Спр. № 1-6807
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
травня 2007 року. Тячівський
районний суд Закарпатської області в

складі:

головуючого
судді Розман М.М.

при секретарі
Цех Г.М.

з участю
прокурора Рошинець В.А. захисника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тячів кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1, України,
одруженої , з вищою освітою, вчитель Забрідської ЗОШ І-Ш ступенів, раніше не
судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 137 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , працюючи вчителем Забрідської ЗОШ І-Ш ступенів Хустського району,
будучи класним керівником 9-6 класу 17.06.2006 року , в період з 8.00 до 16.00
години , самовільно , без відому дирекції школи, без отримання відповідних
дозволів відділу освіти Хустської РДА та органів Державтоінспекції, не
проводячи окремих інструктажів серед учнів класу з питань безпеки, порушуючи
вимоги п.п. 4.6.1, 4.6.4.2, 4.6.5, 8.7 «Положення про організацію роботи з охорони
праці учасників навчально-виховного процесу в установах і закладах освіти»,
затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України № 563 від 01.08.01
р., п. 1.3 «Положення про класного керівника навчального закладу системи
загальної середньої освіти», затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки
України № 434 від 06.09.00 p., п.п. 2.1., 2.9 «Порядку взаємодії з питань
забезпечення перевезення організованих груп дітей на оздоровлення в табори
відпочинку та інші оздоровчі заклади, а також проведення туристичних та
екскурсійних подорожей (поїздок)», затвердженого Міністерством транспорту
України, МВС України, Міністерством освіти і науки України, Міністерством
України у справах сім'ї, дітей та молоді Наказом № 672 від 27.07.04 p., наказ
№ 25 по Забрідській ЗОШ І-ІП ступенів від 23.05.05 р. «Про організацію і
проведення екскурсій» , організувала виїзд учнів вказаного класу для проведення
позашкільних заходів виховного та оздоровчого характеру на рибник в ур. Петрув
Потік в с. Теребля Тячівського
району, належний приватному підприємцю ОСОБА_3.

В той же день , близько 14.00-16.00 годин , через неналежне виконання
класним керівником ОСОБА_2 своїх обов'язків по контролю за виконанням учнями
правил з безпеки, учень ОСОБА_4
залишився без нагляду та загинув внаслідок утопления в воді під час купання в водах
рибника.

Підсудна ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину визнала ,
у вчиненому щиро покаялася та пояснила, що будучи класним керівником 9-Б класу
Забрідської ЗОШ І-ІП ступенів 16.06.06 року безпосередньо після останнього
екзамену, кілька учнів даного класу звернулись до неї з проханням поїхати всім
класом на базу відпочинку «Едем» в с
Теребля, Тячівського району, на що спочатку вона відмовилась, роз'яснюючи
їм, що треба брати дозвіл з Райвно. Раніше батьки майже всіх дітей обговорювали
з нею це питання і просили її поїхати з дітьми. А тому коли наступного дня
вранці до її будинку приїхав мікроавтобус з учнями її класу, вона вирішила
поїхати з ними, діти її дуже просили і вона не могла допустити , щоб вони поїхали
одні. Оскільки діти вже сиділи в автобусі, вона не мала часу повідомити про
виїзд

директора школи і
пересвідчившись , що у дітей з собою нема спиртних напоїв вони поїхали в с Теребля. Близько
10-ї години вони приїхали на місце і діти деякий час просто відпочивали, тому
що була похмурна погода. Близько 12-ї години учні пообідали та стали просити у
неї дозволу купатися, а вона просила їх почекати. Також в цей час приїхало ще
кілька мікроавтобусів з дітьми. В подальшому учні її класу стали купатися, кататися
на катамаранах, але в той час ОСОБА_4
вона вже не бачила, тому що було багато інших відпочиваючих. Вона
продовжувала знаходитися біля води та спостерігати j за
дітьми, однак не могла встежити відразу за всіма. Близько 16 год. інші
мікроавтобуси з дітьми роз'їхалися, вона сказала дітям, щоб вони збиралися в
автобус. Коли вже всі були в мікроавтобусі, яким приїхали, вона виявила, що
ніде нема ОСОБА_4, хоча
речі його знаходилися в мікроавтобусі. Тоді вони всі почали шукати його на
березі та прилеглій території, повідомили директора бази відпочинку. Вона
особисто передивилася, чи не зайшов він в один з будиночків, де відпочивали
люди та попросила у директора бази підводні захисні окуляри , в яких учні
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пірнали в пошуках ОСОБА_4 , але
безрезультатно. Пізніше, близько 21 години з м. Хуст приїхали водолази і через
деякий час в воді знайшли ОСОБА_4.

Усвідомила свою вину і розкаюється в тому , що поїхавши з дітьми , вона
фактично порушила встановлені правила вийду дітей на відпочинок , однак вона
особисто не організовувала поїздку, а була запрошена дітьми. Діти були вже в
автобусі, настроєні рішуче і все одно могли поїхати без неї. Якби вона не
поїхала з дітьми , допустивши фактично їх поїздку одних , то страждала б через
те , що будучи поряд , могла б попередити нещасний випадок. Просить її не
карати і передати на поруки колективу.

Розглянувши матеріали кримінальної справи , суд вважає , що вина підсудної
ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй злочину в судовому засіданні повністю
доведена. Крім її особистого визнання фактичних обставин справи , це
стверджується зібраними під час досудового слідства і дослідженими в судовому
засіданні наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_9
стверджено, що ОСОБА_4
був його сином, проживав разом з ним та добре плавав, оскільки поблизу їх
будинку є річка. 15.06.06 р. він сказав, що 17.06.06 р. всі учні класу разом з
класним керівником ОСОБА_2 збираються відсвяткувати закінчення екзаменів
поїздкою на зону відпочинку в с
Теребля. Він не говорив, що там є озеро. Він не знав, що син збирається
купатися. Оскільки з дітьми їхала класний керівник, то він вважав, що це
робиться з дотриманням встановлених для таких виїздів правил, в тому числі буде
забезпечено безпеку дітей під час відпочинку А тому не заперечував і відпустив
сина. Ввечері ніхто з дітей додому не повернувся і він та дружина почали
хвилюватися. Близько 23.00 год.
їм додому зателефонували і повідомили про смерть сина.

На продовження розгляду справи потерпілий не з'явився , так як згідно
поданої ним письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності.
Цивільного позову не заявляє і просить підсудну суворо не карати.

Свідок ОСОБА_10 в
судовому засіданні пояснив, що 17.06.06 року, вечером, він був повідомлений про зникнення неповнолітнього під
час купання в водах рибника в с
Теребля і на чолі групи рятувальників виїхав на місце події та особисто в
якості водолаза провів обстеження вод. Близько 22.00 год він виявив труп
неповнолітнього на відстані близько 4 м від берега та 4 м в глибину води.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні ствердив, що 17.06.06 р. йому не було
відомо про поїздку учнів 9-Б класу з класним керівником ОСОБА_2 на відпочинок
на базу «Едем» в с Теребля.
Того дня він проводив в школі загальну нараду вчителів, у зв'язку з чим
розшукував ОСОБА_2 і лише після цього її донька повідомила йому про дану
поїздку. Ніяких дозволів або погоджень на проведення поїздки адміністрація
шкоди не давала.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні
ствердив, що на поїздку вони запрошували вчительку, яка спочатку не
погоджувалася, а потім погодилася. Приїхавши на базу відпочинку вона провела з
ними інструктаж.Потім вони розважалися, плавали в воді та каталися на
катамаранах, а ОСОБА_4 останній
раз бачив близько 14-15 години , коли він, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 підпливали до
катамарана, на якому сиділи дівчата. Близько 16 год, коли збиралися ікати додому, виявили відсутність ОСОБА_4 і всі стали його
шукати, пізніше його знайшли мертвим водолази.

Свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13 та
ОСОБА_14 в судовому засіданні дали аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що
17.06.06 р. разом з учнями свого класу та класним керівником ОСОБА_2 , близько
10 год., приїхали
на базу відпочинку «Едем» в с.
Теребля, де пізніше розважалися та плавали. Останній раз бачила ОСОБА_4 в кафе перед
обідом, коли пили сік з однокласниками. Близько 16 год, коли збиралися
їхати додому, виявили відсутність ОСОБА_4
і всі стали „його шукати, пізніше його мертвого знайшли водолази. ОСОБА_2
відмовлялася з ними їхати на відпочинок і погодилася тільки ранком, коли за нею
вже заїхали на автобусі.

Допитані в якості свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 дали в судовому засіданні аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні ствердив, що сестра його дружини
ОСОБА_16 попросила відвезти її разом з класом в с Теребля в зону відпочинку «Едем» та пояснила, що з класом
поїде класний керівник, а тому він не займався вирішенням питань про
організацію перевезення організованої групи дітей і йому не відомо, чи були на
дану перевозку дозволи
компетентних органів. Приїхавши на місце діти стали відпочивати на березі
водоймища, а класний керівник ОСОБА_2 знаходилися на площадці біля кафе і
спостерігала за ними. Близько 16 години всі зібрались біля автобуса і тоді
виявили, що немає ОСОБА_4

З протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 17.06.2006 року
встановлено місце вчинення злочину.

( а.с.2-3)

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 65 від 25 липня 2006 року
смерть ОСОБА_4 наступила від механічної асфіксії через утопления в воді. Даний
висновок підтверджується наявністю характерних для даного виду ознак, виявлених
при судово-медичному дослідженні трупа, а саме : різке емфізематозне вздуття
легень; наявність в просвіті трахеї і бронхів рожевого кольору мілко-пухирчатої
піни; плями Пальтауфа на міждолевих поаерхняг легень; міжплевральні та
підепікардіальні плями Тардьє; крововиливи в коньюктиву очей; набряк слизової
оболонки жовчного міхура та його ложе і м'яких мозкових оболонок головного
мозку; застійне повнокрів'я всіх внутрішніх органів.

При судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_4 яких-небудь тілесних
ушкоджень не виявлено.

При судово-токсилогічному дослідженні в крові від трупа ОСОБА_4 етилового
спирту не виявлено.

(а.с.111-115)

Таким чином , оцінивши в сукупності зібрані по справі докази , які
узгоджуються як з показаннями підсудної , так і між собою ,суд вважає , що дії
підсудної ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст. 137 ч. 2 КК України як неналежне
виконання професійних обов'язків щодо охорони життя та здоров'я неповнолітніх
внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинили смерть неповнолітнього.

Від Забрідської ЗОПІІ-ПІ ступенів надійшло клопотання педколективу (
протокол від 8 травня 2007 року ) про передачу ОСОБА_2 на поруки педколективу
Забрідської ЗОПІ І-Ш ступенів Хустського району.

Згідно до ст.47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або
середньої тяжкості та щиро покаялася , може бути звільнено від кримінальної
відповідальності з передачею її на поруки колективу організації за їхнім
клопотанням за умови , що вона протягом року з дня передачі її на поруки
виправдає довіру колективу , не ухилятиметься від заходів виховного характеру
та не порушуватиме громадського порядку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 раніше не судима,
інкримінований йому злочин відноситься до середньої тяжкості , остання у
вчиненому щиро покаялася , по місцю проживання і праці характеризується
позитивно , має на утриманні двох повнолітніх дітей інвалідів.

Враховуючи наведене , суд вважає , що підсудну ОСОБА_2
слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України ,
а провадження в кримінальній справі щодо неї закрити.

Цивільного
позову не заявлено. Судових витрат немає.

Керуючись ст.ст.
7-1,10,282 КПК України, на підставі ст.47 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити
ОСОБА_2 від кримінальної
відповідальності за вчинення злочину , передбаченого ст. 137 ч. 2 КК України з
передачею її на поруки педколективу Забрідської ЗОШ І-Ш ступенів Хустського
району за умови , що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає
довіру колективу , не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не
порушуватиме громадського порядку, а кримінальну справу щодо неї закрити.

Запобіжний захід
відносно ОСОБА_2 в виді
підписки про невиїзд скасувати.

Цивільного
позову не заявлено.

Судових витрат
немає.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного
суду Закарпатської області протягом семи діб з моменту її оголошення.