Номер провадження: 11-сс/785/913/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.07.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ТОВ

«Будівельна компанія» «Дорлідер», на ухвалу судді Приморського райсуду м. Одеси від 19.06. 2015 року, про накладення арешту

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання заступника начальника першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором та накладено арешт майна, вилученого під час проведення обшуку по кримінальному провадженні №0000034 від 12.02.2015 року за фактом умисного ухилення від сплати податків посадовими особами ПП «Дорлідер» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України а саме: на напівпричіп- цистерну, який повністю заповнений в`язкою рідиною чорного кольору із характерним запахом нафтопродуктів, державний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «СПМК-17»

На вказану ухвалу директор ТОВ « Будівельна компанія» «Дорлідер» ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та зобов`язати слідче управління негайно повернути майно. Окрім того, вказує на те, що ухвала суду є незаконною, необоснованою, та винесеною з порушенням закону та обставини справи викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи. Також посилається на те, що арешт є безпідставним, що відсутня подія злочину, що майно не є власністю товариства, порушено закон про підслідність справ, що розслідування повинні робити органи внутрішніх справ, що це майно юридичної особи, відомості ,щодо якої не внесенні до ЄРДР, що не встановлений розмір шкоди так як вартість майна повинен співпадати з розміром шкоди, також судом не взято до уваги, що при арешті майна та бітуму це призведе до зупинення підприємницької діяльності.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вказуючи на те, що зазначена ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованною, тому просив відмовити у задоволенні скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційне скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи органами слідства проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000034 від 12.02. 2015 року за фактом умисного ухилення від сплати податків посадовими особами ПП «Дорлідер» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України . В ході досудового розслідування виявлено схему незаконного ввезення на територію України і з метою завищення собівартості виконання робіт, конвертування частини бюджетних коштів, легалізації будівельних матеріалів (бітуму, дизельного пального тощо) підприємством проводяться господарські операції із СГД, які надають послуги із документального забезпечення безтоварних господарських операцій та конвертування валютних коштів, яка полягає у наступному.

Громадянином ОСОБА_11 в Росії зареєстровано підприємство ООО СК «Дорлідер», директором якого є брат дружини ОСОБА_11 і підприємство перебуває на обліку у Інспекції федеральної служби по м. Дмитрову Московської області. І це підприємство відповідно до договору придбає у ООО «Техпрогрес- Альянс» в Росії бітум за цінною 7340 рублів за тонну, що відповідає 3376 грн. 4коп. за 1 тону. Розрахунок за поставлену продукцію здійснюється у безготівковій формі, шляхом перерахування грошей з рахунку СК Дорлідер. Грошові кошти на рахунок ООО СК Дорлідер вносяться у банківських відділеннях АР Крим, куди доставляються особами від ОСОБА_11 . Всього ними придбано 1340 тон бітуму. Придбаний бітум транспортується з м. Уфи до м. Армянськ (АР Крим) транспортними засобами. Які належать ТОВ «СПМК -17», ППП «Дорлідер», ТОВ БК «Дорлідер» та іншими особами із оточення громадянина ОСОБА_11 у Криму особами підконтрольними ОСОБА_11 , підроблюються документи і вказаний бітум по документам уже належить ТОВ БК «Дорлідер» Україна, був придбаний у 2013 році у ПАТ «Укртатнафата» за ціною 5626 грн. за 1 тонну і переданий на відповідальне зберігання ПП.»Віолекис» Крим. Проте у податковому обліку взаємовідносини, які проведені між ТОВ БК «Дорлідер» та ПП «Віолексис» жодним чином не відображаються, згідно податкової звітності товарні залишки відсутні. У наступному за вказаними підробленими документами здійснюють завезення бітуму на територію України, відображаючи як залишки бітуму, придбаного у 2013 році та сплачуючи податки із розрахунку вартості бітуму у сумі 5626 грн. за тону. Крім заниження митної вартості, приблизно на третину знижується кількість ввезеного бітуму. Станом на теперішній час за такою схемою на митну територію України згідно документації завезено 718 тон., а фактично близько 1000 тон. Незаконно ввезений бітум у наступному легалізується шляхом документального відображення його у СГД, які надають послуги з конвертування грошових коштів та документального забезпечення безтоварних господарських операцій. У переважній більшості вказані СГД перебувають на податковому обліку у районах, підконтрольних ДНР та ЛНР. У наступному незаконно ввезені ТМЦ використовуються підконтрольними ОСОБА_11 підприємствами при виконані будівництва та ремонту автомобільних доріг на території Одеської, Миколаївської та інших областей. Фінансування вказаних робіт здійснюється з державного бюджету України

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, досліджені матеріали кримінального провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і слідчий суддя прийшов до правильного висновку про задоволення клопотання. Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, речовини, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна,-є законним та обґрунтованим, а тому, колегія суддів вважає, що рішення підлягає залишенню без змін. При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту, оскільки вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; є предметами правопорушення.

Доводи адвоката щодо того, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя не законно виніс рішення та воно не відповідає закону, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в мотивувальній частині ухвали слідчий суддя вказав, що є достатні підстави вважати, що вилучені речі відповідають всім критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України. Обґрунтовуючи накладення арешту, слідчий суддя зазначив, що вказане майно відповідно до ч.2 ст. 170. ч.2 ст. 167 КПК України, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберігає на собі його сліди, а також з метою забезпечення належного досудового розслідування, недопущення його знищення чи пошкодження. Крім того, вказане майно може бути використане з метою відшкодування завданих збитків державі, в результаті незаконного ввезення бітуму на територію України. Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив:
Апеляційну скаргу ТОВ « Будівельна компанія» «Дорлідер» - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2015 року, про накладення арешту на напівпричіп - цистерну, який повністю заповнений в`язкою рідиною чорного кольору із характерним запахом нафтопродуктів, державний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «СПМК-17» - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_4 .

ОСОБА_3