УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року

Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської

області в складі:

головуючого: Подковського О.А.

суддів: Вавріва І.З., Гавриш Г.П.

потерпілої ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Тернополі кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_3. на вирок Борщівського районного суду Тернопільської
області від 14 лютого 2007 року, яким засуджено:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1 Тернопільської області, українця,
громадянина України, із середньою спеціальною, одруженого, раніше несудимого

за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в
розмірі 510 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1
задоволено частково та стягнуто в її користь із

засудженого ОСОБА_3. 400 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Згідно вироку суду ОСОБА_3. визнано винним та засуджено за те, що він 2 липня 2007 року близько 18 год. 00 хв., зайшов на подвір'я до потерпілої ОСОБА_1, помітивши, що там його брат ОСОБА_4. прив'язаний до стовпа, а його рот заклеєний скотчем. Тоді між ним та потерпілою
виникла сварка, під час якої ОСОБА_3. умисно заподіяв ОСОБА_1. легкі
тілесні ушодження.

В апеляції засуджений ОСОБА_3. просить вирок суду скасувати та закрити провадження в справі, мотивуючи тим, що висновки
суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки під час конфлікту, який виник між ним та потерплою, він діяв в межах
крайньої необхідності і не наносив навмисно тілесних
ушкоджень ОСОБА_1.

Заслухавши
суддю-доповідача, захисника ОСОБА_2., який підтримавши
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3., просить вирок

Справа № 11-111 Головуючий у першій інстанції Зушман Г.І.

Категорія: ст.125 ч.1 КК України. Доповідач: Ваврів І.З.

2

суду скасувати, оскільки вважає, що докази вини
останнього у вчиненні злочину судом не здобуті; потерпілу ОСОБА_1., яка
вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни;
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що вона до задоволення не підлягає.

Висновки суду
щодо винуватості ОСОБА_3. у
вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.125 КК України,
не суперечать фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому
засіданні доказами, яким суд дав належну правову оцінку, і є обґрунтованими.

Зокрема, суд
вірно прийняв до уваги свідчення потерпілої ОСОБА_1 щодо обставин за яких вона
отримала тілесні ушкодження, з яких слідує, що 2 липня 2006 року під час
конфлікту, який виник між нею та її чоловіком, до них на подвір'я зайшов брат
чоловіка ОСОБА_3., почав сваритися з нею і
наніс їй удар по руці, декілька разів копнув по ногах, наніс удар в
голову і плече та шарпнув за щелепу.

Показання
потерпілої підтверджуються показами свідка ОСОБА_5, яка ствердила, що під час
конфлікту між ОСОБА_1. та ОСОБА_3, останній схопив ОСОБА_1. за обличчя і почав
її бити. (а. сі 10)

Показання
потерпілої та свідка, які підтверджують факт заподіяння ОСОБА_3 тілесних
ушкоджень, об'єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими в судовому
засіданні, які, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано
врахував встановивши винність засудженого у вчиненому злочині, а саме:

Висновком експерта від 29 грудня 2006 року № 369 та актом судово-

медичного обстеження від 4 липня 2006 року № 219, відповідно до яких при

судово-медичному обстеженні ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження

у вигляді синців в ділянці лівого плеча і лівого
стегна та садна на обличчі, що

відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, можуть відповідати

терміну утворення 2 липня 2006 року. (а. с.84, 4)

Заявою
потерпілої ОСОБА_1 від 10 липня 2006 року до Борщівського районного суду,
згідно якої вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3. за заподіяні їй
тілесні ушкодження, які він спричинив їй 2 липня 2006 року. (а. с.2)

Факт звернення
потерпілої до суду відразу після виникнення інциденту із засудженим ОСОБА_1.,
підтвердження судово-медичним висновком наявності тілесних ушкоджень у
потерпілої, які виникли у вказаний останньою період конфлікту, в сукупності з
іншими доказами дослідженими судом, свідчать про те, що між засудженим та
потерпілим дійсно мав місце конфлікт і
тілесні ушкодження в останньої виникнули саме під час цього конфлікту.

Крім того,
засуджений ОСОБА_3., оскаржуючи вирок суду, не заперечує того, що між ним та потерпілою 2 липня 2006
року близько

3

18-00 год. мав місце конфлікт і допускає, що під час цього конфлікту міг заподіяти
їй тілесні ушкодження.

Аналіз вказаних обставин, на думку колегії суддів, свідчить, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про
наявність в діях ОСОБА_3. ознак злочину, передбаченого ч.1
ст.125 КК України.

Покарання
засудженому призначено судом відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, з додержанням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості
вчиненого ним злочину, даних про особу винного, а також
всіх обставин справи. Зокрема, суд врахував те,
що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем свого проживання, а також те, що причиною конфлікту, під час якого ОСОБА_1.
були заподіяні тілесні ушкодження, були протиправні дії
останньої по відношенню до свого чоловіка, братом якого є засуджений.

Обґрунтовано також вирішено питання щодо задоволення цивільного позову потерпілої, який з врахуванням вимог розумності,
виваженості та справедливості, суд задовольнив частково.

Таким чином, будь-яких передбачених ст.367 КПК України підстав до його
зміни чи скасування вироку колегією суддів не виявлено при перевірці справи в
апеляційному порядку, а тому апеляційна скарга засудженого до задоволення
не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3. залишити без задоволення, а вирок Борщівського районного суду від 14 лютого 2006 року відносно
ОСОБА_3 - без
зміни.