Справа № 185/6254/15-к
Провадження № 1-кп/185/375/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2015 року м.Павлоград

Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 23.04.2015 року за № 0001052 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

- 12 вересня 2014 року Амур-Ніжньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ст.75,76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки з іспитовим строком три роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 23.04.2015 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, проходив біля будинку АДРЕСА_2 .

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне, викрадення майна з однієї з квартир у вищевказаному будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне таємне, повторне, викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи умисно, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаються ніким не помічені, в той же день піднявшись на четвертий поверх вищевказаного будинку, ОСОБА_4 підійшов до квартири АДРЕСА_3 , та за допомогою викрутки принесеної з собою зламав замок вхідних дверей та проник до приміщення вказаної квартири, звідки таємно викрав майно яке належить ОСОБА_5 , а саме цифровий фотоапарат марки «Olimpus» вартість 1000 грн., грошові кошти у розмірі 2400 грн. та 250 доларів США, які в перерахунку відносно до української гривні станом на 23.04.2015 року становлять 5635 гривень 55 копійок.

Після чого ОСОБА_4 плануючи безперешкодно залишити приміщення квартири з викраденим майном вийшов та направився в сторону виходу з під їзду.

Однак ОСОБА_4 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не зміг закінчити правопорушення з причин, які не залежали від його волі, так як при виході з під їзду був затриманий працівниками міліції разом з викраденим майном.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у вчиненні зазначеного злочину, заявив про щире каяття, висловив жаль з приводу вчиненого та дав показання про те, що останнім часом мав скрутне матеріальне становище, працював за наймом з виконання ремонтних робіт, та проживав у цивільному шлюбі разом з ОСОБА_6 . На його утриманні також перебував неповнолітній син цивільної дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батьки похилого віку.

23.04.2015 року перебуваючи в м.Павлограді у справах він вирішив вчинити крадіжку. Використовуючи свій власний робочий інструмент, а саме викрутку, він зламав замок вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , проник до приміщення вказаної квартири, звідки таємно викрав цифровий фотоапарат марки «Olimpus» та грошові кошти у розмірі 2400 грн. та 250 доларів США.

Разом з тим, при виході з помешкання він був затриманий працівниками міліції, а викрадене майно було повернуто власнику.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати осіб, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дослідивши, співставляючи та аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 з висунутим обвинуваченням, суд вважає, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних, взаємозв`язаних та об`єктивних, що з урахуванням застосування під час розгляду провадження положень ч.3 ст.349 КПК України дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше був судимий, підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення, має постійне місце проживання, реєстрації, проживає разом з батьками та з родиною у цивільному шлюбі.

Також суд бере до уваги, що обвинувачений учинив замах на вчинення злочину, від якого тяжких наслідків не настало.

В якості обтяжуючої обставини суд визнає рецидив злочину.

В якості пом`якшувальних обставин суд визнає та враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину, розкаявся у вчиненому, активно сприяв досудовому розслідуванню та судовому розгляду справи, спричинена потерпілій матеріальна та моральна шкода відшкодована у повному обсязі, на утриманні обвинуваченого перебувають малолітня дитина та батьки похилого віку, обвинувачений має хворобу нирок.

Сукупність наведених вище обставин, що пом`якшують покарання та суттєво знижують ступень тяжкості вчиненого, враховуючи у тому числі вимогу потерпілої ОСОБА_5 не карати обвинуваченого та закрити відносно нього кримінальне провадження, викладену у заяві від 18.06.2015 року, а також про відсутність претензій до обвинуваченого та повне відшкодування шкоди, визнаються судом відповідно до ст.69 КК України виключними обставинами, та з урахуванням того факту, що обвинувачений працює за наймом та має можливість виконати відповідне кримінальне покарання, приводять суд до висновку про можливість, із застосуванням та за правилами, передбаченими ст.69 КК України перейти до більш м`якого виду основного покарання, не вказаному в санкції ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу.

Остаточне покарання, з урахуванням вироку суду від 12 вересня 2014 року, повинно бути призначене обвинуваченому ОСОБА_4 за правилами, передбаченими ст.71 КК України, за сукупністю вироків, із визначенням іх самостійного виконання, відповідно до ч.3 ст.72 КК України.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу у сумі 1700грн.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу 1700грн., та у вигляді позбавлення волі строком три роки, відповідно до ст.75 КК України, з іспитовим строком три роки та покладенням зобов`язань, відповідно до п.п.2,3,4 ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання за вироком Амур-Ніжньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 вересня 2014 року, яким ОСОБА_4 був засуджений за ч.3 ст.185, ст.75,76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки з іспитовим строком три роки - виконувати самостійно.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати.

На підставі ч.1 ст.377 КПК України звільнити ОСОБА_4 з під-варти в залі судового засідання.

Речові докази :

- мобільний телефон Самсунг Дуос із сім картою, пачку цигарок Кемел, вологі серветки, передані на зберігання ОСОБА_8 залишити останньому за належністю;

- фотоапарат Олимпус, грошові кошти 2400грн. та 250 доларів США, передані на зберігання ОСОБА_5 залишити за належністю;

- грошові кошти у сумі 105 грн. передані ОСОБА_6 залишити за належністю.

- два недопалки, фрагмент бумажки білого кольору, 2 рукавички, рушник, 2 рукавички, фрагмент бумажки, мікрочастинки, фрагмент від замка вхідної двері, 9 платіжок, два вхідних замка, що зберігаються в камері зберігання Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області знищити, мобільний телефон «Самсунг Дуос» з двома сім картами та сумку з інструментами повернути за належністю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_9