29 днів, маючи не зняту та не погашену судимість, повторно, вчинила однорідний корисливий злочин проти власності.

ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Так, 11 грудня 2014 року, в період часу з 11 години 00 хвилин по 13 годину 00 хвилин, ОСОБА_5 перебувала в гостьовій кімнаті квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю в кімнаті власника майна, таємно, з поверхні тумби, заволоділа мобільним телефоном марки «Nokia N73-1», вартістю 350 грн. 00 коп., який належав ОСОБА_4 на праві приватної власності.

У подальшому, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_5 з місця вчинення правопорушення зникла та викраденим розпорядилася на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 350 грн. 00 коп.

Між сторонами кримінального провадження - потерпілим та обвинуваченою досягнуто та підписано угоду про примирення від 26 лютого 2015 року, яку подано під час судового засідання, за змістом якої сторони погодили, що ОСОБА_5 понесе покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із застосуванням ст. 75 КК України, іспитовий строк 1 (один) рік. Потерпілий до обвинуваченої не має претензій майнового характеру. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 474 КПК України, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зобов`язаний переконатися, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до вимог ч. 5, 6 ст. 474 КПК України, суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, роз`яснив право на неупереджений суд та наслідки затвердження угоди.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальне провадження щодо обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого.

Крім того, обвинуваченій роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечувала проти затвердження угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди. Сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченої не встановлені.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілим та обвинуваченою та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 468, 469, 472, 475, 476 КПК України суд,
ПОСТАНОВИ:

Затвердити угоду від 26 лютого 2015 року про примирення, між сторонами судового провадження потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 246 грн. 00 коп.

Речовий доказ: мобільний телефон, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити йому в користуванні.

Запобіжний захід - домашній арешт залишити до набрання вироком сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з часу його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

СУДДЯ: ОСОБА_6 НЕРОДА