Справа
№ 11- а - 771 2008 р.
Головуючий у 1 інстанції Солопов Ю.О.
ст.187 ч.2 КК України. Доповідач
СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 листопада 2008 року.
Колегія суддів Судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

у
складі головуючого судді Бевза Ю.Л.,

суддів Новіцького Е.Й., Савіних О.П.,

за участю прокурора
Голубенко Г.П.,

адвоката
ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 23 вересня 2008 року.

Цим вироком ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого,
не одруженого, мешкаючогоуАДРЕСА_1 раніше судимого;

-
24 лютого 2005 року, Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185,
ст.70 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на
2 роки за постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 6 жовтня
2005 року скасовано іспитовий строк та направлено у МПВ, звільнився 28 грудня
2007 року за постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука
Полтавської області на 1 рік 1 місяць 5 днів;

засуджено
за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням
ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнано винним та засуджено
за те, що він 11 квітня 2008 року, близько 14 години 30 хвилин, біля річки
Інгул, по вул. Київській у м.
Кіровограді, вступив у змову з неповнолітнім ОСОБА_3, з метою заволодіння чужим
майном, підійшли до раніше незнайомого
неповнолітнього ОСОБА_4 таОСОБА_3
погрожуючиОСОБА_4застосуванням фізичного насильства став вимагати видачі
йому мобільного телефону, утримаючи його
рукою за портфель а ОСОБА_2у цей момент тримаючи у руці розкладного ножа став
напроти потерпілого ОСОБА_4 перегородив йому шлях, щоб він не зміг втікти, при
цьому спостерігав за навколишнім середовищем. Розуміючи те що відбувається,
знаходячись у безлюдному місці, боячись застосування відносно нього фізичного
насильства та ножа, а також боячись за своє життя та здоров'я, вийняв з кишені
свій мобільний телефон «Сіменс СХ-75» вартістю 400 гривень зі стартовим пакетом
«Ді-Джуз» вартістю 25 гривень на рахунку якого знаходилися кошти у сумі 4 гривні та передав його ОСОБА_3
Заволодівши мобільним телефономОСОБА_3 та ОСОБА_2з місця пригоди зникли,
телефоном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали
потерпіломуОСОБА_4матеріальних збитків на 429 гривень.

За змістом апеляції засуджений
ОСОБА_2просить скасувати вирок Кіровського районного суду м Кіровограда від 23
вересня 2003 року, як незаконний та необґрунтований, вказує на те, що він не
скоював злочин за який його засуджено.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора, який вважав апеляцію безпідставною, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не
підлягає.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2свою
вину у вчиненні злочину, за який його засуджено, визнав частково і давав
пояснення про те, що він 11 квітня 2008 року о 14 годині разом із ОСОБА_3
гуляли понад річкою по вул. Київській де побачили на каменях ОСОБА_4,
підійшовши до ОСОБА_4ОСОБА_3 попросив подивитися час на мобільному телефоні,
ОСОБА_4. відповів що мобільного телефону при собі не має, але пролунав дзвоник
і вони взяли мобільний телефон у потерпілого, потерпілий просив повернути
телефон, але вони сказали що повернуть його на наступний день, а самі пішли та
продали телефон, при цьому ніхто потерпілому не погрожував, та не застосовував
ніякого насильства.

Незважаючи на часткове визнання
своєї вини ОСОБА_2, його вина у вчиненні злочину, за який його засуджено,
повністю підтверджується показами потерпілого неповнолітнього ОСОБА_4 про
обставини вчинення відносно нього злочину, а саме, що 11 квітня 2008 року о 14
годині коли він сидів на каменях біля річці до нього підійшовОСОБА_3 та став з
ним розмовляти а ОСОБА_2 поряд грав ножем, у цей час ОСОБА_3сказав щоб він
подивився час на його мобільному телефоні, він одразу зрозумів, що заберуть у
нього мобільний телефон та вирішив їхати до дому, так як поряд з перехожих нікого
не було.ОСОБА_3 ухватив його рукою за портфель, який знаходився у нього на
спині і не відпускаючи його портфеля пригрозив, що якщо він сам не віддасть
ОСОБА_3телефон той все одно забере у нього телефон та велосипед і кине його у
річку. ОСОБА_2у цей момент стоячи на стежці загородив йому дорогу не
пропускаючи його. Він злякався погроз ОСОБА_3, зрозумів що. якщо він не
віддасть мобільний телефон то хлопці його поб'ють, або ж дійсно кинуть у річку,
тим більше що він бачив у руці ОСОБА_2 розкладного ножа і боявся, що той
примінить того ножа по відношенню до нього. Він передав телефон ОСОБА_3 після
цього той відпустив його портфель. Крім того,ОСОБА_3 казав йому що той раніше судимий і це ще
більше налякало його.

Крім того, вина ОСОБА_2
підтверджується доказами, які містяться у протоколі відтворення обстановки та
обставин події у ході якого ОСОБА_2 показав місце скоєння ним таОСОБА_3відносно
ОСОБА_4 злочину та розказав обставини
скоєного злочину.

Протоколом огляду місця події у ході
якого оглянуто місце скоєння відкритого викрадення майна неповнолітнього
ОСОБА_4

Протоколом пред'явлення осіб на
впізнання, у ході якого потерпілий ОСОБА_4., впізнав ОСОБА_2, як особу яка
скоїла відносно нього злочин.

Суд першої інстанції, дослідивши
докази по справі в повному обсягу і давши критичну оцінку показам ОСОБА_2,
правильно дійшов до висновку про його винність у вчиненні злочину,
передбаченого ст.187 ч.2 КК України.

Призначаючи покарання суд в повній
мірі врахував, що ОСОБА_2вчинив тяжкий злочин під час умовно - дострокового
звільнення .

На підставі викладеного колегія
суддів не знаходить підстав для задоволення апеляції засудженого.

Керуючись ст.ст. 362, 365 КПК
України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а
вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2008 року
відносно ОСОБА_2 - без зміни.

Судді: