Справа № 11-288/11 Головуючий у І інстанції Галич А.І.
Категорія - ст. 345 ч.2 КК Доповідач Антипець В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів: Борисенка І. П. Салая Г. А.

з участю прокурора Євхименка В. В.

захисника адвоката ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 лютого 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і житель ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, який має спеціальну середню освіту, неодружений, працює слюсарем сантехніком 4 розряду ПП МПБП Стимул, раніше несудимий.

Засуджений за ч. 2 ст. 345 КК України на три роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Згідно із ст. 76 КК України зобовязаний не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися в інспекцію для реєстрації.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_4 2 000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_3 на користь Прилуцької центральної районної лікарні 3 381 грн. 69 коп. на відшкодування витрат за лікування потерпілого ОСОБА_4

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

Як встановив суд, 4 грудня 2010 року близько 17 години, поблизу магазину „Арго, розташованого в м. Прилуки Чернігівської області на перехресті вулиць Київська Андріївська, ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, разом із своїм рідним братом ОСОБА_2 порушували громадський спокій.

Інспектори ДПС Прилуцького ВДАІ сержант міліції ОСОБА_4 разом із старшиною міліції ОСОБА_5 у форменому одязі несли службу, здійснюючи нагляд за безпекою дорожнього руху у м. Прилуки, біля магазину„Арго, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України „Про міліцію

З метою затримання правопорушника ОСОБА_6, який завдав удару інспектору-працівнику міліції та порвав формений одяг застосували до нього спецзасоби наділи наручники.

ОСОБА_3, побачивши, що до його брата застосовують фізичний вплив, з пляшкою пива, яка була у нього в руках, підбіг до натовпу та умисно завдав удару пляшкою по голові інспектору міліції ОСОБА_4, спричинивши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок суду скасувати за мякістю призначеного покарання, постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 345 КК України до трьох років обмеження волі, вказуючи на обставини справи та характер вчиненого злочину, які суд першої інстанції, не врахував, застосовуючи до покарання ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, засудженого, який не погодився з апеляцією прокурора, пояснюючи, що у потерпілого попросив вибачення та відшкодував матеріальну та моральну шкоду, захисника засудженого, який вказував на необґрунтованість доводів апеляції прокурора щодо посилення покарання, наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 та його брата ОСОБА_6, завданих під час конфлікту з працівниками міліції, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, апеляцію прокурора залишити без задоволення.

Висновки суду про винність ОСОБА_3 в навмисному заподіянні сержанту міліції ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя, у звязку з виконанням останнім своїх службових обовязків, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на сукупності зібраних доказів, є правильними і ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, суд зобовязаний врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного, обставини справи, що помякшують та обтяжують відповідальність, і призначити покарання, необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Засуджений ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується як особистість, працевлаштований, потерпілому відшкодував матеріальну шкоду, а на час апеляційного перегляду справи виплатив потерпілому суму моральної шкоди, публічно попросив вибачення у потерпілого, а тому судити про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства, колегія суддів не має підстав.

Доводи апеляції прокурора про мякість призначеного покарання через неналежну оцінку судом першої інстанції обставин справи, не знайшли свого підтвердження.

Брат засудженого ОСОБА_6 за свої дії поніс адміністративну відповідальність за ст. 173, 185 КУпАП у вигляді пяти діб арешту( а. с. 6).

Крім того, йому були заподіяні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя, які були спричинені працівниками міліції ОСОБА_5 та ОСОБА_4 під час затримання, що вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 4 лютого 2011 року ( а. с. 37).

Засудженому ОСОБА_3 під час затримання працівниками міліції були завдані легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоровя, що підтверджується судово-медичними даними, які є в матеріалах справи на а. с. 36, 37-38.

Відповідно до ст. 275 КПК України розгляд справи провадиться тільки відносно підсудних і тільки в межах предявленого ним обвинувачення. Поведінка брата засудженого на міру покарання самого засудженого впливати не може.

Отже, з урахуванням обставин справи, особи винного, його характеризуючи даних, ставлення до своїх дій, відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди, засуджений ОСОБА_3 заслуговує на звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 лютого 2011 року щодо ОСОБА_3 без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_8