Справа № 159/552/15-к
Провадження № 1-кп/159/182/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 05 серпня 2015 року

Ковельський міськрайоний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001133 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Жмудче Ковельського району Волинської області, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.08.2002 року Ковельським міським судом за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. Постановою суду від 04.08.2003 року засудженого направлено для відбування покарання. Постановою Луцького міського суду від 28.08.2003 року на підставі Закону України «Про амністію» від 11.07.2003 року зменшено наполовину невідбуту частину покарання 11 міс 18 днів. Звільнений 16.08.2004 року по відбуттю покарання,

- 17.10.2005 року Ковельським міськрайонним судом за ч.1 ст.296 КК України до 1 місяця арешту,

- 22.09.2006 року Ковельським міськрайонним судом за ч.2 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 25.05.2014 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_6 , будучи судимим вироком Ковельського міськрайонного суду від 22 вересня 2006 року за ч.2 ст.187 КК України, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, повторно 11 грудня 2014 року вчинив злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, перебуваючи того дня близько 22 години 20 хвилин в приміщенні бані в с.Колодниця Ковельського району, він, погрожуючи знищенням майна та завданням тяжких тілесних ушкоджень, вимагав від потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 1500 дол США. За відсутності у потерпілих коштів на місці події пред`явив вимогу про передачу вказаної суми коштів наступного дня, отримавши під погрозами в залог технічний паспорт на автомобіль марки «Фолксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 . 12 грудня 2014 року ОСОБА_6 був затриманий працівниками правоохоронних органів під час передачі потерпілими коштів в сумі 1500 дол США, що еквівалентно 23566,05 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у протиправній вимозі передачі чужого майна з погрозою знищення майна і заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчиненими повторно, ОСОБА_8 скоїв злочин передбачений ч.2 ст.189 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватість у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що дійсно 11 грудня 2014 року повертаючись додому побачив біля магазину «Слайга» в місті Ковелі ОСОБА_9 , який повідомив йому, що незнайомі хлопці побили його та його брата, забрали золоті речі. Поспілкувавшись із охоронцем магазину, який підтвердив факт бійки, він вирішив допомогти друзям повернути золоті вироби. Разом з братами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вони шукали незнайомців по різних банях і знайшли в бані в с.Колодниця. Враховуючи неадекватну поведінку ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, він вирішив спілкуватись із компанією хлопців, що налічувала вісім чоловік, самостійно. Зайшовши в баню він представився та повідомив, що вони поступили непорядну, побивши його друзів, крім того, під час бійки зникло золото, тому необхідно відшкодувати завдану шкоду. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 домовились про суму коштів, яка підлягає сплаті, після чого ОСОБА_13 передав техпаспорт на автомобіль, як залог того, що наступного дня кошти будуть сплачені. Наступного дня йому зателефонував ОСОБА_13 та призначив зустріч в барі по вул.. Сагайдачного в м.Ковелі. Через відсутність ОСОБА_10 він змушений був йти на зустріч з потерпілими сам. Передав потерпілим техпаспорт на автомобіль та отримав кошти. Вважає, що не вчинив жодної протиправної дії, адже лише намагався допомогти друзям. В адресу потерпілих не висловлював будь-яких погроз.
Суд, оцінивши надані для дослідження докази, проаналізувавши доводи сторони захисту та обвинувачення, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні вище вказаного злочину.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, зокрема витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та протоколу прийняття заяви про злочин, 12 грудня 2014 року ОСОБА_5 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, заявив про те, що 11 грудня 2014 року близько 22 години чоловік на ім`я ОСОБА_15 забрав технічний паспорт на автомобіль «Фольксваген Пассат», д.н. НОМЕР_1 , та вимагав гроші в сумі 1500 дол США, погрожуючи фізичною розправою, підпалом житла та автомобіля.

Надані потерпілими кошти в сумі 1500 дол США купюрами по 100 дол оглянуті працівниками правоохоронного органу, відображені у протоколі огляду речей від 12.12.2014 року та сфотографовані.

Дані кошти під контролем працівників міліції передано потерпілими обвинуваченому ОСОБА_6 та вилучено у обвинуваченого відразу після затримання, про що вказано у протоколі огляду місця події, протоколі затримання підозрюваного, зафіксовано на камері спостереження бару «Пивна станція».

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, викладені у письмових матеріалах справи відомості та пояснив суду, що 11 грудня 2014 року ввечері разом із ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 домовились про відпочинок у бані. Заїхали в магазин «Слайга» в м.Ковелі, розраховуючись на касі побачив як незнайомі хлопці образливо чіплялись до ОСОБА_20 , коли підійшли ближче, то почалась суперечка та шарпанина, яка переросла в бійку. Бійка продовжувалась на вулиці біля входу в магазин, хтось із друзів крикнув, що необхідно тікати, оскільки б`ють «розочки із пляшок». Всі швидко сіли в машини та поїхали з місця події. Через кілька хвилин зупинились, намагаючись з`ясувати що трапилось. Як повідомив ОСОБА_21 , він на вулиці зробив зауваження хлопцю, який справляв природні потреби поруч з магазином. Останній агресивно відреагував на зауваження та розпочав шарпанину в магазині. Тоді ж з`ясувалось, що у ОСОБА_22 зник мобільний телефон. Телефон пізніше знайшов охоронець магазину та повернув. Оговтавшись від сутички, вони вирішили все ж таки поїхати в баню. В межах години в баню зайшов ОСОБА_23 та двоє хлопців, з якими була сутичка біля магазину, інші хлопці стояли на вулиці з палицями. ОСОБА_24 почав кричати, що вони образили його хлопців та повинні відшкодувати шкоду, «щоб не повадно» було, інакше всіх порубають, спалять машини та всіх в бані заживо. Через постійний крик ОСОБА_25 неможливо було щось пояснити чи з`ясувати, не видно було скільки людей на вулиці, біля бані на дровах дійсно лежала сокира, тому виникло відчуття реальної загрози. Побоюючись за життя, погодились виконати вимогу ОСОБА_26 . Обвинувачений назвав суму в 1500 дол США для владнання конфлікту. Таких коштів при собі не було, тоді ОСОБА_24 сказав, що забирає чорну машину «Сітроен», яка належала ОСОБА_27 , він не погодився, оскільки машина дорога. Після цього ОСОБА_13 передав техпаспорт від автомобіля, який був у його користуванні « ОСОБА_28 », як залог того, що кошти будуть передані наступного дня. Наступного дня, дізнавшись про кримінальну репутацію ОСОБА_25 , вирішили повідомити про вимагання працівникам правоохоронних органів, оскільки розуміли, що заплативши ОСОБА_29 один раз, змушені будуть платити постійно. Працівники правоохоронних органів зафіксували зібрані потерпілими кошти в сумі 1500 дол США та попросили повідомити про місце зустрічі. Того ж дня після обіду під час передачі коштів ОСОБА_25 було затримано. Потерпілий в категоричній формі заперечив факт заволодіння ним чи його друзями золотими виробами ОСОБА_10 та вказав на ОСОБА_10 , як ініціаторів сутички.

Аналогічні показання дав суду інший потерпілий ОСОБА_4 , який додатково пояснив суду, що конфлікт в магазині «Слайга» виник з вини свідків ОСОБА_10 . Жодних золотих речей, які належали б останнім, ні він, ні його друзі не зривали та не привласнювали. ОСОБА_24 з`явився в бані несподівано, його поведінка була настільки неадекватною, що сама по собі вже створювала відчуття реальної загрози. ОСОБА_24 рвав на собі майку, показував татуювання, кричав, що він власник міста і ніхто не має права ображати його хлопців, а за образи слід відповідати, сума компенсації за спричинену бійку за словами ОСОБА_25 становила 1500 дол. В той час в баню вбігали також агресивно налаштовані ОСОБА_10 , які кричали, що в кожного з них пропало золото. ОСОБА_24 покликаючись на своїх хловців пригрозив розправою, він кричав, що разом з хлопцями порубає всіх та спалить в бані, спалить машини. Розуміючи відсутність можливості конструктивної розмови та побоюючись за життя, він погодився владнати конфлікт та пояснив, що коштів при собі у них немає. Тоді ОСОБА_24 сказав, що забирає чорний автомобіль. Він запропонував взяти техталон від його авто «Фольксваген» як завдаток сплати коштів пізніше. ОСОБА_24 погодився та взяв техталон і номер телефону для зв`язку. Наступного дня ОСОБА_24 зателефонував та поцікавився чи зібрали необхідну суму, порадив поквапитись та згодом призначив зустріч. Під час передачі коштів обвинуваченого було затримано працівниками міліції. Потерпілий ОСОБА_13 наголосив суду, що ОСОБА_24 не мав на меті з`ясувати дійсні обставини конфлікту, який мав місце біля «Слайги», його не цікавили пояснення присутність про причини з яких виникла бійка та непричетність до зникнення золота, метою ОСОБА_25 було «вибити» кошти, і вже в бані, ще не отримавши грошей, ОСОБА_24 разом із ОСОБА_10 сперечався кому скільки «полагаєтся».

Показання обох потерпілих підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 .

Зокрема, свідок ОСОБА_33 показав, що поведінка ОСОБА_25 в бані створила у всіх присутніх враження реальної загрози, останній кричав, погрожував, що спалить всіх в бані та спалить машини, тримав руку в кишені так, що складалось враження ніби-то в нього там предмет, яким можна нанести удар, при цьому було не зрозуміло скільки людей за дверима, але ті, кого було видно, стояли з палицями. Вимоги ОСОБА_25 про компенсацію спричиненої шкоди за побиття його друзів та зникле золото була безпідставною, оскільки бійка розпочалась з ініціативи друзів ОСОБА_34 , а золотих виробів ніхто з компанії потерпілих не брав. Порахувавши присутніх в бані, ОСОБА_24 назвав суму компенсації в 1500 дол США. Таких коштів не було, тому всі намагаючись будь-яким чином залишитись живими та неушкодженими, погоджувались вибачитись за спричинені друзям ОСОБА_25 незручності та відшкодувати шкоду. ОСОБА_13 змушений був віддати техпаспорт на свій автомобіль як залог боргу.

Свідок ОСОБА_35 додатково пояснив, що того вечора зробив ОСОБА_10 зауваження , на яке той відреагував образливо та почав в магазині «Слайга» суперечку, яка згодом переросла в бійку. Під час бійки одні одним наносили удари, однак речей не зривали і не привласнювали. Залишивши місце події, вважали, що інцидент вже вичерпаний. Поява ОСОБА_25 в бані була несподіваною та незрозумілою, останній повідомив, що є «хазяином города», а компанія потерпілих образили його хлопців і має відповісти за це сплативши 1500 дол США. Погрози ОСОБА_34 спалити баню і всіх присутніх, спалити машини, сприймалась як реальна, крики ОСОБА_34 , його поведінка, агресивність ОСОБА_10 , створювали враження, що на вулиці знаходиться ціла банда і погрози можуть бути реалізовані.

Свідок ОСОБА_31 також вказав на реальність погроз ОСОБА_25 спалити машини, баню разом з присутніми, вказав на безпідставність вимог ОСОБА_25 заплатити кошти в сумі 1500 дол США за завдану його хлопцям шкоду, оскільки жодних речей ОСОБА_10 вони не брали, а друзі ОСОБА_25 першими ініціювали конфлікт.

Показання зазначених свідків та потерпілих суд визнає правдивими та такими, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є послідовними, логічними по своїй суті, і такими, що співпадають одні з одними, аналогічні показання давали свідки і під час досудового розслідування, про що зазначив прокурор виступаючи у дебатах.
Учасники конфлікту з іншої сторони ОСОБА_14 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , допитані в суді в якості свідків, визнали те, що до інциденту біля магазину «Слайга» не були знайомі із потерпілими та не перебували з ними у будь-яких цивільно-правових відносинах. Визнали, що конфлікт почався через зауваження зроблене ОСОБА_10 з приводу справляння природніх потреб у невстановленому місці. Визнали також те, що не можуть звинуватити конкретних учасників бійки у зникненні золотого браслета та печатки, однак вважають, що потерпілі повинні компенсувати їм спричинену моральну шкоду та матеріальну шкоду, а ОСОБА_24 лише намагався допомогти їм отримати компенсацію.

Охоронець магазину «Слайга» ОСОБА_38 як свідок підтвердив суду, що між сторонами виникла бійка в ході якої один з потерпілих загубив мобільний телефон, а хтось з іншої сторони конфлікту загубив золотий хрестик. Обидві речі він повернув власникам, інших предметів на місці події не було.

Аналізуючи наведені докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_25 у вчиненні вимагання поєднаного з погрозами знищення майна та завдання тяжких тілесних ушкоджень, оскільки, як встановлено судом:

-між потерпілими та братами ОСОБА_10 не існувало жодного дійсного цивільного-правового зобов`язання, яке б ґрунтувалось на передбачених законом підставах. Вислови ОСОБА_25 за своїм змістом були спрямовані на виконання потерпілими неіснуючого зобов`язання з невизначеним предметом, що кваліфікується кримінальним законодавством, як завідомо протиправна вимога;

-погрози, висловлені ОСОБА_39 , такі як спалити машини, баню разом з присутніми, порубати всіх, в умовах перебування у закритому приміщенні бані, у роздягненому вигляді, з усвідомленням, що на дворі дійсно лежить сокира, сприймалась потерпілими як реальна погроза. Саме через побоювання за своє життя потерпілі погодились на виплату коштів в сумі 1500 дол США та передали техпаспорт на автомобіль, як залог сплати коштів;

-ОСОБА_24 керувався корисливим мотивом та метою незаконного отримання коштів, використавши конфлікт між потерпілими та братами ОСОБА_10 , як привід для вимагання. Про це свідчать його вислови про недопустимість образи друзів власника міста, про необхідність платити за образи, щоб провчити інших, а також дії ОСОБА_25 , який особисто отримує в залог техпаспорт, особисто телефонує потерпілим та призначає зустріч, особисто отримує кошти.

-метою ОСОБА_25 було заволодіти коштами потерпілих в розмірі 1500 дол США, оскільки як показали потерпілі суду на меншу сум він не погоджувався.

Не спростовують висновків суду показання свідків ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 в частині відсутності погроз зі сторони ОСОБА_25 в адресу потерпілих, оскільки показання свідків є суперечливими і непослідовними.

Так, ОСОБА_37 взагалі не був присутній при розмові обвинуваченого з потерпілими в бані, однак вказав, що ОСОБА_24 спілкувався із потерпілими без ОСОБА_10 , останні лише на нетривалий час зайшли в баню і вийшли.

ОСОБА_14 вказав, що через стан сп`яніння не пам`ятає подробиць, але був в бані разом з ОСОБА_43 та братом весь час від початку до кінця розмови.

В свою чергу ОСОБА_36 стверджував, що знаходився в бані разом ОСОБА_39 без брата ОСОБА_44 .

Сам же ОСОБА_24 суду пояснював, що спілкувався з потерпілими без ОСОБА_10 , оскільки останні перебували у збудженому стані. В той же час ОСОБА_24 наполягає на тому, що домовленість про суму коштів відбувалась між ОСОБА_10 та потерпілими, він безпосередньо участі в обговоренні суми компенсації шкоди не приймав.

Не спростовують, а навпаки підтверджують висновки суду надані стороною захисту квитанції про вартість зниклого золотого виробу на рівні 6966,68 грн, адже безпідставно вимагалась сума в 1500 дол США, що еквівалентно 23566,05 грн. , що значно перевищує вигадану шкоду.

Така позиція обвинуваченого та свідків, які перебувають з обвинуваченим у дружніх відносинах, спрямована на уникнення останнім кримінальної відповідальності, є необґрунтованою та повністю спростована дослідженими судом доказами.

Не є виправданою версія захисника обвинуваченого про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_25 за ст..355 КК України примушування до виконання цивільно-правового зобов`язання, яка мотивована тим, що ОСОБА_24 вважав наявним у потерпілих обов`язок відшкодувати його друзям ОСОБА_10 матеріальну і моральну шкоду, спричинену в ході конфлікту. Оскільки така мотивація можливо і відповідає інтелектуальному розвитку обвинуваченого, однак не виключає розуміння ним протиправності своїх вимог, адже вимога сплатити кошти висловлена ОСОБА_39 через незначний проміжок часу після конфлікту і він знав про відсутність будь-якого рішення компетентного органу держави про встановлення вини потерпілих у завданні шкоди ОСОБА_10 .

На момент вчинення вищевказаних протиправних дій ОСОБА_6 не виявляв ознак хронічного психічного захворювання, недоумства чи тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, був осудним та є таким і в даний час. В момент скоєння злочину в стані фізіологічного афекту, як психологічної підстави сильного душевного хвилювання, не перебував. Це підтверджено висновком комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи №143 від 25.05.2015 року.

Тому суд вважає обвинуваченого таким, що підлягає кримінальній відповідальності за вчинений злочин.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст..12 КК України кваліфікується як тяжкий, особу винного, який є неодноразово судимим, на шлях виправлення не встав, за останнім місцем відбування покарання характеризувався негативно, як такий, що не виконує законних вимог установи, вчинив злочин через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, свою вину у вчиненому не визнав, що вказує на ставлення обвинуваченого до скоєного як норму його життя. Суд враховує відсутність як пом`якшуючих, так і обтяжуючих покарання обставин, конкретні обставини вчинення злочину, ставлення потерпілих до дій обвинуваченого, та виконуючи вимоги вимог ч. 2 ст. 50 КК України згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.189 КК України у виді позбавлення волі на певний строк. Визначаючи строк покарання суд приймає до уваги відсутність реальної майнової шкоди для потерпілих, перебування обвинуваченого у фактичних шлюбних відносинах, в яких виховується малолітня дитина, знаходження на утриманні обвинуваченого батька похилого віку, а тому вважає достатнім визначити строк покарання наближений до мінімальної санкції закону, за яким він притягується до відповідальності.

Підстав для призначення покарання із застосуванням ст..69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов в справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст..100 КПК України.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд не вбачає, оскільки обвинувачений в силу ст..62 Конституції України вважається невинуватим до набрання обвинувальним вироком законної сили, в ході судового розгляду справи ОСОБА_24 процесуальні обов`язки виконував належним чином, а прокурор на будь-які ризики передбачені ст..177 КПК України не вказав.

Керуючись ст.ст. 374,375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Зарахувати в строк відбування покарання час перебування під вартою з 12 грудня 2014 року по 15 грудня 2014 року включно.

Речові докази по справі:

1)кошти в сумі 1500 дол США купюрами по 100 дол, які передані в камеру зберігання речових доказів на підставі квитанції №1722 від 23.01.2015 року, - повернути потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ,

2)два компакт диски з відеозаписом із магазину «Слайга», бару «Пивна станція», один аудіо диск залишити при матеріалах справи,

3)передані обвинуваченому ОСОБА_6 згідно розписок від 23 та 26 січня 2015 року ключі, мобільний телефон Нокіа, годинник, три запальнички, чотки, цигарки, серветки, лейкопластир, таблетки, кошти на суму 212,35 грн та 50 дол США залишити у власності обвинуваченого.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча:ОСОБА_1