АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000520 з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, інваліда ІІ групи, підозрюваного у вчиненні суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 185 КК України, за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_8
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 31 грудня 2014 року у кримінальному провадженні № 0000520 до ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Вирішено питання щодо речових доказів по справі. Дану ухвалу направлено для виконання в Івано-Франківську обласну державну психіатричну лікарню № 1.

Згідно з ухвалою суду, ОСОБА_5 , 23 вересня 2014 року, приблизно о 12-00 год., в АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, з-під приміщення магазину «Фарфор», таємно викрав велосипед марки Провадження №11-кп/794/106/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_9
Категорія ст.516 ч.1 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_1 «Мінськ», який належить ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 562,00 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 01 жовтня 2014 року, приблизно о 17:30 год., в АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, через незачинені вхідні двері, проник до будинку ОСОБА_11 , звідки таємно викрав його особисте майно, а саме: планшет марки «Самсунг», вартістю 2017,00 грн., настільний годинник із зарядним пристроєм до нього вартістю 177,00 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону вартістю 33,00 грн., ножиці вартістю 9,00 грн., ліхтарик вартістю 213,00 грн., пристрій для з`єднання з Інтернетом (Роутер) вартістю 449,00 грн., мобільний телефон марки «ASHA-520», вартістю 1000,00 грн., електробритву вартістю 700,00 грн.; універсальний зарядний пристрій вартістю 45,00 грн., - на загальну суму 4643,00 грн., спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму.

На вказану ухвалу суду захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що районний суд невірно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючою ознакою «проникнення у житло», оскільки умисел на вчинення даного суспільно небезпечного діяння виник у ОСОБА_5 вже у приміщенні будинку ОСОБА_11 . Просить суд апеляційної інстанції дослідити протокол допиту підозрюваного та ухвалити нову ухвалу, перекваліфікувавши суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_5 з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідь судді, захисника та законного представника, котрі підтримали доводи апеляції та просили її задовольнити, прокурора, котрий заперечив проти задоволення вимог апеляції та просив залишити ухвалу районного суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Так, під «проникненням» слід розуміти вторгнення в закрите чи незакрите (незамкнене) приміщення або житло, яке здійснюється винним протиправно (без відповідного дозволу) всупереч волі громадян, які проживають, працюють або через інші обставини законно перебувають (або в даний час відсутні) в цьому місці. Воно може здійснюватись як з подоланням перешкод (замків, закритих дверей, вікон, люків та ін.) чи опору людей, так і без цього, наприклад шляхом обману відповідних осіб або з використанням того, що ці особи (особа) залишили приміщення (житло) незакритим, без охорони. «Проникнення» може бути здійснене також за допомогою різних пристроїв (крюків, магнітів, шлангів тощо), коли винний не входить у відповідне приміщення.
П. 22 постанови пленуму Верховного суду України № 10 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику і справах про злочини про власності» орієнтує суди на те, що під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом.
Отже, обов`язковою ознакою проникнення у житло є його незаконність, тобто відсутність у особи права заходити та перебувати у місці, де знаходиться майно.
З показань, даних потерпілою ОСОБА_12 на досудовому розслідуванні (а.с. 24) та в суді (а.с. 70), вбачається, що ОСОБА_5 з сім`єю ОСОБА_12 не перебував у будь-яких соціальних зв`язках, які б дали йому право без відома власників зайти у незамкнене житло. Тобто ОСОБА_5 був для сім`ї ОСОБА_12 сторонньою особою, тому посилання апелянта на те, що ОСОБА_5 проник у будинок з метою зарядити свій телефон колегія суддів оцінює критично. Житло ОСОБА_12 є приватною власністю і доступ до нього може надаватися виключно з дозволу власника й не є вільним для сторонніх осіб. Крім того, послуги із заряджання мобільних телефонів у цьому приміщенні не надавалися.
Зазначені доводи апеляції ґрунтуються виключно на показаннях самого ОСОБА_5 , даних ним під час допиту в якості підозрюваного (а.с. 84), а згідно висновків акту судово-психіатричної експертизи № 352 (а.с. 90), як на момент вчинення діяння з ознаками правопорушення, так і на даний час ОСОБА_5 не здатен усвідомлювати свої дій та курувати ними, тобто є неосудним. Оскільки ОСОБА_5 є особою, яка не усвідомлює свої дії та не керує ними, то суд піддає сумніву правдивість його показань взагалі. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Будь-які інші докази, які б підтверджували доводи апеляції захисника ОСОБА_7 , в матеріалах провадження відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляцію адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 31 грудня 2014 року залишити без задоволення, а ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 31 грудня 2014 року щодо ОСОБА_5 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3