Справа № 1-121/10
Провадження №без н/п
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2010 року Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді Збицької К.Д.

з участю прокурора Лозовика А.В.,

секретаря ГузіковоїІ.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. 2-га Лісна, буд. 6,

українки, громадянки України, учениці 8-го класу Малинської загальноосвітньої школи

№3, не судимої, за ст. 185 ч. 1 Кримінального кодексу України,

встановив :

01 грудня 2009 року близько 14-ї години 20 хвилин неповнолітня ОСОБА_1, знаходячись на чергуванні в приміщенні зали їдальні Малинської загальноосвітньої школи №3 побачила мобільний телефон марки Samsung В-320 вартістю 250грн., який упав з підвіконня, та завідомо знаючи, що він належить однокласниці ОСОБА_2, поклала до кишені. По дорозі додому вона поламала та викинула сім-картку вартістю 30грн., на рахунку якої було 5грн., й передала його на зберігання своїй подрузі, де він був вилучений працівниками міліції. Таким чином ОСОБА_1 таємно викрала майно, належне ОСОБА_2 І,В., чим завдала їй майнової шкоди на суму 285грн.

Підсудна свою вину визнала повністю та показала, що в зазначений в обвинуваченні час разом із ОСОБА_3, Крутій, Дідківською та ОСОБА_2 чергували в шкільній їдальні. Коли збиралися додому і вона брала з підвіконня свою куртку, на підлогу впав мобільний телефон. Його підняла ОСОБА_4, яка зайшла до них, склала і передала їй. ОСОБА_3 повідомила, що це телефон ОСОБА_2, однак вона вирішила його не віддавати, поклала в кишеню і пішла додому. По дорозі домовились із ОСОБА_4, що будуть користуватися ним разом. ОСОБА_5 витягнула сім-картку, передала їй. Вона порвала її й викинула, а телефон залишила в ОСОБА_4. Після цього неодноразово зверталася до неї, щоб та віддала їй телефон ОСОБА_2, але батько ОСОБА_5 його заховав. Коли ОСОБА_2 питала про свій мобільний телефон, вони з дівчатами домовились їй нічого не говорити. Вину свою визнає, щиро кається.

При відтворенні обстановки та обставин події ОСОБА_1 розказала та показала де, за яких обставин та яким чином вона вчинила крадіжку (а.с.62-63), що відповідає її показанням, даним у судовому засіданні.

Крім особистих визнавальних показань винуватість підсудної у вчиненні крадіжки підтверджується наступними доказами.

З показань потерпілої ОСОБА_6 вона дала свій телефон доньці ОСОБА_2, яка взимку зателефонувала їй зі школи з телефону подруги та повідомила, що згубила мобільний телефон, який залишала в їдальні. Претензій до підсудної не має внаслідок повернення викраденого.

Свідок ОСОБА_2 показала, що під час чергування поклала мобільний телефон, який дала їй мати, у їдальні на підвіконні. Перед закінченням прибирання пішла до психолога, забувши про нього. Хвилин через 20 повернулася, але в їдальні нікого не було, телефону теж. З телефону подруги набрала номер свого мобільного телефону, він не відповідав. Наступного дня про місце його знаходження ніхто не сказав, тому мати подала заяву в міліцію.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дали показання, аналогічні показанням підсудної.

За показаннями свідка ОСОБА_7 його донька принесла додому мобільний телефон і повідомила, що знайшла його на вулиці. Він відібрав його й сховав, поки не

знайдеться господар. Його вилучили працівники міліції.

При огляді місця події 11 січня 2010 року за місцем проживання ОСОБА_7 був виявлений та вилучений мобільний телефон Samsung В-320 (а.с.36). Він оглянутий, визнаний речовим доказом, постановою слідчого приєднаний до матеріалів справи та переданий потерпілій для зберігання (а.с.40-43), про що свідчить розписка ОСОБА_2 (а.с.55).

Вартість мобільного телефону визначена висновком товарознавчої експертизи від 13 січня 2010 року (а.с.53).

При відтворенні обстановки та обставин події зі свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розходжень з показаннями їх у суді та показаннями підсудної не виявлено (а.с.56-57,66-69).

Аналізуючи досліджені докази суд визнає доведеним, що підсудна, достовірно знаючи про належність мобільного телефону ОСОБА_2, з корисливих мотивів таємно умисно заволоділа чужим, майном, та кваліфікує її дії за ч.1 cт. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд враховує, що ОСОБА_1 вчинила злочин вперше, у неповнолітньому віці. Характеризується вона як за місцем проживання, так і за місцем навчання позитивно. Щиро розкаялася у вчиненому. Завдані потерпілій збитки відшкодовані і претензій вона не має. ОСОБА_1 закінчує навчання у 8-му класі. Проживає разом з матірю (а.с.80,81). Є дитиною, потерпілою від Чорнобильської катастрофи. Ці обставини відповідно до ст.66 Кримінального кодексу України помякшують.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

З врахуванням думки прокурора, потерпілої, тих обставин, що неповнолітньою підсудною вперше вчинений злочин середньої тяжкості, вона щиро розкаялася і внаслідок подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, суд визнає за можливе призначення їй мінімального покарання та звільнення від нього із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері.

Речовий доказ - мобільний телефон Samsung В-320, який переданий на зберігання потерпілій, підлягає поверненню їй за належністю.

Керуючись ст.ст.323, 324, 327 Кримінально-процесуального кодексу України, -

засудив :

визнати винною ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити шість місяців позбавлення волі.

На підставі п. З ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України звільнити засуджену від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_9 терміном на два роки.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ мобільний телефон Samsung B-320, який переданий на зберігання потерпілій, повернути ОСОБА_10 за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районнй суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_11