Провадження №1-кп/761/4/2015
В И Р О К
іменем України
02 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №00207 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, гр-на України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2007 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Шевченківського районного суду м. Києві від 29.09.2008 року за ч.2 ст.190, ч.1 ст.189, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений з місць позбавлення волі 14.05.2012 р. по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186; ч.2 ст.190; ч.2 ст.296; ст.395 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мокрець Броварського району Київської області, гр-на України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

29.03.2012 р. постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області до ОСОБА_5 , як раніше судимої особи, встановлено адміністративний нагляд терміном на 20 місяців та встановлено обмеження у вигляді заборони відвідування кафе, барів, ресторанів та інших закладів, де дозволено роздрібну торгівлю спиртними напоями, заборони виходу з будинку (квартири) по місцю постійного проживання в період з 22 годин до 06 години наступного дня; зобов`язати явкою в органи внутрішніх справ за місцем проживання 4 рази на місяць для реєстрації кожен 1,2,3,4 вівторок щомісячно, письмово повідомляти працівників міліції, які здійснюють адміністративний нагляд про зміну місця проживання, роботи, а також про виїзд за межі району, про що був попереджений.
Так, ОСОБА_5 , починаючи з 07.08.2012 року, не маючи на те поважних причин, самовільно не з`явився на відмітку в органи внутрішніх справ, чим порушив встановлені судом обмеження адміністративного нагляду, відмічатись кожен 1,2,3,4 вівторок місяця з 16 години до 18 години.
Так, 14.08.2012 р., 21.08.2012р., 28.08.2012р. ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, не маючи на те поважних причин, самовільно не з`явився на відмітку в органи внутрішніх справ, чим порушив встановлені судом обмеження адміністративного нагляду, відмічатись кожен 1,2,3,4 вівторок місяця з 16 години до 18 години.
04.09.2012 року ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, не маючи на те поважних причин, самовільно не з`явився на відмітку в органи внутрішніх справ, чим порушив встановлені судом обмеження адміністративного нагляду, відмічатись кожен 1,2,3,4 вівторок місяця з 16 години до 18 години. В цей же день, під час перевірки за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 був відсутній, тим самим самовільно залишив місце проживання, чим порушив правила адміністративного нагляду.
06.09.2012 р. під час перевірки за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 був відсутній, вхідні двері квартири ніхто не відчинив, тим самим самовільно залишив місце проживання, чим порушив правила адміністративного нагляду.
Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії не маючи на те поважних причин, 11.09.2012 р., самовільно не з`явився на відмітку в органи внутрішніх справ, чим порушив встановлені судом обмеження адміністративного нагляду, відмічатись кожен 1,2,3,4 вівторок місяця з 16 години до 18 години.
18.09.2012 р. ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, не маючи на те поважних причин, самовільно не з`явився на відмітку в органи внутрішніх справ, чим порушив встановлені судом обмеження адміністративного нагляду, відмічатись кожен 1,2,3,4 вівторок місяця з 16 години до 18 години. В цей же день, під час перевірки за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 був відсутній, тим самим самовільно залишив місце проживання, чим порушив правила адміністративного нагляду.
Наступного дня 19.09.2012 р., під час перевірки ОСОБА_5 за місцем мешкання, вхідні двері квартири АДРЕСА_3 ніхто не відчинив, тим самим ОСОБА_5 самовільно залишив місце проживання, чим порушив правила адміністративного нагляду.
Також, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, не маючи на те поважних причин, 25.09.2012 р., 02.10.2012 р., самовільно не з`явився на відмітку в органи внутрішніх справ, чим порушив встановлені судом обмеження адміністративного нагляду, відмічатись кожен 1,2,3,4 вівторок місяця з 16 години до 18 години.
Крім того, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , 04 січня 2013 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, знаходились в парку «Нивки», що розташований по проспекту Перемоги, 84 в м. Києві, де звернули свою увагу на раніше незнайому ОСОБА_7 , яка при собі мала жіночу сумку, що висіла у неї через плече. В цей же час, у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник злочинний намір направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), а саме: вони вирішили вчинити напад на останню. Також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 усвідомлювали протиправність та
зухвалість своїх дій, а також те, що вони перебувають у громадському місці. З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_6 схопив за руку ОСОБА_7 , став утримувати останню та перевіряти кишені її одягу, а ОСОБА_5 зірвав з плеча ОСОБА_7 її сумку, та став демонстративно перевіряти її вміст та виявив при цьому мобільний телефон марки «Samsung E-1282» і гроші в сумі 500 гривень, при цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , виражались нецензурною лайкою і діяли спільно та узгоджено. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб, та переконавшись у тому, що мета, спрямована на вчинення хуліганських дій, досягнута, ОСОБА_5 повернув останній її речі, а саме: сумку, мобільний телефон марки «Samsung E-1282» і гроші в сумі 500 грн. Після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зникли.

Крім того, ОСОБА_5 , 03 березня 2013 року приблизно о 02 годині 15 хвилин, знаходився по вул. Краснодарській, 43/8 в м. Києві, де зустрів знайомого ОСОБА_8 . В цей же час, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви та бажання збагатитись за рахунок чужого майна, вирішив заволодіти майном ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаючи, що ОСОБА_9 має при собі мобільний телефон, попросив у останнього надати йому мобільний телефон, щоб зателефонувати. Будучи введеним в оману, та не підозрюючи дійсних намірів ОСОБА_5 , ОСОБА_9 передав йому мобільний телефон марки «Samsung S-5830» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка матеріальної цінності не має, абонентський номер якої НОМЕР_1 , на балансовому рахунку грошових коштів не було. В подальшому, ОСОБА_5 , скориставшись довірою ОСОБА_9 , повторно заволодів чужим майном, а саме: мобільним телефоном «Samsung S-5830», вартістю 2114 гривень 63 копійки, що належав ОСОБА_9 , після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_5 , 03 березня 2013 року приблизно о 22 годині, знаходився по вул. Муромській, 17/20 в м. Києві, де зустрів наглядно знайомого ОСОБА_10 . В цей же час, ОСОБА_5 звернув свою увагу на те, що у ОСОБА_11 при собі є мобільний телефон, яким він користувався під час їх зустрічі. В цей же час, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, вирішив заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_11 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 під вигаданим приводом нібито подзвонити, попросив у ОСОБА_11 скористатись його мобільним телефоном марки «Нокіа Х2», насправді не маючи мети повернути його власнику. ОСОБА_11 , довіряючи ОСОБА_5 , і будучи впевненим, що його мобільний телефон буде повернутий, передав його останньому. В цей же час, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, витягнув з мобільного телефону марки «Нокіа Х2» сім-картку та повернув її ОСОБА_11 . Після цього, ОСОБА_5 вставив свою сім-картку оператора мобільного зв`язку «Лайф», та роблячи вигляд, що телефонує, відійшов від ОСОБА_11 та направився у своєму напрямку, зникнувши з поля зору останнього, тим самим, шляхом зловживання довірою, повторно, заволодів чужим майном, що належало ОСОБА_11 , а саме: мобільним телефоном марки «Нокіа Х2», вартістю 550 гривень.

Також, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , 07 березня 2013 року, приблизно о 04 годині, знаходились біля торгових кіосків по вул. Лагерній, 46/48 в м. Києві, де звернули свою увагу на раніше незнайомого ОСОБА_12 . В цей же час, у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , виник злочинний намір направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_12 , а саме: цінних речей, які на їх думку могли бути у останнього. 3 метою особистого збагачення та обернення на свою користь майна ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи спільно та узгоджено, почали розмову з ОСОБА_12 та в подальшому відвели останнього в сторону, щоб сторонні особи їх не могли побачити. Відвівши ОСОБА_12 в сторону, та переконавшись, що їхні дії не будуть помічені сторонніми особами, з метою подолання можливого опору останнього, ОСОБА_5 наніс один удар в область обличчя ОСОБА_12 , внаслідок чого той впав на землю, спричинивши тим самим тілесні ушкодження, а ОСОБА_6 став спостерігати за навколишньою обстановкою, з метою завчасно попередити ОСОБА_5 про можливе наближення сторонніх осіб або працівників міліції, які могли б завадити довести вказаний злочин до кінця. В цей час, ОСОБА_5 , утримуючи ОСОБА_12 , який лежав на землі, перевірив вміст кишень одягу останнього та відкрито викрав майно ОСОБА_12 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung GS5830 android», вартістю 2650 гривень, всередині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 гривень, абонентний номер НОМЕР_2 , на балансовому рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 15 гривень; наручний годинник марки «PG» вартістю 3200 гривень; позолочений ланцюжок, вартістю 150 гривень; гроші в сумі 600 гривень.

Згідно висновку експерта №738 від 11 березня 2013 року, при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_12 при його обстеженні виявлені ушкодження: у вигляді синців на спинці та скатах носу, на верхній повіці лівого ока в проекції внутрішнього кута, на нижній повіці правого ока з переходом в підочну ділянку; крововилив на склері правого ока в проекції зовнішнього кута. Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони могли утворитися від однократної дії тупим предметом, за давністю можуть відповідати терміну 07.03.2013 та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Утворення зазначених ушкоджень при падінні з вертикального положення (або близького до нього) виключається.

В результаті, своїми узгодженими діями, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито викрали чуже майно що належить ОСОБА_12 на загальну суму 6640 гривень, після чого, з місця вчинення злочину з викраденим зникли та розпорядилися ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, пояснив суду, що дійсно, при обставинах викладених вище у вироку, він, перебуваючи як раніше судима особа під адміністративним наглядом відповідно до постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29.03.2012 р., та будучи попередженим про встановлені щодо нього обмеження, починаючи з 07.08.2012 р. по 02.10.2012 р., без поважних причин самовільно не з`явився на відмітку в органи внутрішніх справ, та самовільно залишав квартиру по місцю свого постійного проживання в період з 22 години до 06 години та порушував встановлені судом обмеження адміністративного нагляду, відмічатись кожен 1,2,3,4 вівторок місяця з 16 години до 18 години. Крім того, він з ОСОБА_6 , 04 січня 2013 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, знаходились в парку «Нивки», що розташований по проспекту Перемоги 84, в м. Києві, звернули свою увагу на раніше незнайому ОСОБА_7 , та вчинили хуліганські дії відносно неї. Усвідомлюючи протиправність та зухвалість своїх дій, а також те, що вони перебувають у громадському місці, ОСОБА_6 схопив за руку ОСОБА_7 та став її утримувати та перевіряти кишені її одягу, а він зірвав з плеча ОСОБА_7 її сумку, та став демонстративно перевіряти її вміст та виявив при цьому мобільний телефон і гроші в сумі 500 гривень, при цьому вони виражались нецензурною лайкою. Після цього, він повернув останній її речі, а саме сумку, мобільний телефон і гроші в сумі 500 грн., та пішли з парку. Крім того, 03 березня 2013 року приблизно о 02 годині 15 хвилин, він знаходився вул. Краснодарській, 43/8 в м. Києві, де зустрів знайомого ОСОБА_8 . В цей же час, переслідуючи корисливі мотиви та бажання збагатитись за рахунок чужого майна, вирішив заволодіти майном ОСОБА_9 . Реалізуючи свій умисел, знаючи, що ОСОБА_9 має при собі мобільний телефон, попросив його у останнього, щоб зателефонувати. Не підозрюючи дійсних намірів, ОСОБА_9 передав йому мобільний телефон із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф». В подальшому, з місця скоєння злочину з телефоном ОСОБА_9 він зник та викраденим розпорядився на власний розсуд. Крім того, він, 03 березня 2013 року, приблизно, о 22 годині, знаходився вул. Муромській, 17/20 в м. Києві, де зустрів наглядно знайомого ОСОБА_10 . В цей же час, звернув свою увагу на те, що у ОСОБА_11 при собі є мобільний телефон, яким він користувався під час їх зустрічі, та переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, вирішив заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_11 шляхом зловживаючи довірою. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, під вигаданим приводом нібито подзвонити, попросив у ОСОБА_11 скористатись його мобільним телефоном марки «Нокіа», насправді не маючи мети повернути його власнику. ОСОБА_11 довіряючи йому, що його мобільний телефон буде повернутий, передав його. В цей же час, він продовжуючи свої дії, витягнув з мобільного телефону марки «Нокіа» сім-картку та повернув її ОСОБА_11 . Після цього, він вставив свою сім-картку оператора мобільного зв`язку «Лайф», та роблячи вигляд, що телефонує, відійшов від ОСОБА_11 та направився у своєму напрямку, зникнувши з поля зору останнього. Крім того, він разом з ОСОБА_6 , 07 березня 2013 року приблизно о 04 годині, знаходились біля торгових кіосків по вул. Лагерній, 46/48 в м. Києві, де звернули свою увагу на раніше незнайомого ОСОБА_12 . В цей же час, у них виник злочинний намір направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_12 , а саме цінних речей, які могли бути у останнього. 3 метою особистого збагачення та обернення на свою користь майна ОСОБА_12 , вони, діючи спільно та узгоджено, почали розмову з ОСОБА_12 та в подальшому відвели останнього в сторону, щоб сторонні особи їх не могли побачити. Переконавшись, що їхні дії не будуть помічені сторонніми особами, з метою подолання можливого опору останнього, він наніс один удар в область обличчя ОСОБА_12 , внаслідок чого той впав на землю, а ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, з метою завчасно попередити його про можливе наближення сторонніх осіб або працівників міліції. В цей час, утримуючи ОСОБА_12 , який лежав на землі, він перевірив вміст кишень одягу останнього та відкрито викрав майно ОСОБА_12 , а саме: мобільний телефон, всередині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», на балансовому рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 15 гривень, наручний годинник марки, позолочений ланцюжок, гроші в сумі 600 гривень, після чого з місця вчинення злочину з викраденим зникли та розпорядилися ним на власний розсуд.

В зв`язку з повним визнанням вини, щирим каяттям, відсутністю претензій з боку потерпілих, наявністю на утриманні неповнолітньої дитини, просить суд суворо його не карати, а також застосувати до нього Закон України «Про амністію».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, пояснив суду, що дійсно, при обставинах викладених вище у вироку, він з ОСОБА_5 , 04 січня 2013 року, приблизно о 02 год. 30 хв. знаходились в парку «Нивки», по проспекту Перемоги 84, в м. Києві, де звернули свою увагу на раніше незнайому ОСОБА_7 , яка при собі мала жіночу сумку, що висіла у неї через плече, та вирішили вчинити напад на останню. Усвідомлюючи протиправність та зухвалість своїх дій, а також те, що вони перебувають у громадському місці, з метою реалізації вказаного умислу, він схопив за руку ОСОБА_7 та став утримувати останню та перевіряти кишені її одягу, а ОСОБА_5 зірвав з плеча ОСОБА_7 її сумку, та став демонстративно перевіряти її вміст та виявив при цьому мобільний телефон і гроші в сумі 500 гривень, при цьому вони виражались нецензурною лайкою. Однак, після цього ОСОБА_5 повернув останній її речі, а саме сумку, мобільний телефон і гроші в сумі 500 грн., після цього вони пішли з місця вчинення злочину. Крім того, він разом з ОСОБА_5 07 березня 2013 р. приблизно о 04 годині знаходились біля торгових кіосків по вул. Лагерній, 46/48 в м. Києві, де звернули свою увагу на раніше незнайомого ОСОБА_12 .В цей же час, у них виник умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_12 , а саме цінних речей, які на їх думку могли бути у останнього. 3 метою особистого збагачення та обернення на свою користь майна ОСОБА_12 , вони почали розмову з ОСОБА_12 та в подальшому відвели останнього в сторону, щоб сторонні особи їх не могли побачити, та переконавшись, що їхні дії не будуть помічені сторонніми особами, з метою подолання можливого опору останнього, ОСОБА_5 наніс один удар в область обличчя ОСОБА_12 , внаслідок чого той впав на землю, а він спостерігав за навколишньою обстановкою, з метою завчасно попередити його про можливе наближення сторонніх осіб або працівників міліції. В цей час, утримуючи ОСОБА_12 , який лежав на землі, ОСОБА_5 перевірив вміст кишень одягу останнього та відкрито викрав майно ОСОБА_12 , а саме: мобільний телефон, всередині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», на балансовому рахунку знаходились грошові кошти в сумі 15 гривень, наручний годинник марки, позолочений ланцюжок, гроші в сумі 600 гривень, після чого вони з місця вчинення злочину з викраденим зникли та розпорядилися ним на власний розсуд.

В зв`язку з визнанням вини, щирим каяттям, відсутністю претензій з боку потерпілих, наявністю на утриманні матері-пенсіонерки, просить суд суворо його не карати.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показаннями обвинувачених, які повністю визнали себе винними у вчиненні кримінальних правопорушень, та дослідженням даних, які характеризують їх особу, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, виду і розміру шкоди /фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень/, які ніким не оспорюються, у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 в умисних діях, які виразились у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України.
Також суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 в умисних діях, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю /хуліганстві/, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Крім того, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 в умисних діях, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою /шахрайстві/, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України; а також в умисних діях, які виразились у відкритому викраденні чужого майна /грабежі/, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому повторному, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Крім того, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 в умисних діях, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю /хуліганстві/, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України; а також в умисних діях, які виразились у відкритому викраденні чужого майна /грабежі/, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів; характер та ступінь участі обвинувачених в їх вчиненні; конкретні обставини провадження та відношення до скоєного обвинувачених, які вину визнали, щиро розкаялись, відсутність претензій з боку потерпілих.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_5 судом також враховується те, що він раніше судимий, при цьому, - має місце проживання, за яким негативно характеризується, неофіційно працював, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його вік, стан здоров`я.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів призначення покарання на підставі ст.70 КК України у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно з положеннями ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», зокрема: підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 утримується під вартою з 12.03.2013 року, що підлягає зарахуванню до строку покарання.

ОСОБА_5 , який засуджений даним вироком за вчинення злочинів, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, на день набрання чинності цим Законом відбув більше однієї чверті призначеного строку покарання, а саме 1 рік 1 місяць і 6 днів.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_5 не відноситься до осіб, зазначених у ст.8 Закону України «Про амністію в 2014 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», щодо яких не може бути застосована амністія.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до ОСОБА_5 ст.2 Закону України від 08 квітня 2014 року «Про амністію у 2014 році» із змінами, внесеними законом України від 06.05.2014 р., та звільнення його від відбування призначеного покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом також враховуються дані про його особу, який позитивно характеризується за місцем реєстрації та проживання, до затримання працював, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його вік та стан здоров`я.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів призначення покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, встановлені обставини вчинення кримінальних правопорушень, зокрема характер та ступінь участі ОСОБА_6 , свідчать в сукупності з переліченими вище даними про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, позитивно характеризується, про можливість його виправлення без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - скасувати, застосувавши до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.369-371 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 296, ст. 395 КК України, та призначити покарання:
- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4-х /чотирьох/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі,

- за ч.2 ст.190 КК України у виді 2-х /двох/ років позбавлення волі,

- за ч.2 ст.296 КК України у виді 1 /одного/ року 6 /шести/ місяців позбавлення волі,

- за ст.395 КК України у виді 4-х /чотирьох/ місяців арешту.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 4-х /чотирьох/ років 3-х /трьох/ місяців позбавлення волі.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 час перебування під вартою з 12.03.2013 року.

Застосувати до ОСОБА_5 ст.2 Закону України від 08 квітня 2014 року «Про амністію у 2014 році» із змінами, внесеними законом України від 06.05.2014 р., та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного даним вироком.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України, та призначити покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4-х /чотирьох/ років позбавлення волі,

- за ч.2 ст.296 КК України у виді 1 /одного/ року 6 /шести/ місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді 4-х /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом 2-х /двох/ років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою скасувати, застосувавши до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнити з-під варти з зали суду.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
· квитанцію з ломбарду ПТЗТ «Скарбниця», диск з відеозаписом події від 07 березня 2013 року, наданий ПТЗТ «Скарбниця» - залишити при матеріалах кримінального провадження;
· сумочку, зарядний пристрій до мобільного телефону, розчіску, мобільний телефон марки «Самсунг», косметичні щипці, дзеркальце у футлярі, косметичний олівець, футляр із туалетної водою та купюра номіналом 500 гривень повернути ОСОБА_7 .
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя