Справа № 11-кп/777/151/15
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

07.04.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
Цим вироком затверджено укладену 27 листопада 2014 року між прокурором прокуратури м. Ужгорода ОСОБА_8 та обвинуваченою
угоду про визнання винуватості
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгорода Закарпатської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судимої вироком Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2013 року за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України з призначенням на підставі ст. 70 КК України остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком - 3 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317 КК України з призначенням покарання: за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч. 2 ст. 317 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, що є її власністю.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначено 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2013 року та за цим вироком остаточно ОСОБА_7 призначено п`ять років і один місяць позбавлення волі з конфіскацією майна.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 залишено без змін.
Судові витрати за проведення судово - хімічних експертиз в розмірі 305 гривень 90 копійок та 739 гривень 20 копійок постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнана винною в тому, що 16 вересня 2014 року, о 12 - й годині, за місцем свого проживання: в будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, без мети збуту, кустарним способом, шляхом виділення із, придбаних разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , пігулок Пенталгін ФС наркотичної речовини кодеїну виготовила наркотичний засіб, частину якого шляхом внутрівенної ін`єкції вжила самостійно, а частину у неї дома шляхом внутрівенної ін`єкції вжили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. Решту наркотичного засобу вона умисно, повторно, без мети збуту зберігала при собі за поясом штанів, а в кількості 0, 2291 г - в білій пастоподібній речовині в трьох поліетиленових пляшках за місцем свого проживання до 16 вересня 2014 року - моменту вилучення працівниками міліції.
В апеляції обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати і направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку. Вказує, що захисника у неї не було, а її стан здоров`я та обмежені знання не дали їй можливість в повній мірі зрозуміти зміст угоди. Згоду на призначення їй реальної міри покарання не давала.
Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення та апеляційної скарги, доводи ОСОБА_7 та її захисника про скасування вироку; промову прокурора про задоволення апеляційної скарги та скасування вироку; виступи учасників кримінального провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченої; дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 412 УПК України вирок суду у будь якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, участь якого є обов`язковою.
Згідно зі ст. ст. 48, 49 КПК України захисник може бути залучений обвинуваченим у будь який момент і слідчий, прокурор, слідчий суддя та суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому право мати захисника, в тому числі за призначенням і забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 згідно з довідкою головного Закарпатського обласного наркологічного диспансера та висновком спеціальної медичної наркологічної експертної комісії з 1 липня 2008 року знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, страждає синдромом залежності та перебуває на програмі ЗПТ під клінічним наглядом на підтримуючому або замісному режимі. ( а. с. 37, 42 ).
Отже, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України ОСОБА_7 є особою, яка не здатна повною мірою реалізувати свої права в силу свого психічного захворювання .
Крім того, угода про визнання винуватості складена прокурором в такому вигляді, що обвинувачена могла не зрозуміти яке остаточне покарання їй визначається. Так, прокурором в порушення вимог ст. ст. 472, 474 КПК України в текст угоди були включені умови, які не повинні вказуватись при її укладенні, зокрема, що стосуються застосування ст. 71 КК України. ОСОБА_7 не роз`яснювались вимоги кримінального процесуального закону про те, що угода про визнання винуватості стосується лише конкретного складу злочину і не передбачає призначення остаточного покарання, яке визначається судом у вироку поза межами угоди.
Під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинуваченій також не були роз`ясненні ці вимоги закону та не були роз`яснені належним чином права і обов`язки відповідно до вимог ст. 345 КПК України. Після ознайомлення з пам`яткою у ОСОБА_7 не з`ясовувалось, чи правильно вона зрозуміла свої права та обов`язки, чи не потребує їх додаткового роз`яснення, чи не бажає залучити захисника в порядку надання безоплатної правової допомоги, що в сукупності позбавило обвинувачену можливості зрозуміти та відмовитись від зазначених в угоді умов щодо призначення остаточного покарання за сукупністю вироків.
Таким чином, наведене свідчить, що судом було порушено право обвинуваченої на захист та передбачені ст. ст. 24, 129 Конституції України права щодо законності та рівності доступу громадян до правосуддя, які призвели до невиконання вимог ст. 370 КПК України щодо постановлення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.
За таких обставин доводи апеляційної скарги про скасуванню вироку є обґрунтованими. Порушення передбачених ст. 472 та п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України вимог свідчать про невідповідність укладеної угоди вимогам закону та порушення права на захист обвинуваченої, що відповідно до вимог ст. ст. 412, 415 КПК України є істотним і тягне за собою скасування вироку з направленням кримінального провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.
При новому розгляді суду необхідно усунути зазначені в ухвалі недоліки, провести судове провадження у загальному порядку та в залежності від встановленого прийняте рішення, яке б відповідало вимогам закону.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, Апеляційний суд Закарпатської області
П О С Т А Н О В И В :
Апеляцію обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Судді: