АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 року

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

скаржник ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про накладення арешту на легковий автомобіль «Порше-каєн».

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором прокуратури м. Дніпропетровська про накладення арешту на легковий автомобіль «Порше-каєн», який належить ОСОБА_10 , по кримінальному провадженню за №0000873.

В обґрунтування свого рішення суд вказав, що згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду.
Як вбачається з матеріалів, підозрюваний ОСОБА_11 не є власником вказаного легкового автомобіля, а власник вказаного легкового автомобіля згідно з діючими нормами закону не може нести матеріальну відповідальність за вказані дії ОСОБА_11 тому, за таких обставин підстави для накладення арешту чи заборони розпорядження вказаним майном слідчим не доведені.
На вказане судове рішення слідчого судді, потерпілим ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого.

В апеляційній скарзі потерпілий зазначає, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм кримінального процесуального закону. Суд безпідставно не визнав ОСОБА_10 цивільним відповідачем, оскільки вона є власником автомобіля і несе майнову шкоду. Кримінальну відповідальність за дорожньо- транспорту пригоду й за спричинення моральної щкоди потерпілому ОСОБА_7 несе
ОСОБА_11 , а за майнову шкоду, заподіяну ОСОБА_12 повина нести ОСОБА_10 , як власниця джерела підвищеної небезпеки.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, потерпілого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на автомобіль «Порше-каєн», який належить на праві власності ОСОБА_10 , думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі, про істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає не обґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. А заборона на використання та на розпорядження майном, як передбачає ч.4 ст.170 КПК України, можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При розгляді клопотання слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 173 КПК України вислухав думку учасників процесу, дослідив матеріали клопотання і кримінального провадження та дійшов вмотивованого висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на легковий автомобіль «Порше-каєн», який на праві власності належить громадянці ОСОБА_10 .

Апеляційним переглядом встановлено, що в ухвалі слідчого судді зазначені та належним чином обґрунтовані правові підстави для відмови в задоволенні клопотання про накладення арешту на легковий автомобіль «Порше-каєн», який на праві власності належить громадянці ОСОБА_10 . Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_11 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транпортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінального правопорушенн передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Підозрюваний не є власником вказаного легкового автомобіля, а власник легкового автомобіля ОСОБА_10 , згідно з діючими нормами закону, не може нести матеріальну відповідальність за вказані дії підозрюваного ОСОБА_11 .

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що за наслідками розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею були дотримані вимоги ст.ст. 172, 173 КПК України, та слідчий суддя дійшов до законного, вмотивованого та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арнешту на легковий автомобіль ОСОБА_10 ..

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про накладення арешту на легковий автомобіль «Порше-каєн». залишити без змін.

Судді:
НОМЕР_1
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .