УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 року. м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого - Гандзюка В.П
суддів: Ладики Я.І., Іванів О.И., О.И.,
з участю прокурора Вирсти Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кри­мінальну справу за
апеляцією захисника ОСОБА_3 на вирок Тисменицького районного суду від 7.11.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1,
одружений, має се­редню освіту, несудимий, громадянин України,

засуджений за
ст. 121 ч.І КК України із застосуванням ст. 69 КК України на
два роки і шість місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу змінено і взято
під варту із залу суду.

Строк відбування покарання визначено рахувати з 7.11.2006 року.

Постановлено
стягнути із засудженого в користь обласної клінічної ліка­рні 666 грн. 06 коп. витрат на
лікування потерпілої.

За вироком суду
ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 16
ли­стопада 2005 року о 15 год., під час
сварки з мамою його дружини ОСОБА_2, сапою наніс удар останній по голові та
спричинив їй тяжке тілесне ушко­дження, небезпечне для життя в момент
заподіяння.

В апеляції захисник засудженого оспорює правильність кваліфікації дій та
покликається на суворість призначеного покарання. Просить вирок суду зміни­ти,
перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ст. 123 КК України та призначити

Справа № 11-22/ 2007 р. Головуючий у 1-й ін. І. Дузінкевич

Категорія ст. 121 ч.І КК України Доповідач В. Гандзюк

2

йому покарання, яке не пов'язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді,
засудженого та його захисника, які підтримали доводи апеляції, потерпілу та прокурора, які заперечили апеляцію, перевірив­ши матеріали справи та обговоривши викладені в апеляції
доводи, колегія суд­дів вважає, що вона до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини вчинення злочи­ну,
при яких засуджений умисно наніс потерпілій удар сапою в голову потерпі­лої та
спричинив їй тілесні ушкодження, які судово-медичною експертизою ви­знані
тяжкими.

Зазначені обставини доведені наявними в справі доказами і не заперечу­ються
засудженим.

Що стосується покликання в апеляції захисника про вчинення засудженим злочину в стані сильного душевного хвилювання через
неправильну поведінку потерпілої, то воно не тільки не
знайшло свого підтвердження в суді, але й спростоване показаннями самого
засудженого, який визнав себе винним в пред'явленому
йому обвинуваченні і не заперечив того, що на момент вчинен­ня
злочину перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, дії засудженого за ст. 121 ч.І КК України кваліфіковані пра­вильно і
будь-яких підстав для зміни кваліфікації немає.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд при призначені
покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, за яких вчинений
злочин. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене пока­рання, необхідне й достатнє для її виправлення та
попередження нових злочи­нів.

Ці вимоги судом дотримані. Як видно із вироку, суд в достатній мірі вра­хував
особу засудженого, обставини справи, в тому числі і ті обставини, що пом'якшують відповідальність та на які посилається
апелянт і обґрунтовано за­стосував покарання нижче за найнижчу
межу, що відповідає конкретним обста­винам вчиненого злочину.

Будь яких підстав вважати це покарання надто суворим, як це стверджує апелянт,
колегія суддів не знаходить.

З врахуванням наведеного , а також того, що апеляційних підстав
для зміни вироку немає -
в задоволенні апеляції слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Тисменицького районного суду від 7.11. 2006 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляцію
захисника Ко-

чута М.В. - без
задоволення.