АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-552/2010 Номер провадження 10/786/552/2010Головуючий у 1-й інстанції Калько О.С.
Категорія ст. 212 ч. 3 КК Т.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого Гавриша В.М.

суддів Захожая О.І. Кисіля А.М.

за участю прокурора Омельченка Ю.Є.

захисника-адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали справи за апеляцію адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 06 грудня 2010 року

В с т а н о в и л а:

Цією постановою скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах підзахисного ОСОБА_2 на постанову слідчого в ОВС СВ ПМ ДПА в Полтавській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 від 17.11.2010 року про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України залишено без задоволення.

З мотивувальної частини постанови про порушення кримінальної справи вбачається, що органом досудового слідства ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину за наступних обставин.

Досудовим слідством вважається встановленим, що в період вересня 2009року директор ДП «Сателіт» ЗАТ «СУ405» Полтаваелектромонтаж », зареєстрованого розпорядженням виконкому Полтавської міськради 22.07.1996 року за № 436 ОСОБА_2 при здійсненні фінансово-господарської діяльності, умисно безпідставно завищив податковий кредит підприємства з податку на додану вартість, шляхом відображення в бухгалтерському та податковому обліку фінансово-господарської взаємовідносини з ПНВП « Енергомаш » щодо придбання у останнього маркетингових послуг, які фактично надані не були.

Такий висновок слідчий обґрунтовує фактом вилучення 15 09.2010 року при проведенні обшуку податкової накладної ПНВП « Енергомаш » від 29.09.2009 року № 151 ( за ніби - то отримані маркетингові послуги ) підприємством ДП « Сателіт ЗАТ» СУ-405» Полтаваелектромаш » на загальну суму 15 746 298 грн. , в тому числі ПДВ на суму 2 624 383 грн., а також показаннями директора ПНВП « Енергомаш » ОСОБА_4 в тому, що фінансово-господарської діяльності даного підприємства не вів, будь-яких договорів не підписував, а податкову накладну № 151 від 29.09.2009 року не складав.

Слідчий також постався на висновок спеціаліста від 09.11.2010 року № 64/24391488/35 129 «Про результати проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності ДП « Сателіт » ЗАТ «СУ 405 «Полтаваелектромонтаж» () за вересень 2009 року, директор вказаного підприємства ОСОБА_2, в період вересня 2009 року при здійсненні фінансово господарської діяльності, умисно порушив п.п. 7.2.4, п.п.7.2.6., п.п. 7.2, п.п. 7.4.5., п. 7.4., ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97 ВР від 03.04.1997 р. зі змінами та доповненнями в результаті чого, завищив податковий кредит підприємства що в свою чергу призвело до заниження податкового зобовязання за вересень 2009 року та ухилився від сплати податку на додану вартість на суму 2612800 грн., що в 8637 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів в особливо великих розмірах.

Відмовляючи в задоволенні скарги районний суд вказав, що в матеріалах справи, наданих слідчим приводом для порушення кримінальної справи послугувало безпосереднє виявлення слідчим ознак злочину, про що свідчить рапорт, поданий слідчим начальнику УПМ ДПА у Полтавській області, який був зареєстрований у книзі інформації про злочини УПМ ДПА в Полтавській області 15.11.2010 року за № 109.

Приводом до порушення послугували також податкова накладна ПНВП «Енергомаш» № 151 від 29.09.2009 року на загальну суму 15746298 грн., в тому числі ПДВ 2 624 383 грн. та висновок спеціаліста від 09.11.2010 року № 64/24391488/35-129 «Про результати проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності ДП «Сателіт» ЗАТ «СУ 405 «Полтаваелектромонтаж» за вересень 2009 року.

В апеляції адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить постанову Київського районного суду м. Полтави від 6 грудня 2010 року скасувати, як незаконну. Свої вимоги аргументує тим, що кримінальна справа порушена за надуманою підставою, з порушенням вимог ст. 94 КПК України, також зазначає, що постанова про порушення кримінальної справи не відповідає вимогам статей 94-98 КПК України, оскільки не містить даних, що вказують на існування ознак злочину, однак суд не дав належної оцінки цим обставинам.

На думку апелянта отримані слідчим повідомлення не містять відомості, які дають можливість зробити висновок про наявність суспільно небезпечного діяння в діях ОСОБА_2 та такий висновок, без проведення відповідних експертиз, в тому числі судово-економічної, є передчасним.

Апелянт також вважає, що досудовим слідством не конкретизовано і належним чином не обгрунтовано наявність в діях ОСОБА_2 обєктивної сторони цього злочину і його обєкту, оскільки не надано відповідних офіційних документів, якими було б встановлено конкретний розмір несплаченого ПДВ, остаточну дату його сплати, належно не перевірений сам факт надання маркетинговий послуг, а висновок щодо незаконного заволодіння ОСОБА_2 грошовим коштами в сумі 2 612 800 грн. є субєктивним припущенням слідчого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ адвоката ОСОБА_1 в інтересах підзахисного ОСОБА_2, заперечення прокурора Омельченка Ю.Є., пояснення слідчої ОСОБА_3, перевіривши наявні матеріали та обговоривши мотиви апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 94 КПК України приводами до порушення кримінальної справи є:

1) заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян;

2) повідомлення представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці вчинення злочину або з поличним;

3) явка з повинною;

4) повідомлення опубліковані в пресі;

5) безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину.

Частиною 2 статті 94 КПК України передбачено, що кримінальна справа може бути порушена лише в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Ознаками злочину, відповідно до ч.1 ст. 11 КК України, є суспільно небезпечне діяння, (дія чи бездіяльність) вчинене субєктом злочину.

Таким чином, наведені положення чинного законодавства зобовязують правоохоронні органи, при отриманні повідомлення, заяви чи подання про вчинений злочин або порушення кримінальної справи, провести ретельну перевірку достовірності такої інформації, з точки зору наявності самої події, її обставин, наявності негативних наслідків, а також осудність особи чи осіб, які умисно ухилилися від виконання рішення суду.

Розглядаючи скаргу адвоката на постанову про порушення кримінальної справи, суддя місцевого суду, у відповідності до вимог ст. ст. 236-7, 236-8 КПК України, обгрунтовано перевірив лише наявність приводі та підстав до її порушення та вірно залишив за межами перевірки ті питання, які вирішуються виключно при розгляді справи по суті.

В постанові суду наведені конкретні приводи та підстави до порушення кримінальної справи відносно директора ДП « Сателіт » ЗАТ «СУ 405 « Полтаваелектромонтаж » та зроблено вірний висновок про відсутність будь-яких порушень вимог ст.ст. 94-98 КПК України слідчим Борисенко Т.А.

В апеляції, а також в апеляційній інстанції, апелянт фактично сам не заперечує необхідність проведення відповідних слідчих дій, в тому числі шляхом призначення і проведення ряду експертиз, з метою перевірки наявності ч відсутності в діях ОСОБА_2 ознак злочинів. За яким порушена кримінальна справа.

Виходячи з наведеного, місцевий суд обгрунтовано відмовив у задоволенні скарги адвокату ОСОБА_1, а тому його апеляція не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 382 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію адвоката ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 6 грудня 2010 року - без змін.

С У Д Д І :

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7