Кримінальне провадження № 703/54/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

та потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження №0001682 про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , а жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, такого що має неповнолітню доньку 2004 року народження, з професійно технічною освітою, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого,

26 грудня 2008 року Смілянським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України;

22 грудня 2011 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 13 вересня 2014 року на підставі ст. 81 КК України умовно достроково на 7 місяців та 7 днів згідно ухвали Уманського міськрайонного суду від 5 вересня 2014 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого;

25 грудня 2009 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України;

25 березня 2013 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 199 КК України;

4 вересня 2014 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України на 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186, КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену судимість, за вчинення злочину пов`язаного з викраденням чужого майна, на шлях виправлення не став, а повторно, 6 жовтня 2014 року близько 23 години, із розташованого біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , автомобіля ВАЗ 21093 д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , шляхом зламу замка та відкриття автомобільних дверей умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав належні ОСОБА_10 електроінструменти, а саме : перфоратор «Діолд РПЄ-4», електродриль «Інтерсол», болгарку «Einhell LVWS 960/125», дві болгарки «Blek and Decker», автомобільну акумуляторну батарею та насос для автомобіля «Stull», загальна вартість яких становить 1870 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Він же, повторно, 13 жовтня 2014 року близько 24 години, діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , який має не зняту та не погашену судимість за вчинення крадіжки, а тому також діяв повторно, умисно, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через незамкнені вхідні двері незаконно проникли у належну потерпілому ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_5 . З якої, із застосуванням насильства що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке проявилось в нанесенні ОСОБА_8 одного удару потерпілому, від якого останній впав, та подальшому спільному зв`язуванні потерпілого, умисно, відкрито, з корисливих мотивів викрали належні потерпілому телевізор, мобільні телефони, побутову техніку, електроінструменти, предмети побуту та одягу, загальною вартістю 3 690 грн., частину з яких продали наступного дня, а кошти розділили між собою.

Дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у житло, за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч. 3 ст. 186 КК України, крім того, дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду винним себе в межах пред`явленого обвинувачення визнав повністю, показав суду, що після звільнення з місць позбавлення волі не мав грошей для існування, тому вчинив нові злочини. Так 6 жовтня 2014 року, пізно ввечері, знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 побачив на задньому сидінні автомобіля ВАЗ, що стояв у дворі різні електротовари, які вирішив забрати та продати. Відкривши дверцята автомобіля викруткою, він забрав всі електроінструменти, що там були а також автомобільний насос та акумулятор. Перелік викрадених речей із автомобіля ВАЗ, що зазначений в обвинувальному відповідає дійсності. Всі викрадені речі продав незнайомому чоловіку, а гроші витратив на власні потереби. Коли 13 жовтня 2014 року до нього приїхав його знайомий ОСОБА_8 , то вони разом на вулиці прослідкували за незнайомим раніше ОСОБА_9 , який був на підпитку. Зайшли до нього додому, ОСОБА_8 один раз його ударив, від чого той впав, та вони його зв`язали. Після чого зібрали все цінне, що знайшли в квартирі, та забрали собі. Перелік майна, яке вони викрали зазначений в обвинувальному акті відповідає дійсності, там були телевізор, мобільні телефони, караоке та різні побутові речі а також одяг та електроінструменти. Наступного дня частину з викрадених речей продали, а гроші витратили на власні потреби. У скоєному розкаявся, просив суд врахувати наявність у нього малолітньої дитини та суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_8 під час судового розгляду обставини викладені в обвинувальному акті визнав повністю, та надав суду показання, що 13 жовтня 2014 року спільно із своїм знайомим ОСОБА_7 в місті Сміла прослідкували за незнайомим їм раніше ОСОБА_9 , який був на підпитку, зайшли до нього в квартиру, яка не була замкнена, де він один раз вдарив потерпілого, від чого той упав, а потім вони разом його зв`язали, та винесли з квартири речі. Там були телевізор, мобільні телефони, побутові пристрої, електроінструменти, взуття та м`яка іграшка та інші речі зазначені в обвинувальному акті. Частину із зазначених речей, наступного дня вони продали, а кошти витратили на власні потреби. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати та врахувати ту обставину, що майно викрадене у потерпілих їм повернуто в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_10 , суду показав, що 6 жовтня 2014 року ввечері залишив свою машину ВАЗ біля під`їзду, та коли зранку вийшов, то побачив, що дверцята автомобіля відчинені, та з автомобіля пропали електроінструменти, насос та акумулятор. Пізніше всі викрадені речі йому повернули працівники міліції, які повідомили, що його автомобіль обікрав ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що 13 жовтня 2014 року коли він повертався додому із магазину, до нього підходили та спілкувались ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .. Потім він пішов додому, та вже вдома, коли сидів на кухні в стані алкогольного сп`яніння, то почув що хтось ходить по квартирі, він піднявся, та побачив ОСОБА_8 , який його вдарив від чого він впав на підлогу, де дві особи його зв`язали, та залишили так лежати. Коли він розв`язався, то в квартирі вже нікого не було, та зникли різні речі, серед яких телевізор, караоке, тюнер, мобільні телефони, електроінструменти, кросівки, м`яка іграшка та інше. Через деякий час працівники міліції повернули йому викрадені речі, та пред`явили йому ОСОБА_7 і ОСОБА_8 яких він впізнав, як таких що його пограбували.

Свідок ОСОБА_11 надав суду показання, що він працює в приватному магазині, що в районі «РПЗ». Одного дня в жовтні 2014 року до нього підійшов незнайомий раніше ОСОБА_7 та запропонував придбати електроінструменти, вказавши що то його особисті речі. Ціна була привабливою, та на якийсь із інструментів у нього були документи, тому він не сумніваючись що це особисті речі погодився та придбав їх . А через деякий час до нього прийшли працівники міліції, які вилучили придбані інструменти, та повідомили, що вони вкрадені.

Показання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпіли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 а також свідка ОСОБА_11 повністю відповідають фактичним обставинам пред`явленого обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних під час досудового слідства на підтвердження тих обставин, що ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, потерпілих і свідка, що з`явились до суду, а також дослідженням письмових доказів, що характеризують особи обвинувачених. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини що ніким не заперечувались.

В якості пом`якшуючої покарання обох обвинувачених обставини суд враховує визнання вини та щире каяття у вчиненому, а для ОСОБА_7 перебування на його утриманні малолітньої дитини. Обставин, що обтяжують їх покарання, суд не вбачає.

При цьому, стан алкогольного сп`яніння, який зазначено в обвинувальному акті в якості обставини, що обтяжує покарання обвинувачених не вміняється їм у вину у фабулі пред`явленого обвинувачення, та жодним чином не підтверджене під час судового розгляду, а тому суд не враховує таку обставину.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості скоєних злочинів, найтяжчий з яких відповідно до вимог ст. 12 КК України класифікується як тяжкий; обставини справи, а саме те, що діями обвинувачених хоча і спричинено матеріальну шкоду потерпілим, проте на момент розгляду справи судом така шкода відшкодована, що підтверджується позицією потерпілих в суді та відсутністю цивільних позовів, що є суттєвою обставиною; суд враховує особи обвинувачених, які вину у вчиненому визнали, надали суду показання про обставини вчинення злочину, чим сприяли судовому розгляду кримінального провадження, на утриманні ОСОБА_7 знаходиться неповнолітня дитина, що враховано судом, як обставина, що пом`якшує його покарання, наявність інших обставин врахованих судом як такі, що пом`якшують покарання обом обвинуваченим, а також відсутність обставин, що обтяжують їх покарання. Крім того, суд враховує той факт, що обидва обвинувачені вчинили новий злочин маючи не зняту та непогашену судимість, що вказує на їх схильність до вчинення нових злочинів, а тому вважає, що виправлення, перевиховання обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів можливе лише за умови ізоляції від суспільства, що можливе при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкцій статей КК України, за якими вони притягуються до відповідальності. Підстав для застосування до обвинувачених вимог ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив кілька кримінальних правопорушень, покарання за даним вироком йому слід призначити за сукупністю злочинів, тобто відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України.

Разом з тим, суд враховує, що як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочинів після засудження та до повного відбуття покарання призначеного попереднім вироком суду, ОСОБА_7 в період умовно-дострокового звільнення, а ОСОБА_8 в період іспитового строку. Тому остаточне покарання обвинуваченим слід призначити у відповідності до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання визначеного даним вироком невідбуте покарання ОСОБА_7 за вироком Смілянського міськрайонного суду від 22 грудня 2011 року -7 місяців та 7 днів позбавлення волі, а ОСОБА_8 за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 4 вересня 2014 року 4 роки позбавлення волі.

Цивільних позовів у провадженні не заявлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених в рівних частках на користь держави слід стягнути процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 454 грн. 87 коп., тобто по 227 грн. 43 коп. з кожного.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання, тому строк відбування покарання обвинуваченим слід рахувати з моменту фактичного їх затримання: ОСОБА_7 з 8 червня 2015 року а ОСОБА_8 з 17 жовтня 2014 року.

Запобіжний захід обвинуваченим, слід залишити попередній тримання під вартою, строк якого визначити до вступу вироку в законну силу, але з урахуванням вимог ч.1 ст.197 КПК України, не більше ніж на 60 днів з моменту проголошення вироку.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України і призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити 4 роки позбавлення волі

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання ОСОБА_7 частково приєднати невідбуте покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду від 22 грудня 2011 року, та остаточно визначити до відбування 4 роки 2 місяці позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України і призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання ОСОБА_8 частково приєднати невідбуте покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 4 вересня 2014 року та остаточно визначити до відбування 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з 8 червня 2015 року, а засудженому ОСОБА_8 з 17 жовтня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі по 227 грн. 43 коп. з кожного.

Речові докази по справі :

- телевізор марки «LG», домашній кінотеатр, обігрівач повітря, болгарку марки «макіта», болгарку марки «UMTRPOV», шуруповерт з коробкою, перфоратор марки «FORTE» з коробкою, кран водяний, сушку «VDV», залишити ОСОБА_9 , звільнивши її від зобов`язань за зберігальною розпискою;

- акумуляторну батарею, перфоратор, болгарку зеленого кольору, болгарку сірого кольору, шуруповерт оранжевого кольору, дриль сірого кольору, насос для автомобіля залишити ОСОБА_10 звільнивши його від зобов`язань за зберігальною розпискою;

- гіпсовий зліпок сліду низу взуття, п`ять картонних коробок та сліди рук, які зберігаються в камері речових доказів Смілянського МВ УМВС України в черкаській області, згідно квитанцій 308, 350, 351 - знищити.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити попередній тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів, тобто 31 серпня 2015 року включно.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав не пов`язаних із запереченням обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду.

Головуючий: ОСОБА_1