АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/345/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 623/5060/14-К
Категорія: ст. 185 ч.3 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001535 за апеляційним скаргами прокурора на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_7 та ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області про виправлення описки від 29 грудня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новокузнецьк, Кемеровської області, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, раніше судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 ч. 1 п.п. 3,4 КК України.
Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 грудня 2014 року виправлено описку в тексті зазначеного вироку від 02 грудня 2014 року, вказано про зміни в першому абзаці мотивувальної частині: «в ході судового розгляду».

Згідно вироку,вказано про те, що досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_7 , раніше судимий за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став, та знов скоїв аналогічний злочин.
Так, він повторно, 01 листопада 2014 року, приблизно о 15-00 годині, переслідуючи корисливу мету - наживу, маючи умисел на крадіжку чужого майна, через віконний отвір, проник у будинок АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав інфрачервоний обігрівач ТМ «СаІоге», вартістю 690 гривень, телевізійний тюнер на супутникову антену ТМ «Orton», вартістю 263 гривні, електричний чайник «Domotec», вартістю 130 гривень, обігрівач саморобний у вигляді «теплової пушки», вартістю 90 гривень, які належать ОСОБА_8 , чим заподіяв матеріальну шкоду на загальну суму 1173 гривні. Викраденим розпорядився.
В апеляційних скаргах прокурор просить:
- вирок скасувати у зв`язку з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування свого прохання апелянт посилається на те, що в порушення вимог статей 370 та 374 КПК України, у мотивувальній частині оскаржуваного вироку суд не сформулював обвинувачення, визнане судом доведеним, та лише послався на фабулу кримінального провадження та на обставини, які встановлені під час досудового розслідування;
- ухвалу районного суду від 29 грудня 2014 року скасувати, оскільки посилання на обставини встановлені в ході досудового слідства, а не в судовому засіданні, не є опискою або арифметичною помилкою, яку можливо виправити винесенням ухвали в порядку ст.379 КПК України, у зв`язку з чим, в порушення вимог чинного кримінального процесуального закону, судом було фактично змінено зміст вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2014 року.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційні скарги в повному обсязі, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги прокурора підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Як вбачається з фактичного змісту мотивувальної частини вироку суд не вказав , з посиланням на певні фактичні обставини, формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_7 , яке визнано судом доведеним, оскільки обмежився посиланням на фабулу з обвинувального акту, тобто на обставини, які встановлені під час досудового розслідування (арк.27). Натомість вимоги ст.374 ч.3 п.2 КПК України, поміж іншого, передбачають, що у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі та визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

На вказані недоліки судового рішення слушно посилається прокурор у своїх апеляційних доводах, як на істотні порушення норм ст. 370 та п.2 ч.3 ст.374 КПК України. Колегія суддів погоджується з такими доводами прокурора, оскільки вони є обґрунтованими, а оскаржуване судове рішення, за таких обставин, не можна вважати обґрунтованим та вмотивованим, що свідчить про необхідність скасування вироку.

Разом з цим, згідно ухвали Ізюмського міськрайонного суду Харківської області про виправлення описки від 29 грудня 2014 року, яка також оскаржується прокурором, на підставі ст.379 КПК України, було постановлено рішення про виправлення описки в тексті вироку від 02 грудня 2014 року, шляхом внесення в зміст нових даних, а саме висновку про встановлення фактичних обставин в ході судового розгляду. На думку колегії суддів, з урахуванням ухваленого обвинувального вироку, такі процесуальні дії суду не узгоджуються з нормами ст. 379 та ст.374 ч.3 п.2 КПК України, тобто прийняте рішення у такий спосіб є процесуально неприпустимим, оскільки чинний КПК України передбачає процесуальну можливість зміни вироку, що не набрав законної сили, лише за наслідками апеляційного або касаційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових і фактичних підстав для скасування ухвали Ізюмського міськрайонного суду Харківської області про виправлення описки від 29 грудня 2014 року.

При цьому належить врахувати, що вирок скасовується лише внаслідок встановлення при апеляційному розгляді істотних порушень ухвали Ізюмського міськрайонного суду Харківської області про виправлення описки від 29 грудня 2014 року, а рішення колегії суддів про призначення нового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 у суді першої інстанції не порушує становище обвинуваченого.

Отже, встановлені при апеляційному розгляді порушення КПК України належить вважати істотним, які свідчать на користь апеляційних доводів прокурора, оскільки вони пов`язані з неналежним дотриманням судом вимог ст. 370 КПК України щодо обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, через що оскаржуваний вирок не може вважатися законним.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч.1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 3,4 ч. 1 ст. 409 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.п. 3, 4; ст. 412 ч. 1; 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора задовольнити.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 грудня 2014 року про виправлення описки у вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9