Справа № 1-125/2008 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
вересня 2008 року

Гусятинський
районний суд Тернопільської області

в
складі:

головуючого
судді Козяр
Л.В.

при
секретарі Пацулі
Н. І.

за
участю прокурора Халанчука С.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого,
раніше не судимого, за ст.ст. 190 ч.2, 358 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
вчинив злочин при слідуючих обставинах : в квітні 2007 року, з метою
незаконного отримання статусу безробітного та заволодіння шляхом обману
державними коштами у вигляді державної допомоги по безробіттю, звернувся до
директора ПАП “Гловак” ОСОБА_2, з
проханням оформити для нього фіктивні документи. ОСОБА_2, маючи незаповнені
бланки довідок та трудових книжок із незаконно зробленими відтисками печатки
СФГ “Обрій”, від імені голови вказаного господарства ОСОБА_3, вніс у трудову
книжку ОСОБА_1 завідомо неправдиві записи про те, що останній працював в СФГ
“Обрій ” та склав і підписав завідомо неправдиву довідку про те, що ОСОБА_1
працював в даному господарстві та розмір його заробітної плати складав 2 550
грн.

В квітні
2007 року ОСОБА_1, використовуючи завідомо підроблені документи з метою
заволодіння державними коштами, подав їх в Гусятинський районний цент зайнятості.
Набувши статусу безробітного, підсудний ОСОБА_1 незаконно одержав державну
допомогу по безробіттю в розмірі 2161,18 гривень.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний свою вину в пред'явленому йому
обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 190 ч.2, 358 ч.3
КК України визнає повністю і показав, що
дійсно в квітні 2007 року звернувся до ОСОБА_2, і попросив допомогти в
оформленні фіктивних документів для того, щоб зареєструватись в Гусятинський
районний цент зайнятості як безробітний та одержувати державну допомогу.
ОСОБА_2 сказав йому, що для цього необхідно дати трудову книжку і сказати номер
ідентифікаційного коду та заплатити йому 200 гривень. Він погодився і дав
ОСОБА_2 трудову книжку і сказав номер ідентифікаційного коду та домовилася з
ним зустрітися біля Гусятинського районного центру зайнятості, коли документи
будуть готові.

Через
кілька днів він зустрівся з ОСОБА_2 біля Гусятинського РЦЗ. ОСОБА_2 віддав
підсудному трудову книжку з записом про роботу електриком в СФГ “Обрій” в
період з 25.0.2006 року по 10.04.2007 року та довідку про середню заробітну
плату. 19.04.2007 року ОСОБА_1 особисто подав вищезазначені документи в
Гусятинський районний цент зайнятості та отримав державну допомогу по
безробіттю в розмірі 2161,18 гривень. Він усвідомлював те, що подає підроблені
документи, щиро розкаюється в тому, що вчинив. Завдану шкоду відшкодував
повністю.

Просить суворо його не карати та обмежитись дослідженням лише
його показів. Зміст ст.299 КПК України йому роз'яснено та зрозумілий.

За згодою учасників судового
розгляду суд прийшов до висновку за можливе обмежитись дослідженням лише
показів підсудного, матеріалів справи, визнавши недоцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і які правильно
розуміє підсудний та інші учасники процесу.

При таких обставинах суд прийшов до
висновку, що злочинні дії підсудного слід кваліфікувати за ст.190 ч.2 КК
України, так як він заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), та за
ст.358 ч.3 КК України, оскільки він використав завідомо підроблені документи.

Підходячи до обрання покарання
підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу
підсудного, його характеристику, пом'якшуючі відповідальність обставини, що
злочин вчинив і притягується до кримінальної відповідальності вперше, що
розкаявся у вчиненому, збитки відшкодував, не знаходячи обтяжуючих
відповідальність обставин і вважає, що для його виправлення і перевиховання
слід обрати покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням.

До
вступу вироку в законну силу залишити підсудному обрану міру запобіжного заходу
- підписку про невиїзд.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України,

ЗАСУДИВ
:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 190
ч.2 КК України і обрати йому покарання
за цією статтею у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі;

- за ст.
358 ч.3 КК України і обрати йому покарання за цією статтею у вигляді 2 (двох)
років обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за
сукупністю злочинів остаточне покарання обрати шляхом поглинання менш суворого
більш суворим у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
на 1(один) рік.

Відповідно ст.76 ч.3 КК України
зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу до набрання
вироком законної сили засудженому ОСОБА_1 залишити
обрану - підписку про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений в апеляційний суд Тернопільської області протягом 15 днів
з часу оголошення, а засудженим з часу одержання копії вироку через
Гусятинський районний суд.

Суддя -
підпис

З
оригіналом вірно:

Голова
Гусятинського районного суду Г.
М. Римар