Справа № 712/2130/13-к
Провадження № 1 кп/712/2/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вереміївна Чорнобаївського району Черкаської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В результаті дорожньо транспортної пригоди, водій автомобіля „Деу Нексія д/н НОМЕР_2 ОСОБА_10 , відповідно до висновку експерта № 22 від 22.01.2013 року, отримав ушкодження у вигляді травми голови з переломом основи черепа зліва, забоєм головного мозку, раною м`яких тканин голови, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя, забої м`яких тканин шийного відділу хребта, грудної клітини - до категорії легких тілесних ушкоджень.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.
Що стосується його обвинувачення в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, то своєї вини не визнає, оскільки вважає не встановленим, що його діями потерпілому було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження. Також просив врахувати, що повністю відшкодував завдані потерпілому збитки.
Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що він 10 листопада 2012 року керував автомобілем « Деу-нексія» по вул. Сумгаїтській в м. Черкаси біля зупинки супермаркету « Фуршет» він вирішив розвернутися, щоб їхати у зворотньому напрямку в сторону центра, оскільки там був розрив у дорожній смузі. Переконавшись, що на зустрічній смузі нікого не має, він почав розворот та через деякий час відчув сильний удар у ліву сторону автомобіля, від чого втратив свідомість і прийшов до тями тільки в лікарні. Після чого проходив медичне лікування. Крім того зазначив, що експертами під час першої експертизи він не оглядався, а лише надав медичну документацію. В подальшому він був оглянутий експертами після призначення експертиз судом.
В подальшому скерував заяву про те, щоб слухання кримінального провадження відбувалось без його участі, та що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_9 не має і мати не буде.
- даними висновку судово-медичної експертизи № 22 м/д від 22.01.13, відповідно якої у ОСОБА_10 з урахуванням медкарти мали місце ушкодження: травма голови з переломом основи черепа зліва, забоєм головного мозку, раною м`яких тканин голови; забої м`яких тканин шийного відділу хребта, грудної клітки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах, вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться: травма голови з переломом основи черепа зліва, забоєм головного мозку, раною м`яких тканин голови - до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя; забої м`яких тканин шийного відділу хребта, грудної клітки - до категорії легких тілесних ушкоджень (а.м.к.п. 96);
- даними протоколу огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу автомобіля марки ДЕУ - Нексія р.н. НОМЕР_2 . Зовнішні пошкодження: передня та задня ліві дверки, скло задньої лівої дверки, лівий поріг, заднє ліве крило, заднє ліве колесо. Загальний напрямок деформаційних зусиль зліва направо. Внутрішні пошкодження: панель передніх та задніх лівих дверей (а.м.к.п. 50);
- показами свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює слідчим ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області. 10.11.2012 року було повідомлено про ДТП з потерпілими по вул. Сумгаїтська в м. Черкаси. Експерт та працівники ВДАІ УМВС України разом з ним були відправлені на місце ДТП. Ним було проведено огляд місця події та складені відповідні процесуальні документи, а саме: протокол, схему ДТП та проведено огляд транспортних засобів. Внаслідок ДТП ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно мозкової травми та був госпіталізований в Третю міську лікарню. Оскільки при первинному медичному огляді учасників ДТП було встановлено відсутність середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а водій ОСОБА_14 продовжував лікування, зазначені матеріали були направлені до ВДАІ Соснівського РВ УМВС України для проведення додаткової перевірки, а саме проведення судово медичного дослідження.
- показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що працює інспектором з дізнання Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області. Від чергового 10.11.2012 року близько 23 години отримав повідомлення про ДТП. При огляді місця ДТП встановив, що вона відбулася на зустрічній полосі руху в напрямку вул. Одеська. По приїзду слідчого по ДТП та експерта було описано та складено акт технічного огляду транспортних засобів. Після оформлення протоколу огляду місця ДТП, автомобілі ДЕУ та ВАЗ було погружено на евакуатор та в супроводі слідчого доправлено до Соснівського РВ УМВС на майдан тимчасового утримання, так як учасники ДТП були травмовані.
При розгляді кримінального провадження в межах пред`явленого обвинувачення ОСОБА_9 , безпосередньо допитавши обвинуваченого, свідків, оглянувши документи, та вивчивши всі матеріали кримінального провадження, заслухавши міркування і доводи прокурора, захисника, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд приходить до наступного.
Згідно статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Стаття 84 КПК України передбачає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Відповідно висновків комісійної судово-медичної експертизи № 34 к від 12.08.2014 року, яка була призначена з метою усунення всіх протиріч щодо визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого, заподіяних йому в результаті ДТП 10.11.2012 року, у ОСОБА_10 мали місце наступні тілесні ушкодження: забій головного мозку легкого ступеня, рана м`яких тканин голови. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Так, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України характеризується трьома ознаками: діянням, наслідками, причинним зв`язком між діянням і наслідками. Діяння полягає в порушенні правил дорожнього руху. Суспільно небезпечні наслідки є тілесні ушкодження. Причинний зв`язок між діяннями і наслідками, що настали, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину.
ОСОБА_9 органами досудового слідства обвинувачується в тому, що він своїми ненавмисними діями, керуючи транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Проте судом не встановлено настання таких наслідків. Навпаки висновками комісійної судово-медичної експертизи №34-к від 12.08.2014 року, проведеної комісією судово-медичних експертів Черкаського обласного бюро СМЕ, встановлено наявність у потерпілого ОСОБА_10 лише легких тілесних ушкоджень, що виключає в діях обвинуваченого наявності складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Стороною обвинувачення жодним чином не спростовані суперечності, які виникли в ході судового розгляду, стосовно судово-медичної експертизи, додаткової судово-медичної експертизи та комплексної судово-медичної експертизи щодо ушкоджень у ОСОБА_10 які мали місце 10.11.2012 року по факту ДТП, а саме характер та ступень тяжкості.
Суд визнає висновки комісійної експертизи про відсутність у потерпілого тяжких тілесних ушкоджень, та наявність тілесних ушкоджень, що відносяться до легких, оскільки експертиза проводилася висококваліфікованими спеціалістами які мають вчені звання в галузі медицини і не довіряти експертам у суду не має підстав. За таких обставин, висновки комісійної експертизи у співставленні з рештою матеріалів кримінального провадження суд визнає належними та кладе в основу вироку.
Суд не може прийняти як доказ вини обвинуваченого покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , зміст яких викладено вище, оскільки вказані покази лише підтверджують винність обвинуваченого у порушенні ПДР України, що не оспорюється обвинуваченим.
Будь-яких інших доказів настання наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень по інкримінуємому ОСОБА_9 кримінальному правопорушенню органом досудового слідства не здобуто та не надано суду.
Таким чином, судом встановлено, що потерпілому ОСОБА_10 внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, що мала місце 10 листопада 2012 року за участю водія ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження: забій головного мозку легкого ступеня, рана м`яких тканин голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Виходячи із встановлених результатів судового слідства, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_9 відсутня кваліфікуюча ознака вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.
Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.
Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
У відповідності до положень ст. 129 Конституції України забезпечення доведеності вини належить до основних засад судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у постанові від 29 червня 1990 року № 5 із послідуючими змінами, внесеними постановами від 04 червня 1993 року № 3, від 03 грудня 1997 року № 12, від 30 травня 2008 року № 6 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та вимог ст. 323 КПК України (1960 р.) в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, викладених у ст. 324 КПК України(1960 р.) . Виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.
Враховуючи викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні суд приходить до висновку, про необхідність постановлення відносно ОСОБА_9 виправдувального вироку.
Доведеність винуватості ОСОБА_9 в порушення вимог п.п. 1.3, 12.4, 11.4 Правил дорожнього руху - є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
Процесуальні витрати за проведення судово - автотехнічної експертизи в розмірі 1961,60 грн. віднести за рахунок держави.
Цивільний позов прокурора прокуратури м. Черкаси в інтересах Черкаської міської ради третя особа без самостійних вимог - Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги до ОСОБА_9 про відшкодування коштів, які витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_10 в сумі 3537,92 грн. необхідно залишити без розгляду з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою цього кодексу, суд залишає позов без розгляду.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 368, 370, 373, 374, 377 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_9 невинуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.
Виправдати ОСОБА_9 по обвинуваченню у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді особистого зобов`язання скасувати після набуття вироком законної сили.
Цивільний позов прокурора прокуратури м. Черкаси в інтересах Черкаської міської ради третя особа без самостійних вимог Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги до ОСОБА_9 про відшкодування коштів, які витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_10 в сумі 3537,92 грн. залишити без розгляду та рекомендувати звернутись з позовом в порядку цивільного судочинства.
Направити вирок в органи ДАІ для складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_9 за порушення правил дорожнього руху.
Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в сумі 1961,60 грн. - віднести за рахунок держави.
На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області.