Справа № 473/2275/15-к
В И Р О К
іменем України
"25" червня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю Вознесенського міжрайонного прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Щербанівське Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працює, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості, відповідно до п.1 ст.89 КК України,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:
31 травня 2015 року біля 22 години 00 хвилин в селищі Щербанівське Вознесенського району Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, керуючи транспортним засобом автомобілем моделі «ВАЗ 2108» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з причепом, прибув до подвір`я нежитлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Заздалегідь знаючи про відсутність потерпілого ОСОБА_4 та з`ясувавши, що в даному будинку нікого не має, обвинувачений ОСОБА_5 шляхом пошкодження віконного скла у вікні будинку проник до його приміщення та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав алюмінієвий бідон ємкістю 4 літра вартістю 150 гривень, металеву плиту розміром 1 на 0,5 метра вартістю 400 гривень, металеве ліжко вартістю 400 гривень, три алюмінієві карнизи кожен вартістю по 80 гривень на загальну суму 240 гривень. Після чого обвинувачений ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, через незачинені двері проник до гаражного приміщення будинку звідки таємно викрав газову двохконфорочну плиту моделі «Мрія» вартістю 200 гривень, а з подвір`я домоволодіння таємно викрав металеву хвіртку вартістю 500 гривень, металевий вал вартістю 200 гривень, алюмінієву трубу діаметром 2 дюма довжиною 1,6 метрів вартістю 200 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 2290 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, дав визнавальні показання, які відповідають обвинувальному акту та підтвердив факт скоєння ним цього злочину, при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми діями вчинив умисний злочин, та щиро розкаюється в скоєному.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, з`ясувавши думки учасників судового провадження, вважає визнати недоцільним дослідження доказів, у відношенні тих фактичних обставин, які нікім не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду кримінального провадження.

Ставити під сумнів достовірність та об`єктивність показань обвинуваченого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні підтвердив свою участь у заволодінні майном потерпілого ОСОБА_4 шляхом його таємного викрадення у суда немає підстав. Ці показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають цілком всім матеріалам кримінального провадження.

Аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведенності вини обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки він скоїв умисний закінчений злочин проти власності.

Суд знаходить доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 та кваліфікує його умисні дії за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна крадіжка, поєднана з проникненням у приміщення.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд в якості обставин, які пом`якшують йому покарання, визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого ним злочину, повне добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_4 ..

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не виявлено.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, а також його соціально-психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлював значення своїх дій і в повній мірі міг керувати ними. Крім того суд враховує стать та вік обвинуваченого ОСОБА_5 , який посередньо характеризується за місцем проживання, не має судимості відповідно до п.1 ст.89 КК України.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначено основне покарання в виді позбавлення волі.

Суд вважає, що даний вид покарання в виді позбавлення волі, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину, скоєного обвинуваченим ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75-78 КК України.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ч.1 ст.100 КПК України. /а.к.п.19-21/.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання в виді позбавлення волі строком на 04 /чотири/ роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 01 /один/ рік, зобов`язавши обвинуваченого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази за кримінальним провадженням, які відповідно до зберігальної розписки передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити потерпілому ОСОБА_4 , як законному власнику даних речей. /а.к.п. 19-21/.

Апеляційні скарги на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд на протязі 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1