Справа № 697/2678/13-к
№ пров. 1-кп/697/2/2015

Вирок
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2015 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурорів- ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Каневі Черкаської області в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Келеберда Канівського району Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ліпляве Канівського району Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, охоронника 3 розряду філії «Канівська ГЕС», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового розслідування ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у тому, що вони близько 23 год. 00 хв. 30.05.2013р., на лиманному господарстві, яке відноситься до Канівського водосховища р.Дніпро в адміністративних межах Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області, в порушення вимог п. 3.15 та п. 4.14.3 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999р. № 19, за допомогою знаряддя промислу - 2 (двох) рибальських сіток, які згідно акту судово-іхтіологічної експертизи №1110/03 від 10.06.2013р. являються забороненими та засобу промислу - гумового човна марки «Колібрі» з двома веслами, здійснили незаконний вилов значної кількості риби наступних видів: сом в кількості 1 шт. вартістю 425 грн. 00 коп., судак в кількості 3 шт. вартістю 510 грн. 00 коп. за 1 шт. на суму 1530 грн., лящ в кількості 8 шт. вартістю 170 грн. 00 коп. за 1 шт. на суму 1360 грн. та карась в кількості 2 шт. вартістю 17 грн. 00 коп. за 1 шт. на суму 34 грн. 00 коп., чим заподіяли істотної шкоди рибному господарству України, відповідно до розрахунку збитків заподіяних рибному господарству внаслідок незаконного добування або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу згідно такс Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209, на загальну суму 3349 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_11 винним в пред`явленому йому обвинуваченні себе не визнав та суду пояснив, що 30.05.2013р.. близько 21 години власним автомобілем марки «ВАЗ 2101» поїхав до лиману неподалік свого домоволодіння в с. Ліпляве. Де побачив у хащах біля води гумовий човен зеленого кольору з двома веслами. В цей час до нього підійшли ОСОБА_13 , якого знає як браконьєра, який був в мокрому одязі та його штани були в рибній лусці та на той час невідомий чоловік, як пізніше взнав, що це працівник водної міліції ОСОБА_14 . Вони, нічого не говорячи, схопили його за руки та почали запитувати чий це човен, на що він відповів, що не знає. Вони наполягали що це його човен, що він займається браконьєрством та почали пропонувати «улагодити проблеми за гроші», від чого він також відмовився. В той час на вказане місце прибув працівник водної міліції ОСОБА_15 , який провів огляд місця події та вилучив гумовий човен, рибу в кількості близько 10 шт., рибальські сітки, акумуляторну батарею. Після цього ОСОБА_11 написав пояснення про те, що відмовляється давати показання та човна знайшов. Приймати участь в огляді місця події не пропонували, не дали ознайомитися з протоколом та підписати.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_12 винним в пред`явленому йому обвинуваченні себе не визнав та суду пояснив, що 30.05.2013р., близько 16-17 години на власному автомобілі разом зі своєю матір`ю ОСОБА_16 поїхали в ліс, який розташований біля лиманного господарства с. Ліпляве, де мати пішла в ліс збирати гриби, а він пішов до води купатися. В той час побачив на воді ОСОБА_13 , жителя с. Ліпляве, який плив на гумовому човні, зеленого кольору, у носовій частині човна помітив «підсаку» (сачок), також до задньої частини човна були приєднані шнур, другий кінець якого знаходився у воді. ОСОБА_13 помітив його та поплив далі. Його бачив на відстані близько 50-70 метрів. Близько 20-21 години поїхав за матір`ю, яка перебувала в лісі, забравши її, вони разом поїхали додому. Після чого, близько 22 години він ліг відпочивати. На той час батька вдома не було, де він на протязі дня перебував йому не відомо. Про те, що 30.05.2013р. батька на лиманному господарстві в с.Ліпляве працівники міліції затримали ніби - то за вилов риби, дізнався 28.09.2013р. від директора Канівської ГЕС. Про дані події йому нічого не відомо, батько нічого не розповідав. Він особисто ніякої участі у незаконному вилові риби не приймав.

Обвинувальний акт складено відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , де вказано, що їм оголошено підозру за ч.1 ст.249 КК України.

Згідно ст.91 КПК України на слідчого та прокурора покладено обов`язок доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Крім того, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проведеним судовим розглядом кримінального провадження встановлено, що пред`явлене ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачення ґрунтується лише на показах ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки під час судового розгляду не здобуто жодного доказу про причетність ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до вчиненого злочину, а ті докази, на які посилається сторона обвинувачення в судовому засіданні, були здобуті під час досудового розслідування та частина із них здобута з порушенням норм чинного законодавства, а інші - як самі по собі, так і в сукупності - прямо чи не прямо не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті, а саме:

На думку обвинувачення, підтвердженням причетності ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України є наступні докази:

Покази даними на в судовому засіданні свідком ОСОБА_14 про те, що він 30 травня 2013 року , близько 22 години на березі лиману помітив автомобіль ВАЗ 2101 світло синього кольору, а на відстані близько 30 метрів від берегу на вказаному водоймищі були два чоловіки, які перебували в гумовому човні та витягують з води рибальські сітки. Запідозривши неправомірність дій вказаних чоловіків, вирішив дочекатись доки вони прийдуть на берег. Потім зателефонував працівнику міліції ОСОБА_17 та своєму знайомому ОСОБА_13 , щоб той був в якості свідка подальших подій, який через 40 хв. прибув до нього. Стали вдвох спостерігати за вказаними чоловіками, не випускаючи їх із виду та бачили, як вони з води діставали рибальські сітки. Коли рибаки на човні підійшли до берегу, то він підійшов до них підійшов та представився працівником міліції і запитав про те, що вони тут роблять, на що ті відповіли, що - купаються. В човні побачив рибацькі сітки з свіже виловленою рибою, акумуляторну батарею, металеві ланцюги, мідні проводи та коробку в фіолетовому пакеті. Після того човен було витягнуто на берег для подальшого його огляду, Дані особи представились, як ОСОБА_11 та його син - ОСОБА_12 . Розгорнувши пакет, виявив прилад схожий на електричний засіб для лову риби, так як такі бачив при вилучені раніше. Потім ОСОБА_11 , несподівано взяв пакет з приладом схожим на електричний засіб для лову риби та закинув його в воду. В це й час ОСОБА_12 швидко кинувся до води та зник в невідомому напрямку,

Потім на місце події прибув працівник міліції ОСОБА_15 та інспектор «Черкасирибоохорони» ОСОБА_18 .

ОСОБА_15 , за участі двох понятих, було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено гумовий човен, 2 рибальські сітки. акумуляторну батарею та металеві дроти. Свою причетність до незаконного вилову риби ОСОБА_11 заперечував та відмовився давати пояснення по суті.

Покази свідка ОСОБА_14 суд не приймає до уваги, оскільки його професійна діяльність, спрямована на проведення оперативно- розшукових заходів по даній справі, а тому він, як особа, зацікавлена в результатах розгляду справи і не може бути свідком злочину, оскільки його упередженість є безсумнівною.

Також, на думку обвинувачення, доказами, що підтверджують причетність ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України є покази свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 30 травня 2013 року, близько 22 години гуляв біля лиману і йому зателефонував начальник ЛВМ ОСОБА_14 , який попросив допомогти у затриманні браконьєрів, на що він погодився і прибув до вказаного ним місця. Там побачив автомобіль ВАЗ 2101 світло синього кольору, а на воді двох чоловіків, які перебували в гумовому човні та витягували з води рибальські сітки. Стали вдвох спостерігати за вказаними чоловіками, не випускаючи їх із виду та бачили, як вони з води діставали рибальські сітки. Коли рибаки на човні підійшли до берега, то побачив, що це були ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

ОСОБА_14 підійшов до них та представився працівником міліції і запитав про те, що вони тут роблять, на що ті відповіли, що купаються. В човні побачив рибацькі сітки з свіже виловленою рибою, акумуляторну батарею, металеві ланцюги, мідні проводи та коробку в фіолетовому пакеті. Після того, човен було витягнуто на берег для подальшого його огляду. Потім ОСОБА_11 , несподівано взяв пакет з приладом, схожим на електричний засіб для лову риби та закинув його в воду. В це й час ОСОБА_12 швидко кинувся до води та зник в невідомому напрямку,

Потім на місце події прибув працівник міліції ОСОБА_15 та інспектор «Черкасирибоохорони» ОСОБА_19 ..

Працівником міліції ОСОБА_20 було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено гумовий човен, 2 рибальські сітки, акумуляторну батарею та металеві дроти. Свою причетність до незаконного вилову риби ОСОБА_11 заперечував та відмовився давати пояснення по суті.

Покази свідка ОСОБА_13 теж є сумнівними, оскільки він являється знайомим працівнику міліції ОСОБА_14 , має з ним постійний мобільний зв`язок, що підтверджується їх показами. Відповідно до цього, суд ставить дані покази свідка ОСОБА_13 під сумнів через його упередженість.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що 30.05.2013 року його запросили, як понятого для огляду місця події. Прибувши до лиману, побачив там ОСОБА_11 , човен, рибу та сітки. Працівник міліції ОСОБА_15 оглянув місце події та склав протокол. Ознайомившись із його змістом, зауважень не мав і підписав.

Понятий ОСОБА_21 являється військовослужбовцем військової частини внутрішніх військ МВС та знайомим працівників міліції ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , тому він є упередженим в своїх показах.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що працює головним державним інспектором «Черкасирибохорона» Золотоніського району і 30.05.2013 року його запросили працівники міліції, як спеціаліста для огляду місця події. Прибувши до лиману, побачив там ОСОБА_11 , човен, рибу та сітки. Як спеціаліст, оглянув рибу та визначив, що по виду це була риба сом, судак, лящ та карась .

Працівник міліції ОСОБА_15 оглянув місце події та склав протокол. Ознайомившись із його змістом, він зауважень не мав і підписав.

Покази свідків ОСОБА_22 , так само і свідка ОСОБА_21 не вказують прямо на причетність ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до вчинено кримінального правопорушення, а свідчать лише про находження на березі річки човна, сіток, риби та складання протоколу огляду місця події.

В матеріалах кримінального провадження, як доказ вини обвинувачених, прокурором вказано на протокол огляду місця події від 30.05.2013 року (том 1 аркуш 9-11), в якому не зафіксовані всі особи, що приймали участь в огляді, а саме ОСОБА_11 , якому відповідно до ч.6 ст.104 КПК України не запропоновано ознайомиться та підписати його. У разі відмови від підписання протоколу, а також факт надання письмових пояснень про причин такої відмови, засвідчується підписом понятих.

В протоколі огляду місця події від 30.05.2013 р. зазначено, що під час огляду місця події вилучені дві сітки довжиною близько 50 метрів кожна з розміром вічка 80х80 мм.

Тобто, в протоколі довжина визначена приблизно, ширина взагалі не вказана.

В протоколі огляду, як речового доказу від 01.06.2013 року зазначено, що оглянуто 2 сітки білого кольору, з розміром вічка 80х80 мм., довжиною близько 50 метрів. (а.с.23 , т. 1). Це свідчить про те, що під час огляду довжина та ширина сітки не замірялася.

Крім того, згідно ст.3 та ст.40 КПК України слідчий, це службова особа органу внутрішніх справ, уповноважена в межах своєї компетенції, передбаченої цим Кодексом здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень, в тім числі і проводити огляд місця події.

Відповідно до ст.106 КК України протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором.

В огляді місця події від 30.05.2013 р. складеного ОСОБА_15 зазначено його процесуальне положення, як в.о. слідчого, що не передбачено чинним КПК України. Судом встановлено, що на час складання протоколу ОСОБА_15 займав посаду оперативно - уповноваженого КРЛМ на пристані «Канів» ( а.с. 47,49, т.1) .

Суд вважає, що протокол огляду місця події від 30.05.2013 року складений і оформлений з порушенням ст.ст.3, 223, 104 КПК України та не може бути належним доказом, так як складений не слідчим чи прокурором.

В акті судово іхтіологічної експертизи від 10.06.2013 року спеціаліст ОСОБА_23 зазначає, що сітки білого кольору, розмір вічка сіток 90мм., довжина 36 метрів однієї і 34 метрів другої.

В судовому засіданні оглянутий мішок з сітками та встановлено, що в ньому знаходиться одна сітка зеленого кольору, розмір якої складає 99 метрів.

Таким чином, виходячи з наявних розбіжностей по кількості сіток, їх довжині, розміром вічка та кольору суд має сумнів в тому, що саме оглянута в судовому засіданні сітка є тим знаряддям лову, що вилучено під час огляду місця події 30.05.2013 року. З цих підстав, суд вважає доказ не належним.

Також, не може бути визнаний належним доказом письмовий документ, складений ОСОБА_23 та названий ним, як акт судово іхтіологічної експертизи від 10.06.2013 року, оскільки експертом у кримінальному провадженні може бути особа, яка пройшла відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому законом України «Про судову експертизу».

Спеціаліст ОСОБА_23 допитаний в судовому засіданні вказав, що такою особою не являється, допуску до проведення експертиз не має. Тому суд вважає, що складений ним висновок є сумнівним як доказ, оскільки складений особою, що не має відповідної кваліфікації експерта.

Висновки спеціаліста ОСОБА_23 про колір, розмір сітки, кількість та якість, не відповідає встановленим обставинам огляду речових доказів в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обвинувальним актом від 30.09.2013 року процесуальне положення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визначене як осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України. При цьому суд звертає увагу, що при висуненні підозри за ч.1 ст.249 КК України відсутні ознаки складу даного кримінального правопорушення, а саме, що це промисел є водним добувним.

Крім того, жодних процесуальних документів про те, що їм досудовим слідством висунуто обвинувачення в матеріалах кримінального провадження не має .

Це є порушенням п.5 ч.3 ст.291 КПК України, згідно якої в описовій частині обвинувального акту зазначаються дані, які стали приводом та підставами початку досудового розслідування:обставини кримінальної події, як їх було встановлено під час досудового розслідування, місце, час, способи, мотиви і наслідки кримінального правопорушення, а також докази, які зібрані у провадженні. Резолютивна частина повинна логічно випливати з описової частини і відповідати їй. Якщо в провадженні притягнуто декількох підозрюваних, то формулювання обвинувачення складається стосовно кожного з них окремо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не пред`явлене, оскільки в обвинувальному акті в описовій частині вказані загальні обставини, що встановлені під час досудового розслідування, а резолютивна частина не містить формулювання обвинувачення кожному.

Також, обвинувальний акт належним чином прокурором не затверджений, про що свідчить відсутність гербової печатки на ньому.

Відповідно до викладеного, суд приходить до висновку, що жодного належного, допустимого та достовірного доказу вини обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сторона обвинувачення суду не надала і обвинувачення не пред`явила.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини 1950 року, кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, вважається невинуватою доти, доки її вину не буде доведено згідно із законом.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивного з`ясування обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Виправдувальний вирок згідно із ч.4 ст.373 КПК України ухвалюється у випадках, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в інкримінованому їм злочині належним процесуальним чином не доведена, а тому вони підлягають виправданню за недоведеністю їх участі у вчиненні злочину.

Процесуальні витрати по справі відсутні .

Міра запобіжного заходу обвинуваченим, після закінчення терміну дії не продовжувалася і не обиралася.

Цивільний позов по справі заявлений службовою особою Черкаської міжрайонної екологічної прокуратури необхідно залишити без розгляду, оскільки обвинувачені підлягають виправданню.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнати невинними у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.249 КК України та виправдати, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене ними.

Речові докази по справі: рибальські сітки, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Канівського міськрайонного суду, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційних скарг, а у разі подавання апеляцій, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанці.

Головуючий / підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

оригінал зберігається при матеріалах

кримінального провадження № 697/2678/13-к

Головуючий ОСОБА_1