У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.,

суддів

Жука В.Г. і Шевченко Т.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 6 грудня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого
ОСОБА_1на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 8 серпня
2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,

раніше не судимого,

засуджено:

за ч. 2 ст. 153 КК України на 3
роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 152 КК України на 7
років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1. остаточно призначено 7 років 1
місяць позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 4 листопада 2005 року
вирок скасовано в частині вирішення цивільного позову, а справу
направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. В решті
вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 21.06.2003 року за приміщенням
Будинку культури в с. Кривуші Кременчуцького району Полтавської області із
застосуванням психічного та фізичного насильства задовольнив свою статеву
пристрасть ниприродним способом із неповнолітньою ОСОБА_2, а потім згвалтував
її.

У касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1порушує питання про скасування
судових рішень та закриття справи за відсутністю в його діях складу
злочину, оскільки злочини він не вчиняв. Посилається на однобічність та неповноту
у досдідженні обставин справи. На його думку, висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як видно з матеріалів справи, висновки суду про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчинених злочинах грунтуються на зібраних та ретельно перевірених в
судовому засіданні доказах. Доводи ж у касаційній скарзі засудженого про невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи безпідставні.

Так, із показань потерпілої ОСОБА_2 як у судовому засіданні, так і на
досудовому слідстві убачається, що засуджений ОСОБА_1, застосувавши до неї
психічне та фізичне насильство, задовольнив з нею статеву пристрасть
неприродним способом, а потім згвалтував її.

Згідно з даними висновку комісійної судово-медичної експертизи потерпілій
ОСОБА_2 були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

З показань свідка ОСОБА_3, який збирав первинний матеріал та опитував
потерпілу, видно, що остання під час проведення первинних дій була в шоковому
стані, при цьому показала про обставини вчиненя злочинів щодо неї.

Як убачається з матеріалів справи, слідчими органами й судом досліджені всі
обставини, які могли б мати значення для справи, тому посилання у скарзі на однобічність
і неповноту досудового й судового слідства у справі необгрунтовані.

Дії
засудженого ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 152 України кваліфіковано
правильно.

Призначене покарання відповідає вимогам кримінального закону і є
справедливим.

Підстав для призначення справи до касаційного розгляду з повідомленням
зазначених у ст. 384 КПК України осіб не вбачається.

Керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у
задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

К.Т.
Кравченко
В.Г. Жук
Т.В. Шевченко