Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/626/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді, матеріали клопотання про застосування ст. 81 КК України за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2015 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Олександрії, Кіровоградської області, українцю, громадянину України, освіта середня, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживав: АДРЕСА_2 , засуджений вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.09.2012 року за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці,
відмовлено у задоволення його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
В С Т А Н О В И Л А:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2015 року, у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, оскільки засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, посилаючись на те, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, стягнення у встановленому порядку зняті, працевлаштований старшим днювальним в гуртожитку.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення ухвали суду першої інстанції без зміни, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Частиною другою цієї норми передбачено, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ч.3 ст. 154 КВК України - стосовно засудженого, щодо якого відповідно статей 81,82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку встановленому кримінально-процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань, після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання, зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 останній раз засуджений за вчинення тяжкого злочину та злочинів середньої тяжкості.

Згідно вироку Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.09.2012 року з ОСОБА_7 стягнуто на користь НДЕКЦ при ГУМВД України в Донецькій області 588 грн. судових витрат. Будь-яких доказів про те, що засудженим відшкодовано вказані судові витрати суду апеляційної інстанції не надано.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2014 року задоволено спільне подання Кіровоградської ВК № 6 та спостережної комісії при Кіровоградському міському виконавчому комітеті та на підставі ст. 82 КК України ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі строком на 1 рік 11 місяців. Після чого, з 13.09.2014 року останній відбуває покарання в Устинівському ВЦ №37.
За час відбуття покарання в Устинівському ВЦ №37 ОСОБА_7 мав одне стягнення - 10 діб ДІЗО, яке 10 січня 2015 року накладено на нього начальником установи за вживання спиртних напоїв та наміри скоїти членоушкодження, а також мав одне заохочення від начальника установи "За сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку", яким 07 квітня 2015 року із засудженого знято стягнення від 10 січня 2015 року. Характеризується посередньо, працевлаштований старшим днювальним у гуртожитку.

Як вбачається з довідки по особовій справі засудженого, 30 березня 2015 року комісією Устинівського ВЦ №37 відмовлено у застосуванні до засудженого ОСОБА_7 , на підставі ст. 81 КК України, умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, як особі, яка своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.
Відповідно до ст. 133 КВК України, злісним порушником у встановленому порядку відбування покарання є засуджений, у тому числі і той, який вживає спиртні напої.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок районного суду про необхідність відмовити узадоволенні клопотання засудженого, оскільки останній своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.
Більше того, відповідно до ч.8 ст. 154 КВК України, особи, яким невідбуту частину покарання замінено більш м`яким та направлено в місця обмеження волі, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутого покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення в місця обмеження волі або позбавлення волі.
Проте, з дня винесення ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2014 року, про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, на обмеження волі ще не минуло одного року, а тому відповідно до вимог ч.8 ст. 154 КВК України він не може бути знову представлений до умовно-дострокового звільнення.

Будь-які дані про те, що суд допустив процесуальні порушення під час розгляду вказаного клопотання засудженого або дані, які б вказували на неповноту чи не об`єктивність розгляду справи щодо ОСОБА_7 в матеріалах клопотання відсутні.

Доводи засудженого про те, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення є безпідставними, які спростовуються вищевикладеними обставинами та не підтверджують того, що є достатні підстави для застосування до нього вимог ст. 81 КК України.

За таких обставин колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вищевказану ухвалу районного суду стосовно ньогобез зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2015 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4