Справа № 1-69/07 р.
В И Р О К

І М “ Я М У К Р А Ї Н И

11
грудня 2007 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді - Цигури Н.А.,

при секретарі
- Близнюк О.І.,

з участю прокурора - Смалька О.М.,

потерпілого -
ОСОБА_1 ,

представника потерпілого - ОСОБА_2 ,

захисника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
залі суду смт. Срібне
справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця

с. Бучки Новгород- Сіверського району

Чернігівської області , мешканця

смт. Талалаївка Талалаївського району Чернігівської області
, українця , громадянина України
,маючого середню освіту , одруженого ,
не маючого судимості , приватного
підприємця

по ст. ст. 122
ч.1 , 296 ч.2 КК України

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженки с. Бучки Новгород-
Сіверського району Чернігівської області , мешканки м.Чернігів , українки, громадянки України,
маючої середню спеціальну освіту , одруженої
, не маючої судимості ,
не працюючої

по ст.
122 ч. 1., 296 ч.2 КК України.

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

уродженця смт. Талалаївка
Талалаївського району Чернігівської області , мешканця м.Чернігів , українця , громадянина України, маючого
середню освіту , не одруженого , працюючого водієм - механіком в СПД „ОСОБА_4”, не судимого

по ст.
122 ч. 1., 296 ч.2 КК України.

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_4, займаючись
підприємницькою діяльністю пов”язаною з перевезенням пасажирів, 25 квітня 2006
року о 4 годині виїхав власним автобусом „Еталон” державний номер НОМЕР_1 з
смт. Талалаївка і рухався по маршруту „Талалаївка - Чернігів”. Разом з ОСОБА_4.
в автобусі перебувала підсудна ОСОБА_5 , його дружина , та підсудний ОСОБА_6, його син . Під час руху по маршруту ОСОБА_4. виявив, що попереду нього, не за
розкладом, рухається мікроавтобус „Мерседес - Бенц”, державний номер НОМЕР_2,
який належить Талалаївському АТП 17450 і перевозить пасажирів з його рейсу . О
4 годині 30 хв., коли автомобіль „Мерседес - Бенц” зупинився в смт. Срібне по
вул. Леніна , навпроти приміщення
Срібнянської загальноосвітньої
школи для висадки пасажира,
ОСОБА_4., порушуючи рух по машруту ,
проїхав автостанцію та заїхав своїм автобусом попереду
мікроавтобуса „Мерседес - Бенц”,
перекривши подальший його рух і разом з
ОСОБА_5. та ОСОБА_6 вибігли
з автобуса .ОСОБА_6. спочатку направилапсь до
водійських дверей , але ті
були закриті , тоді вона
підійшла до дверей
, де заходять пасажири. В цей час
з салона мікроавтобуса „Мерседес - Бенц” до них вийшов потерпілий ОСОБА_1
, начальник Талалаївського АТП 17450 . ОСОБА_4., ОСОБА_5 та ОСОБА_6.,
грубо порушуючи громадський порядок та проявляючи зневагу до суспільства, в
присутності пасажирів двох автобусів, в громадському місці - на вул.Леніна в
смт.Срібне поряд зі Срібнянською загальноосвітньою школою, затіяли сварку з
ОСОБА_1 з приводу руху
мікроавтобуса «Мерседес
Бенц» не за розкладом , а в час ,
коли по маршруту повинен рухатись
автобус ПП ОСОБА_4. Під час сварки, проявляючи особливу зухвалістю, ОСОБА_4., ОСОБА_5,
ОСОБА_6. стали спільно наносити ударів потерпілому руками та ногами в різні
частини тіла , поваливши ОСОБА_1. на землю. ОСОБА_4., затягнувши краватку на
шиї потерпілого, став душити останнього, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6. утримували
ОСОБА_1. , при цьому ОСОБА_5
здавлювала шию потерпілого
рукою та разом з ОСОБА_6 наносили ударів
потерпілому від натягування
краватка порвалася і ОСОБА_4., втративши рівновагу, впав з ОСОБА_1..
ОСОБА_6. та ОСОБА_5 після цього також перестали утримувати ОСОБА_1. і відійшли
в сторону.

В результаті спільних насильницьких дій з боку ОСОБА_4.,
ОСОБА_5. ОСОБА_6., які супроводжувались
грубим порушенням громадського порядку,
ОСОБА_1. були причинені тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми
, струсу головного мозку , післятравматичного перехондриту хрящів гортані,
післятравматичного гострого ларінгіту, післятравматичного парезу лівої
голосової зв'язки, ран та саден верхньої
та нижньої губи , рани спинки
носа , які могли утворитись 25.04.2006
року від дії
тупих предметів . Закрита черепно-мозкова травма , струс головного мозку забійні рани
верхньої та нижньої губи , садна
обличчя відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень , що спричинили
короткочасний розлад здоров»я;
післятравматичний перехондрит , гострий ларінгіт ( післятравматичний ) ,
післятравматичний парез лівої голосової
зв'язки відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості ,за
ознакою тривалого розладу здоров»я .

Підсудний ОСОБА_4 у судовому
засіданні винним себе по ст.ст. 122 ч.1 , 296 ч.2 КК України не визнав, пояснивши ,що він займається
підприємницькою діяльністю пов”язаною з перевезенням пасажирів. В його
власності мається мікроавтобус ГАЗ - 32213 номерний знак НОМЕР_3, який
рухається по маршруту „Талалаївка - Чернігів” рейс № 1725-1726, а також автобус „Еталон” номерний знак НОМЕР_1.
У нього мається ліцензія на перевезення пасажирів. Зранку з
смт. Талалаївка він виїжджає о 4:00 години,
з Чернігова час відправлення 15:15 годин. Його син ОСОБА_6. працює
механіком в СПД „ОСОБА_4”.

25.04.2006
року о 4 годині він разом зі своєю дружиною ОСОБА_5. та сином ОСОБА_6 виїхали з
автостанції смт. Талалаївка по
маршруту „Талалаївка - Чернігів”. В смт.
Талалаївка, біля магазину „Галич”, до автобусу зайшла ОСОБА_7, яка
повідомила, що кілька хвилин тому, зупинялася біла маршрутка і пропонувала пасажирам їхати до Чернігова,
також ОСОБА_7. сказала, що близько тижня
назад коли вона їхала на м. Чернігів, то біла маршрутка також їй
пропонувала їхати в м. Чернігів. Вони
здогададувалися, що це може бути мікроавтобус з Талалаївського АТП. Вказаний
мікроавтобус по розкладу повинен був відправлятися з Талалаївки на Чернігів о
4:35 годині, але поїхав попереду них,
підрізавши рейс та забравши їхніх
пасажирів. Рухаючись по маршруту, в с.
Харькове вони побачили попереду, метрах в 600, задні фонарі мікроавтобуса „Мерседес - Бенц Спрінтер” з
Талалаївського АТП. Вони рухались за ним
на відстані 500-600 м. Час від часу мікроавтобус „Мерседес - Бенц
Спрінтер” відривався від них, і в нього було
таке враження що його спеціально дразнять. Вони не бачили, щоб мікроавтобус
„Мерседес - Бенц Спрінтер” спинявся і
забирав пасажирів в с. Харьково, але він зрозумів, що той мікроавтобус забрав
там пасажирів, так як напередодні до нього телефонував ОСОБА_8 з ХарьковА, і
просив, щоб він його забрав. Під”їжджаючи до зупинки с. Березівка, він здалеку бачив, що
мікроавтобус „Мерседес - Бенц Спрінтер”
також там забрав пасажирів.
Доїхавши по автотрасі до смт. Срібне, вказаний мікроавтобус повернув в
Срібне, і на повороті зупинився, щоб забрати пасажирів, але побачивши, що він
його настигає, залишив пасажирів і поїхав. Вони зупинилися, забрали цих
пасажирів і поїхали за „Мерседесом”. В смт. Срібне „Мерседес”,
проїхав автостанцію і зупинився з включеним світлом фар на центральній
вулиці, поруч зі школою. Побачивши це , він вирішив під”їхати до “Мерседеса”,
щоб з”ясувати по якому маршруту він рухається, і хто за кермом. Він під”їхавши
до вказаного мікроавтобуса, зупинив свій автобус попереду “Мерседеса” під
невеликим кутом до узбіччя, відстань між автобусами складала близько 5 метрів.
Вийшовши з автобуса , він пішов до водійських дверей автобуса „Мерседес”. Разом
з ним вийшла і дружина через пасажирські двері.
Підійшовши до дверей , він спробував їх відрити, але двері були закриті зсередини. Він попросив, щоб водій
відкрив двері, але той відмовився. Його дружина до водійських дверей автобуса
не підходила. Потім він почув, як пасажирські двері відкрилися і звідти хтось
вийшов. Відразу після цього він помітив, що його жінка, яка перебувала перед
„Мерседесом” впала на проїжджу частину. Він підійшов до мікроавтобуса
“Мерседес” і лише тоді впізнав
ОСОБА_1., який схватив його за руки і штовхнув на землю. Під час падіння
він схватив ОСОБА_1, за одяг, в результаті чого вони разом попадали. На землі
ОСОБА_1притиснув його і тримав. Ніяких
ударів руками і ногами не наносив, але тримав і не давав піднятися. Потім його
син та дружина відтягнули ОСОБА_1. Після цього вони розійшлися в сторони. Потім
вони сіли в автобус і почали
розвертатися. Він бачив, як „Мерседес” також
рушав і їхав прямо по центральній вулиці. Під час бійки він ніяких тілесних ушкоджень
не отримав, була лише незначна подряпина та зсадина на руці. В лікарню він не
звертався. Дружина пошкодила травмовану опіком руку, в зв”язку з чим зверталась
в лікарню. Син також ніяких тілесних
ушкоджень не отримав. Під час бійки в смт. Срібне, в їхньому автобусі
перебувало близько 8 - 10 чоловік, ОСОБА_7., ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 прізвищ інших пасажирів він не пам”ятає,
ніхто з пасажирів під час бійки з автобуса не виходив. Він лише бачив, що хтось
з пасажирів їхнього автобуса дивився у вікна. Весь конфлікт тривав з ОСОБА_1
близько 1 хвилини, та проходив попереду автобуса „Мерседес”, на відстані близько
0,5 м. Водій „Мерседеса” виходив з автобуса по закінченню конфлікту, участі не
приймав, лише сказав, щоб вони все це закінчували. Ні він, ні його дружина не
вимагали, щоб ОСОБА_1пересажував пасажирів зі свого автобуса до їхнього.Під час
бійки ні він, ні дружина з сином тілесних ушкоджень ОСОБА_1. не наносили. Син
та дружина лише стягували з нього
ОСОБА_1.Краватки на ОСОБА_1. він не бачив і нею останнього не душив.Ні тілесних
ушкоджень ні порваного одягу на ОСОБА_1. він не бачив. Можливо під час падіння,
коли він тримався за одяг ОСОБА_1., піджак останнього порвався, але він цього
не бачив. Діяв в стані душевного хвилювання , так
як ОСОБА_1 штовхнув сильно його
дружину на асфальт.

Підсудний ОСОБА_6 у судовому засіданні винним себе по ст.ст. 122 ч.1 , 296 ч.2 КК України не визнав, пояснивши що
його батько ОСОБА_4 займається підприємницькою діяльністю пов”язаною з
перевезенням пасажирів. У власності батька мається автобус „Еталон”, яким він
перевозить пасажирів по маршруту „Талалаївка - Чернігів”- час відправлення 4:00
години, „Чернігів - Талалаївка”- час відправлення 15:15 годин. Він працює у
батька механіком. 25.04.2006 року о 4 годині він разом зі своїм батьком
ОСОБА_4. та матір”ю ОСОБА_5. взявши пасажирів на автостанції в смт. Талалаївка
вирушили по маршруту „Талалаївка - Чернігів”. В смт. Талалаївка, біля магазину
„Галич”, до автобусу зайшла ОСОБА_7.,
яка повідомила, що кілька хвилин тому,
зупинявся білий мікроавтобус „Мерседес”,
і їй пропонували їхати до Чернігова. З її слів вони здогадались, що
вказаний мікроавтобус з Талалаївського АТП. Вказаний мікроавтобус по розкладу
повинен був відправлятися з Талалаївки на Чернігів о 4:35 годині. Їх обурило, що мікроавтобус Талалаївського АТП поїхав
попереду, підрізавши рейс та забравши
пасажирів і тому вони звичайно хотіли наздогнати той мікроавтобус та з”ясувати,
що то за мікроавтобус, і по якому маршруту він їде. Виїхавши на круг в смт.
Талалаївка , вони метрах в п”ятисот попереду побачили задні вогні „Мерседеса” і
їхали за ним на відстані близько 500 м. Час від часу “Мерседес” відривався від
них, по дорозі зупинявся, забирав пасажирів і в цей час вони наближались, потім
“Мерседес” знову відривався. Вони бачили, що мікроавтобус забирав пасажирів в
с. Харькове, та на зупинці в с. Березівка. Доїхавши по автотрасі до смт.
Срібне, мікроавтобус повернув в вищевказаний населений пункт, прямо перед ними
забравши на повороті пасажирів. Вони також “Мерседес” проїхав автостанцію і
зупинився з включеним світлом фар на центральній вулиці, поруч зі школою. Вони, не заїжджаючи на автостанцію, поїхали
за тим автобусом і , заїхавши попереду , зупинилися. З автобуса через пасажирські двері спочатку
вийшла його мама - ОСОБА_5 і пішла до дверей водія мікроавтобуса”Мерседес”, за
нею слідом вийшов батько, який також
пішов до водійських дверей „Мерседеса”. Він в той час перебував в салоні
автобуса, але через дзеркало заднього виду все бачив. Він бачив, що батьки,
підійшовши до дверей, спробували їх відкрити, але двері були закриті зсередини.
Потім з „Мерседеса” вийшов ОСОБА_1Він бачив , як до ОСОБА_1 спочатку підійшла
його мама. Спочатку мати про щось сперечалась з ОСОБА_1, а потім він побачив,
як ОСОБА_1ударив його маму рукою в груди, від чого остання впала. Побачивши це, він відразу вискочив на
допомогу, і підбігши до них , побачив, що його батько лежить на землі, а
ОСОБА_1його тримає, притиснувши до землі. Батько намагався піднятися, але
ОСОБА_1не давав це робити. Спочатку він
не бачив, щоб ОСОБА_1бив батька. Він,
підбігши до них , схопив ОСОБА_1.
за праву руку і наманався стягнути з батька. ОСОБА_1правою рукою намагався
звільнися від його захвату і ліктем хотів нанести йому удар, але він увернувся
і в ОСОБА_1 це не вдалося. Після цього він бачив , як ОСОБА_1декілька раз вдарив батька в груди.
В цей час мама також підбігла до них,
схватила ОСОБА_1. за ліву руку і почала відтягувати. Коли вони
відтягнули ОСОБА_1 від ОСОБА_4, то розійшлись кожен до свого автобуса. ОСОБА_1,
стоячи біля свого автобуса, висловлював їм слова погроз. Після цього вони сіли
в автобус, і розвернувшись , поїхали на
автостанцію в смт. Срібне. Коли сідали в автобус, то бачили, що ОСОБА_1також
сів у свій автобус і поїхав прямо по
центральній вулиці в напрямку виїзду з смт. Срібне. Під час бійки він ніяких
тілесних ушкоджень не отримав. Від матері він чув, що від удару у неї болять
груди та нога, інших видимих тілесних
ушкоджень він не бачив. Батько на стан здоров”я після бійки не скаржився,
видимих пошкоджень на обличчі чи інших частинах тіла видно не було. Під час
бійки в смт. Срібне, в їхньому автобусі перебувало близько 10-12 чоловік. Їх
прізвищ він не пам”ятає. Ніхто з пасажирів під час бійки з автобуса не
виходив.Тілесні ушкодження під час бійки ні він, його батьки ОСОБА_1. не
наносили.Його мама під час бійки ОСОБА_1. шию не стискала, батько ОСОБА_1.
галстуком не душив.Свій брючний ремінь
під час бійки не знімав, петлю з нього не виготовляв і не погрожував ним
задушити ОСОБА_1.По закінченню бійки він бачив, що в ОСОБА_1. була на лівому
рукаві, по шву, порвана куртка . Видимих
тілесних ушкоджень на обличчі не було.

Підсудна ОСОБА_5 у
судовому засіданні винною себе по ст.ст. 122 ч.1 , 296 ч.2 КК України не визнала , пояснивши , що її чоловік ОСОБА_4 займається
підприємницькою діяльністю пов”язаною з перевезенням пасажирів і має
ліцензію на перевезення пасажирів по маршруту „Талалаївка - Чернігів”,
рейс № 1732 К, час відправлення 4:00 години, „Чернігів - Талалаївка”, рейс №
1726 К, час відправлення 15:15 годин. У власності чоловіка мається автобус
„Еталон” . ЇЇ син ОСОБА_6. працює
водієм - механіком в СПД „ОСОБА_4”. 25.04.2006 року о 4 годині вона
разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4. та сином ОСОБА_6 виїхали з автостанції в смт.
Талалаївка по маршруту „Талалаївка -
Чернігів”. В смт. Талалаївка, біля магазину „Галич”, до автобусу зайшла ОСОБА_7, яка
повідомила, що кілька хвилин тому, зупинялася біла маршрутка і пропонувала пасажирам їхати до Чернігова.
Також ОСОБА_7 сказала, що близько неділі назад коли вона їхала на м. Чернігів,
то біла маарпшрутка також їй пропонувала їхати на м. Чернігів. Вони
здогададувалися, що то міг бути мікроавтобус з Талалаївського АТП. Вказаний
мікроавтобус по розкладу повинен був відправлятися з Талалаївки на Чернігів о
4:35 годині і їх обурило, що мікроавтобус з Талалаївського АТП поїхав не по
розкладу, а попереду них, підрізавши
рейс та забравши пасажирів. Підрізання їхнього маршруту тривало з
березня 2006 року. Це їм було відомо зі
слів пасажирів. Рухаючись по маршруту, за с. Харьково вони побачили, що попереду рухається білий мікроавтобус „Мерседес” .
Час від часу мікроавтобус відривався від них. Вони не бачили, щоб мікроавтобус
спинявся і забирав пасажирів в с. Харьково. На зупинці с. Березівка
мікроавтобус зупинявся і забрав пасажирів. Доїхавши по автотрасі до смт. Срібне,
мікроавтобус повернув в вищевказаний населений пункт, і на повороті
зупинився, але пасажири залишилися
чекати їх. Вони зупинились, забрали тих пасажирів і поїхали за „Мерседесом”. В
смт. Срібне вказаний „Мерседес”, проїхав
автостанцію і зупинився з включеним світлом фар на центральній вулиці, поруч зі
школою, і лише тоді вони вирішили під”їхати і з”ясувати, що то за маршрутка і
по якому маршруту вона рухається. Заїхавши попереду “Мерседеса” , вони
зупинилися. Вона бачила, що то була
маршрутка з Талалаївського АТП. Вона була дуже знервована тим, що їх знову
підрізали і тому вискочивши з автобуса першою пішла до водійських дверей, а за
нею вийшов і чоловік. Син в той час перебував в салоні автобуса. Підійшовши до
дверей вона спробувала їх відкрити , але вони були закриті зсередини. Потім з
„Мерседеса” вийшов ОСОБА_1, начальник Талалаївського АТП. Побачивши його вони
пішли один одному на зустріч і зупинилися перед маршруткою. Вона запитала
ОСОБА_1 куди той їде і що за рейс. Розв”язно ОСОБА_1 відповів: “, що потрібно і
що за справи”. Потім наступив їй на край лівої ноги та штовхнув. Чим саме вона
не зрозуміла. Від поштовху вона впала лівою стороною на асфальт. Перед цим вона
обпекла палець і частину руки. Під час падіння вона травмувала опечену руку, і у
неї зідралась шкіра на зовнішній частині долоні. Піднявшись , вона побачила, що
її чоловік лежить на землі під ОСОБА_1 Біля них перебував вже син, разом з яким
вони почали стягувати ОСОБА_1. Син тягнув
за руку, а вона хватала його і за
руку і за одяг, намагаючись стягнути. При цьому ні вона ні син ударів ОСОБА_1.
не наносили. Разом з сином вони стягнули ОСОБА_1. від чоловіка, і відійшли до
свого автобуса. ОСОБА_1також відійшов до свого мікроавтобуса. Після цього вони сіли в автобус, і
розвернувшись поїхали на автостанцію в смт. Срібне. Коли вони сіли в автобус і
розверталися, то бачили, що ОСОБА_1також сів а автобус, „Мерседес” рушивши і їхав прямо по
центральній вулиці в напрямку виїзду з смт. Срібне. Під час бійки вона травмувала опечену руку,
боліла ліва нога, на яку наступив ОСОБА_1. і боліло в грудях. В зв”язку з
отриманими ушкодженнями вона зверталася в 3 поліклініку м. Чернігова, де її
оглядав хірург і для травмованої руки призначив лікування. ЇЇ син ніяких
тілесних ушкоджень не отримав і в лікарню не звертався. Чоловік на стан
здоров”я після бійки не скаржився, в лікарню не звертався. Під час бійки в смт.
Срібне, в їхньому автобусі перебувало близько 10 чоловік, зокрема ОСОБА_7.,
ОСОБА_10, ОСОБА_11. Прізвищ інших пасажирів вона не пам”ятає. Ніхто з пасажирів
під час бійки з автобуса не виходив. Коли , водій „Мерседеса” ОСОБА_12 вийшов з
салона вона не бачила, а помітила лише в кінці бійки в якого запитала, яке той
право мав забирати їхніх пасажирів і сказала, щоб водій висажував пасажирів. На
це водій відповів їй, що якщо вона бажає, то щоб йшла і висажувала їх. До
дверей мікроавтобуса вона не підходила і пасажирів не пересажувала, також не
підходив ні її чоловік ні син.Тілесних ушкоджень ОСОБА_1 вони не наносили, а
лише оборонялися і стягували його. Руками за шию ОСОБА_1. вона не душила, лише
тягнула його за руку та одяг. ЇЇ
чоловік ОСОБА_1. також краваткою не
душив..Він брючний ремінь під час бійки не знімав і не робив з нього петлю.
Також не висловлював погроз задушити ОСОБА_1. .Ні тілесних ушкоджень ні
порваного одягу на ОСОБА_1. після бійки вона не бачила.

Вина підсудних ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6.. підтверджується показаннями
, потерпілого , свідків.

Із показань
потерпілого ОСОБА_1, даних на досудовому
слідстві , оголошених в судовому засіданні , які він
підтримав , вбачається, що він
прописаний в м. Ніжині, а фактично проживає
протягом останніх п”яти років в смт. Талалаївка, да працює головою
правління ЗАТ „Талалаївське АТП 17450”. У вказаному АТП маються автобуси, а
ткож два мікроавтобуси „Мерседес-Бенц”, які ходять по маршруту „Талалаївка -
Чернігів”, „Талалаївка - Київ”.В двадцятих числах квітня один з мікроавтобусів
„Мерседес-Бенц” д/з НОМЕР_2, зламався і потребував ремонту в умовах СТО м. Чернігова. 25.04.2006 року , близько 3:40 години він разом з водієм
автобуса ОСОБА_12 виїхали з смт. Талааївка в м. Чернігів, щоб відігнати
вказаний автобус для ремонту. По дорозі в м. Чернігів вони брали пасажирів, щоб
відшкодувати збитки за пальне, так як у них мається ліцензія на перевезення
пасажирів і дозвіл на маршрут „Талалаївка - Чернігів”. В смт. Талалаївка вони взяли трьох
пасажирів, незнайомого хлопця, який їхав до смт. Срібне, незнайому дівчину, яка їхала до м.
Чернігова, а також ОСОБА_13 та ОСОБА_14
до м. Прилкуки. В с. Харькове взяли
ОСОБА_8 до м. Чернігова. На зупинці с.Березівка забрали ОСОБА_15 та ОСОБА_16 і
поїхали в напрямку м. Чернігова. По дорозі вони заїхали в смт. Срібне, щоб
висадити пасажира. На автостанцію не заїжджали. В районі автостанції він
помітив, що за їхнім мікроавтобусом на великій швидкості рухається автобус
„Еталон”, який належить ПП ОСОБА_4 Останній, доганяючи їх перемикав світло фар, включав звуковий
сигнал, тим самим давав зрозуміти, щоб вони зупинились. Рухаючись по
центральній вулиці на невеликій швидкості, вони проїхали автостанцію. В цей час
пасажир, який їхав до Срібного, попросив зупинитись. Коли вони почали
зупинятися, і автобус ще повністю не став, ОСОБА_4., своїм автобусом заїхав
попереду, підрізавши їх і перектривши подальший рух. Коли їх автобус повністю
зупинився, то пасажир вийшов. Світло фар в автобусі було ввімкнуте, і що
відбувалось попереду було добре видно пасажирам. В цей час від автобуса ОСОБА_4., спочатку через пасажирські двері вибігла ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_4., яка підбігла до
дверей їхнього автобуса, зі сторони водія. Відразу ж за нею до їхнього автобуса
підбіг ОСОБА_4. з сином. Всі ті особи
перебували в збудженому і агресивному стані.
Підбігши до дверей водія, ІНФОРМАЦІЯ_5 почали смикати за ручку та
гримати в двері. При цьому кричали, щоб водій відкрив двері. Бачючи, що ІНФОРМАЦІЯ_5 перебували в
агресивно настроєному стані і могли пошкодити мікроавтобус він вирішив вийти,
щоб з”ясувати в чому справа, хоча наперед здогадувався про причину. З ОСОБА_4. у нього тривалий час, а саме з
червня 2005 року склалися кофліктні відносини. Причина конфлікту в тому, що
ОСОБА_4. відкрив свій рейс, за пів години перед рейсом АТП „Талалаївка -
Чернігів” і постійно затягував час і забирав їхніх пасажирів, тим самим
зробивши їхній рейс збитковим. ОСОБА_4 і раніше погрожував йому та його родичам
фізичною розправою. Коли він вийшов з
автобуса, то до нього першим біг ОСОБА_4., за ним на крок позаду дружина та син.
Підбігаючи до нього ОСОБА_4 нецензурно кричав , щоб він віддав пасажирів ,
потім наніс два-три удари
кулаками по обличчю і відразу руками схопив за ворот піджака, щоб він не зміг
чинити ОСОБА_4 опір, тягнув за одяг на
себе, намагаючись повалити, при цьому колінами наносив удари в пах, В цей час ОСОБА_5 схватила його однією рукою
за лівий рукав піджака, а іншою, присівши позаду, наносила удари кулаками в
пах, і тягнула донизу, намагаючись повалити. Син ОСОБА_4. тримав праву руку, і
також намагався повалити до низу.По ньому наносили удари по різних частинах
тіла. Не втримавшись , під натиском він впав вперед, разом з ОСОБА_4., який
лежав з правої сторони від нього обличчям догори. ОСОБА_5 та ОСОБА_6. продовжували тримати
його за руки позаду. Після падіння ОСОБА_4. відразу підвівcя. Він також намагався піднятися, і
тільки но підняв голову, ОСОБА_5
обхватила своєю лівою рукою його шию, та почала
здавлювати, а правою рукою
допомагала. ОСОБА_4. та ОСОБА_6. схватили його за руки і почали тягнули назад,
намагаючись повалити. Здавлення шиї було настільки сильне, що він відчув, що у
нього пропало відчуття ніг і рук, потемніло в очах і він , падаюч,
почав втрачати свідомість. До тями він прийшов від сильних ударів ногами
по спині, позвоночнику, голові, які наносили ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6.
ОСОБА_5 продовжувала утримувати його за шию ( в захват), заламуючи голову
назад, ОСОБА_4. тримав ліву руку і ногами наносив удари. ОСОБА_6. тримав праву
руку. В подальшому ОСОБА_4.,
намацавши його краватку схватив за неї і почав душити, затягуючи краватку та
тягнучи на себе з усієї сили. Під час
цього він почув, як ОСОБА_6. почав кричати, що його потрібно душити .
Піднявши голову , він побачив, що
ОСОБА_6. стоїть над його головою і в руках тримає брючний ремінь, з
заготовленою петлею, яку збирається накинути
на шию. В цей час він відчув різку біль в горлі, з рота та носа побігла кров. Він, розуміючи,
що його можуть задушити, з постанніх
сил, тихим голосом попросив водія, щоб той зняв з нього ІНФОРМАЦІЯ_5, бо ті
його додушують. Водій в цей час стояв поруч з автобусом і все це добре бачив.
Він почув, як водій сказав: „Що ви робите, в нього, з носа й рота пішла кров.”
Але ІНФОРМАЦІЯ_5 ніяк не відреагували на
слова водія і продовжували його душити.
Після цього він знову втратив свідомість. Прийшов до свідомості, коли на
ньому порвалась краватка, і ОСОБА_4., який душив нею і тягнув на себе, по
інерції разом з краваткою злетів з нього. Від того, що краватка порвалася ,
пішов доступ кисню і він прийшов до свідомості. Порваний галстук врятував йому життя, так як
ОСОБА_4. не збирався його відпускати. Після цього ОСОБА_4., його дружина, та син пішли до автобуса, і поїхали в
напрямку автостанції. Водій ОСОБА_12 допоміг йому підвестись, і відвів за автобус,
де він прийшов до тями. У нього дуже
сильно боліла спина, хребет і віддавало до лівої нирки, обличчя було все в саднах, крові. Праву частину голови він
взагалі на той час не відчував, дуже сильно боліло горло і йшла кров з горла
через рот, дихання було утруднене, язик розпух і був синього кольору, дуже
сильно боліла ліва рука в плечі, в лікті і в кисті, сильно боліли шийні хребці,
були нестерпні головні болі. Постоявши
хвилин десять, вони зайшли в автобус і поїхали в напрямку Чернігова. На
сидінні він сидів поруч з пасажиркою ОСОБА_15., яка, як і інші пасажири
автобуса, були дуже налякані побаченим. Він взалі практично не міг розмовляти,
з горла постійно йшла кров, яку він періодично відхаркував на ходу, відкриваючи
двері автобуса. Приїхавши в м. Ніжин,
він вийшов біля райвідділу міліції і повідомив про подію. Цього ж дня він
звернувся до лікарні, де перебував на стацінарному лікуванні в лорвідділенні
Ніжинської місцевої лікарні до 18.05.2006 року. Після цього був переведений на
амбулаторне лікування і лікувався до
8.06.2006 року. Після отриманих травм, і до цього часу себе пагано відчуває,
пагано спить, погіршився зір, трапляються часті головні болі, постійно відчуває
тремтіння в руках і тілі, слабкість лівої половини тіла, не може довго
знаходитись на ногах, так як відчуває сильні болі в хребті

Із
показань свідка ОСОБА_8 у суді вбачається , що 25 квітня 2006 року, близько
4:10 години він вийшов на дорогу „Київ-Суми” в с. Харькове, щоб їхати автобусом
в м. Чернігів на навчання. Він чекав автобус ОСОБА_4., але близько 4:15 години,
біля нього зупинився мікроавтобус „Мерседес” і йому було запропоновано їхати в
Чернігів, на що він погодився. В автобусі на той час перебувало близько 7
пасажирів. Він сів десь на середніх сидіннях в салоні автобуса і
вони поїхали. На зупинці в с. Березівка в автобус зайшло ще двоє пасажирів. По
дорозі вони заїхали в смт. Срібне і
проїхавши поворот з траси „Київ-Суми” в бік Срібного він помітив, що автобус
поїхав трохи швидше, а також помітив, що позаду їх наздоганяв якийсь
транспортний засіб. В Срібному вони проїхали автостанцію і десь в районі школи
один з пасажирів, який їхав в автобусі попросив зупинити. Коли водій зупинив
автобус, наперед його заїхав автобус „Еталон” під керуванням ОСОБА_19 і
зупинився, лише тоді він зрозумів, що той автобус їх переслідував. З автобуса
відразу вибігли ОСОБА_4., з дружиною.
Коли виходив з автобуса син ІНФОРМАЦІЯ_5 він не бачив. ІНФОРМАЦІЯ_5 спочатку
підбігли до водійських дверей і намагалися їх відкрити, але водій побачивши це
закрив їх зсередини. Потім до ІНФОРМАЦІЯ_5 з автобуса вийшов чоловік високого
зросту, як потім він дізнався то був ОСОБА_1, начальник Талалаївського
АТП. Він чув як між ІНФОРМАЦІЯ_5 і
ОСОБА_1 зав”язалась сварка, змісту якої він повністю не чув, але з окремих слів
зрозумів, що сварка була через пасажирів. Сварка проходила між двома
автобусами. Він сидів в салоні на
сидінні справа, і в бокове вікно
побачив, як дружина ОСОБА_4. впала на початку сварки на землю. Чого вона впала
він пояснити не може. Він не бачив щоб ОСОБА_1вдарив або штовхнув ОСОБА_6 і
тому подумав, що можливо остання за щось зачепилась, або ж ОСОБА_1її штовхнув.
Після цього він почув шум бійки і зрозумів, що ІНФОРМАЦІЯ_5 б”ються з ОСОБА_1,
але з свого місця він не вставав і про обставини бійки нічого пояснити не може.
Бійка між ними тривала близько 5 хвилин, після цього ІНФОРМАЦІЯ_5 сіли в свій
автобус. Лише після цього він побачив, що в автобус зайшов і син ОСОБА_4. Сівши
в свій автобус ОСОБА_4 розвернувся і
поїхав в напрямку автостанції смт. Срібне. Він не пам”ятає, щоб ОСОБА_4., перед тим як поїхати відкривав
двері в їхньому автобусі і пропонував перейти пасажирам в інший автобус. Водій
автобуса в якому він їхав, виходив, але
коли саме, чи під час бійки чи по її закінченню, він не знає, але через
декілька хвилин, як ІНФОРМАЦІЯ_5 зайшли в автобус, водій з ОСОБА_1 також зайшли
і вони поїхали далі в м. Чернігів. Він не звертав уваги на ОСОБА_1. і тому не
може пояснити, чи було обличчя останнього в
саднах та крові. По дорозі він бачив, що ОСОБА_1спілкувався з водієм, але голосу він не чув. в м. Ніжині ОСОБА_1вийшов, а вони поїхали
далі в напрямку м. Чернігова.

Із показань свідка ОСОБА_9
у суді вбачається , що 25.04.2006 року він вийшов на круг в
смт.Талалаївка, щоб їхати на роботу в м.Чернігів. Я чекав автобус ОСОБА_4.
Разом з ним автобус чекало ще близько 10 пасажирів. Коли він доходив до
зупинки, то побачив, що там зупинився білий мікроавтобус, в який сіло два
чоловіка. Через декілька хвилин на зупинку приїхав ОСОБА_4. на автобусі
“Еталон”. Він та решта пасажирів сіли в автобус і поїхали в напрямку
м.Чернігова. По дорозі він дрімав. В смт. Срібне він прокинувся, коли автобус
проїхав автостанцію та зупмнмвся на центральній вулиці, поблизу школи. З
автобуса відразу вийшов ОСОБА_4. разом з дружиною та сином. Всі пасажири
знаходились в автобусі і на вулицю не виходили. Через декілька хвилин він почув
від когось з пасажирів, що поблизу автобуса відбувається бійка. Відкривши штору
він побачив, що ОСОБА_5 падала на проїзджу частину. Від чого вона падала він не
бачив. Відразу після цього між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 виникла бійка, під час якої
вони впали на проїзджу частину між автобусами. Бійку він спостерігав протягом
хвилини і бачив, як ОСОБА_5 та її син намагались відтягнути ОСОБА_1. від
ОСОБА_4.. Впавши на землю ОСОБА_4 знаходився під ОСОБА_1. Потім з допомогою
сина та дружини ОСОБА_4 звільнився від ОСОБА_1 і вже поваливши його на землю
сів зверху на ньому. Він не бачитв, щоб ІНФОРМАЦІЯ_5 наносили удари ОСОБА_1.
Він хотів вийти з автобуса щоб припинити бійку, але поки збирався ОСОБА_4. з
дружиною та сином зайшли в автобус і розвернувшись поїхали на автостанцію за
пасажирами.

Із показань
свідка ОСОБА_12 у суді
вбачається , що він працює водієм на мікроавтобусі
„Мерседес Бенц” н/з НОМЕР_2 в Талалаївському АТП 17450. 25.04.2006 року близько
3:40 години він разом з начальником АТП ОСОБА_1 виїхав мікроавтобусом „Мерседес
Бенц” з смт. Талалаївка в м.
Чернігів, щоб відігнати його на ремонт на СТО. По дорозі, вони брали пасажирів,
щоб хоть якось відшкодувати збитки за витрачене пальне. В смт. Талалаївка, на
площі стояли люди, які підняли руки. Вони зупинилися і взяли трьох пасажирів
ОСОБА_13, незнайому йому дівчину, яка
їхала до Чернігова і гр. ОСОБА_18, ім”я
та по батькові якого він не знає. Останній
їхав до смт. Срібне. Біля магазину „Галич” взяли одного чоловіка, який
їхав до м. Прилук. На кругу
також взяли двох пасажирів ОСОБА_14 з дружиною, які їхала до м. Прилук.
Рухаючись далі по трасі „ Суми - Київ” в с. Харькове вони взяли ОСОБА_8, та на зупинці с.
Березівка ОСОБА_15 та ОСОБА_17. Так як один з пасажирів автобуса їхав до смт.
Срібного, то вони вирішили їхати через Срібне. На початку Срібного, в району
комбікормового заводу, він через дзеркала заднього виду помітив, що їх
намагається наздогнати автобус „Еталон”,
яким керував ОСОБА_4. Рухався він на великій швидкості, перемикаючи світло фар,
чим давав зрозуміти, щоб він зупинив автобус. Він знав про напружені стосунки,
які склалися між приватним підприємцем ОСОБА_4. та ОСОБА_1 і тому не став зупиняти автобус. В смт.
Срібне, на центральній вулиці, поруч зі школою, гр. ОСОБА_18, який їхав до
Срібного попросив, щоб зупинили автобус.
Коли він почав пригальмовувати, але повністю автобус ще не спинився, гр.
ОСОБА_4., який їхав позаду, скористався цим і підрізавши заїхав наперед, перекривши подальший рух автобусу.
Відразу після цього він побачив, що з автобуса вибігли ОСОБА_4., його дружина
ОСОБА_5 та син ОСОБА_6. і направилися до його дверей. Побачивши це, він відразу
закрив двері на замок. Підбігши до дверей ІНФОРМАЦІЯ_5 почали смикати їх,
кричати на нього, щоб він віддав їм пасажирів, були агресивно настроєними.
ОСОБА_1вийшов до ІНФОРМАЦІЯ_5 і запитав, що їм потрібно. Побачивши ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 почали щось
кричати і побігли до нбого. ОСОБА_4., підбігши, наніс ОСОБА_1. близько трьох ударів кулаками
в обличчя, потім схвативши за куртку почав натягувати її на голову намагаючись
повалити на землю. ОСОБА_5 схватила ОСОБА_1. однією рукою за руку і тягнула,
намагаючись повалити. Іншою рукою ззаді
наносила удари в пах. ОСОБА_6. також
тримав ОСОБА_1. за іншу
руку і допомагав валяти його, а іншою наносив удари по тілу. Вони налнетіли на
ОСОБА_1 як звірі, і без розбору наносили
по його тілу удари. Він був дуже наляканий цим і побоявся втручатися в
бійку. Під час цього ОСОБА_1не втримався
на ногах і впав разом з ОСОБА_4. на землю. Після падіння ОСОБА_4. відразу
піднявся на ноги, ОСОБА_1також намагався піднятися, але ОСОБА_5 схвативши ззаді
ОСОБА_1. рукою за шию почала його душити і тягнути назад. ОСОБА_4. та ОСОБА_6.
також, взявши ОСОБА_1. за руки, тягнули
назад та наносили удари кулаками по голові та іншим частинам тіла ОСОБА_1. Зрештою останній впав на спину. Після цього
ОСОБА_4. сів на ОСОБА_1. і взявши того за галстук почав стягувати та душити. ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
тримали ОСОБА_1 за руки і наносили удари ногами та руками по різним частинам
тіла. Він спочатку перебував в салоні автобуса. Світло фар було ввімкнуте. Так
як все відбувалось перед їхнім автобусом, то пасажири все добре бачили. Він також бачив, що через заднє
вікно автобуса „Еталон” хтось спостерігав за бійкою, але ніхто з пасажирів обох
автобусів не виходив і в бійку не втручався.
Коли він побачив, що ОСОБА_1. повалили на спину і почали душити, то
вийшов з автобуса, але в конфлікт не
втручався. Коли ОСОБА_4. з своєю
сім”єю душили ОСОБА_1., він чув, що ОСОБА_1 харчить. Потім він побачив, що у ОСОБА_1. з носа та рота пішла кров і
лише тоді почав кричати, щоб ІНФОРМАЦІЯ_5 припинили душити ОСОБА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_5 на це не реагували і
продовжували душити та наносити побої. Під час цього ОСОБА_6. знявши свій
брючний ремінь і зробивши петлю, з словами „Души суку” намагався накинути її на
шию ОСОБА_1., але це не вийшло, так як галстук, яким ОСОБА_4. душив ОСОБА_1.
порвався і той по інерції впав назад. Побачивши це ОСОБА_5 та син, мабуть
боячись, що вдвох можуть не справитися з ОСОБА_1, відпустили останнього
та відійшли в сторону. ОСОБА_4. кричав , щоб він пересажував пасажирів. Він
відповів, що якщо йому це потрібно то нехай сам їх і пересажує. Підійшовши до
їхнього автобуса ОСОБА_4. почав говорити
пасажирам, щоб ті пересаджувалися в його автобус, але ніхто з пасажирів не
побажав цього робити. Потім ІНФОРМАЦІЯ_5 сіли в свій автобус, розвернулися і
поїхали в напрямку автостанції. Він
підійшов до ОСОБА_1 та допоміг піднятись та позбирати речі, які
повипадали під час бійки. Потім вони відійшли за автобус, де трохи обтрусили
від землі одяг ОСОБА_1 і сівши в автобус
поїхали в напрямку м. Чернігова. В ОСОБА_1. все обличчя було в крові, побите,
синя шия, з рота й носа йшла кров. Розмовляти спочатку ОСОБА_1 майже не міг,
лише хрипів, говорив що болить горло, розпух язик. В місті Ніжин ОСОБА_1біля
приміщення міліції вийшов, а він поїхав в м.Чернігів. Під час бійки
ОСОБА_1нікому з ІНФОРМАЦІЯ_5 ударів чи інших тілесних ушкоджень не наносив.

Свідок
ОСОБА_20 у суді пояснив , що
26 квітня 2006 року вийшов
з дому близько
4 години 30 хвилив і йшов на
автостанцію , щоб поїзати в м.Чернігв. Навпроти Срібнянської
ЗОШ бачив два
автобуси , які стояли біля
узбіччя , а між ними були люди . Між
чоловіком та жінкою відбулась
якась штовханина , жінка впала і
почали між собою штовхатись чоловіки. Потім чоловіки упали , підійшли ще
один чоловік і жінка.Іще
один чоловік стояв
біля автобуса. Нічого страшного
він не побачив , тому і не
зупинився, а пішов на автостанцію.

Із показань
свідка ОСОБА_15 , даних на досудовому
слідставі , оголошених в судовому засіданні , вбачається , що 25.04. 2006 року близько 4 години вона вийшла на автошлях „Київ - Суми”, на
зупинку с. Березівка, щоб їхати на навчання в м. Чернігів. Разом з нею на
зупинці також перебував ОСОБА_17 житель с. Березівка, який збирався їхати також
на навчання в м. Чернігів. Близько 4:10
години до зупинки під”їхав мікроавтобус „Мерседес” білого кольору, під
керуванням ОСОБА_12, разом з ОСОБА_1, який працює начальником Талалаївського
АТП. Їх вона знала раніше, так як часто
їздила на навчання цим автобусом. В
автобусі перебувало декілька пасажирів, серед яких знаходився ОСОБА_8
з с. Харьково та інші, яких вона не
знає. Виходила вона на автобус ОСОБА_4., але так як цей автобус їхав раніше в
м. Чернігів, то вона вирішила їхати
ним. Вони сіли в автобус і поїхали в
напрямку м. Чернігова. Вона сиділа на передньому сидінні, відразу за водієм. По
дорозі заїхали в смт. Срібне, так як
один з пасажирів був з Срібного. В
центрі селища, навпроти школи, цей пасажир попросив зупинити автобус, щоб
вийти. Коли водій зупинився, і з автобусу виходив пасажир, наперед автобуса
заїхав автобус „Еталон”, який належить
ОСОБА_4 і перекрив рух автобуса, яким вони їхали. Першою з автобуса
„Еталон” з правих пасажирських дверей вибігла дружина ОСОБА_4. - ОСОБА_5, яка
підбігла до водійських дверей нашого автобуса і збиралася їх відкрити, але вони
були замкнуті. Разом з ОСОБА_5. також з автобуса вискочили сам ОСОБА_4. та
молодий хлопець, як згодом вона дізналась, то був син ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_1,
побачивши їх ,також вийшов з автобуса наперед. Побачивши ОСОБА_1, ОСОБА_5
відразу підбігла до нього і почала кричати, щоб той пересаджував своїх
пасажирів в їх автобус. При цьому ОСОБА_5 почала махати руками, бити, чіплятися
за одяг ОСОБА_1. Останній ніяких дій у відповідь не чинив, тілесних ушкоджень
ОСОБА_5. не наносив, а також не штовхав її. Відразу до них підбігли ОСОБА_4 з
сином, які почали також щось кричати. Потім
ОСОБА_4. з кулаками накинувся на ОСОБА_1. наносячи удари по обличчю,
тулубу. ОСОБА_6. також приєднався до бійки і почав бити ОСОБА_1. Останній почав
захищатися, відштовхувати їх. Під час бійки ОСОБА_4. разом з ОСОБА_1 спочатку
впали на землю, але відразу ж піднялися. Потім ОСОБА_4., дружина та син, знову накинулися на ОСОБА_1. і повалили його
на землю, обличчям догори. ОСОБА_4. сів
зверху на ОСОБА_1 і взявшись за краватку, почав її стягувати і душити . Син
ОСОБА_4 тримав ОСОБА_1 руки, щоб той не міг чинити опір, а дружина наносила
удари ногами по лежачому ОСОБА_1. Син ОСОБА_4 зняв брючний ремінь , зробив з нього петлю, яку намагався накинути на шию ОСОБА_1. Також вона
чула як хтось кричав: „Души його “. Хто
це був - не знає, але голос був чоловічий. Все це вона добре бачила, так як
перебувала в салоні автобуса на передньому сидінні, а бійка проходила попереду
автобуса. Потім вона побачила, як у
ОСОБА_1. з носа й рота пішла кров, він почав харчати, задихатися. Побачивши
це, з салона вийшов водій ОСОБА_12 і попросив, щоб ІНФОРМАЦІЯ_5 припинили побиття
ОСОБА_1, але вони на це не відреагували. Потім вона побачила, як галстук ОСОБА_1., яким душив його ОСОБА_4.,
порвався і ІНФОРМАЦІЯ_5 відступили від
ОСОБА_1. Вона була дуже налякана побаченим і взагалі думала, що ІНФОРМАЦІЯ_5
задушать ОСОБА_1. Відпустивши ОСОБА_1.
, ІНФОРМАЦІЯ_5 пішли до свого автобуса і
, розвернувшись , поїхали на
автовокзал. ОСОБА_12 допоміг ОСОБА_1.
піднятися і відвів за автобус. Що вони там робили вона не бачила, але
зрозуміла, що ОСОБА_1приводить себе в порядок. Потім ОСОБА_12 підвів ОСОБА_1 до
дверей і той вже самостійно зайшов. Після цього вони поїхали на Чернігів. Все обличчя у ОСОБА_1. було в саднах і крові,
куртка була порвана, одяг у землі.
ОСОБА_1сидів поруч з нею. До Прилук
взагалі не міг розмовляти, а лише відкашлювався і відхаркував згустки крові,
відкриваючи двері на ходу. В м. Ніжині
ОСОБА_1вийшов біля міськрайвідділу, а вони поїхали далі в м. Чернігів.

Із показань
свідка ОСОБА_18, даних на досудовому
слідстві , оголошених в суді , вбачається , що
25.04.2006 року він близько 4-ї години виїхав автобусом “Мерседес -Бенц”
з смт. Талалаївка в смт. Срібне у справах. В салоні автобуса їхало близько 3-ї
- 4-ї пасажирів, але він їх не знає. Він вказує, що сидів на сидінні по центру
автобуса. Автобус, в”їхавши в смт.Срібне
проїхав повз автостанцію. Він підійшов до водія та попросив зувинити автобус
поблизу селищної ради, щоб там вийти. Коли Він виходив з салону, то побачив, що
на перед автобуса заїхав автобус “ Еталон” під керуванням ОСОБА_4. Після цього
він побачив, що ОСОБА_4. вийшов з салону свого автобуса і підійшов до автобуса
“Мерседес”. Він не звертаючи на це уваги пішов в сторону автостанції.
Відійшовши на відстань 15-20 метрів почув біля автобусів якийсь шум та крики.
Хто кричав він не бачив, так як до автобусів не повертався. Згодом він
дізнався, що відбувся конфлікт між ОСОБА_4. та ОСОБА_1, який їхав в автобусі
“Мерседес”.

Із показань
свідка ОСОБА_7 , даних на
досудовому слідстві , оголошених в суді
, вбачається , що 25.04.2006 року
близько 4-ї години вона прийшла до магазину “Галич” в смт. Талалаївка, щоб
їхати в м.Чернігів на лікування.. Вона чекала автобус ОСОБА_4., але спочатку
біля неї зупинився мікроавтобус білого кольору. Побачивши, що то був автобус не
ОСОБА_4., вона не стала ним їхати. Близько через 10 хвилин під”їхав автобус, що
належить ОСОБА_4 За кермом був
ОСОБА_4. Також з ним їхала його дружина -
ОСОБА_5 Сина ОСОБА_4. вона не знає. Зайшовши в автобус вона повідомила,
що перед їхнім автобусом поїхала якась маршрутка. Після цього вона сіла на
сидіння та почала дрімати. В смт.Срібне вона прокинулась від того, що автобус
їхав досить швидко. В центрі смт Срібне автобус зупинився. З автобуса дуже
швидко вийшла ОСОБА_5 та молодий чоловік, як потім вона дізналась, то був син
ІНФОРМАЦІЯ_5. За ними з автобуса вийшов і сам ОСОБА_4. Всі пасажири залишалися
на своїх місцях і сиділи спокійно. Вона сиділа на пасажирському сидінні зліва.
Хтось з пасажирів сказав, що б”ються. Хто саме бився і з ким бився вона не
бачила, так як сиділа і дрімала. Через деякий час в автобус зайшли ІНФОРМАЦІЯ_5
і вони поїхали на автостанцію смт. Срібне, щоб забрати пасажирів. Коли автобус
розвертався, то вона бачила, що на дорозі стояла біла маршрутка. Чи перебували
біля маршрутки люди вона не бачила. Через декілька днів вона повернулась додому
і від односельчан дізналась, що в той день, коли вона їхала в м.Чернігів і
перебувала в автобусі, ОСОБА_4., його
дружина та син дуже побили ОСОБА_1. Також рухаючись в автобусі від пасажирів
вона чула, що відбувалась бійка, з однієї сторони участь в бійці приймали
ОСОБА_4. з сином та дружиною. Хто приймав участь в бійці з другої сторони вона
пояснити не може.

Із
показань свідка ОСОБА_21 , даних на досудовому слідстві , оголошених в суді , вбачається , що
водієм в АТП № 17450 він працює протягом останніх 2 місяців. Він
здійснюю рейси “Талалаївка - Чернігів” на мікроавтобусі “Мерседес”. Згідно
розкладу руху мікроавтобус виїжджає з смт. Талалаївка о 6 год. 30 хв. Також
перевезення пасажирів з смт. Талалаївка здійснює ПП “ОСОБА_4”. Згідно розкладу
руху він відправляється по тому ж маршруту о 4 год. ранку. Коли вони
повертаються з м.Чернігів в смт.Талалаївку, то їхній мікроавтобус
відправляється на 25 хвилин раніше чим мікроавтобус ОСОБА_4. Тобто він
відправляється з м.Чернігів о 14 год. 50 хв., а ОСОБА_4 о 15 год. 15 хв. Дуже
часто, коли на їхній рейс здійснюється посадка пасажирів в м.Чернігів, ОСОБА_4
підходить до їхнього мікроавтобуса і пропонує пасажирам їхати його рейсом.
Пасажирам ОСОБА_4 говорить, що за кермом мікроавтобуса, яким він їздить сидить
вбивця і що з ними ( пасажирами) може трапитись, те що нещодавно трапилося під
м. Києвом, а саме розбився мікроавтобус марки “Мерседес”, в результаті чого
загинула значна кількість пасажирів.Також дуже часто пасажири плутають автобуси
і взявши білет на їхній рейс помилково сідають в мікроавтобус ОСОБА_4, але той
їм нічого не каже. Потім, коли він відправляється, ОСОБА_4 при перевірці
квитків виявляє, що у пасажирів квитки на його рейс. Після цього говорить
пасажирам, що вони повинні обміняти квитки в касі на рейс ОСОБА_4..Близько 3-х разів ОСОБА_4
особисто йому погрожував задушити, говорячи при цьому таку фразу:” Одного не
задушив, так другого задушу”. Це ОСОБА_4 йому говорив через те, що пасажири
сідають в його автобус в м.Чернігів, так як рейс відправляється раніше. Майже постійно у нього
з ОСОБА_4 виникають сварки, які розпочинає останній, через відсутність пасажирів. Слова ОСОБА_4, про те, що він
може задушить, викликають у нього
занепокоєння, так як він від багатьох людей чув, що ОСОБА_4 в квітні 2006 року
ледь не задушив начальника АТП “№ 17450 ОСОБА_1.. Останній залишився живим
тільки через те, що краватка, якою ОСОБА_4 душив ОСОБА_1 несподівано порвалась.

Із показань свідка ОСОБА_10 , даних на досудовому слідстві , оголошених в суді , вбачається , що 25.04.2006 року автобусом “Еталон”, яким
керував ОСОБА_4., він їхав по маршруту Талалаївка-Чернігів” в м.Чернігів. В
автобусі було близько 8 пасажирів, крім яких в автобусі по переду сиділи
дружина та син ОСОБА_4. Він з ОСОБА_11
сиділи ближче до задніх сидінь. На повороті з автошляху “Київ - Суми”, при
в”їзді в смт.Срібне, водій помітивши по переду білий мікроавтобус добавав
швидкості і почав його перслідувати. На центральній вулиці смт. Срібне, в
районі школи, водій ОСОБА_4., заїхавши попереду мікроавтобуса “Мерседес”, різко
загальмував. З нашого автобуса швидко вибігла ОСОБА_5, ОСОБА_6., а вже за ними і сам ОСОБА_4.
Хтось з пасажирів автобуса крикнув, що біля автобуса проходить бійка. Початку
конфлікту він не бачив, а відкривши штори у вікні побачив, що на асфальті біля бордюри лежить ОСОБА_1( начальник Талалаївського АТП
), а ОСОБА_4. з дружиною та сином
наносили ОСОБА_1. удари ногами та руками по різним частинам тіла. ОСОБА_1лежав
спиною на асфальті, на ньому зверху сидів ОСОБА_4, який тримав руки ОСОБА_1.
Син ОСОБА_4. знявши брючний ремінь, намагався накинути його на руки, щоб в
подальшому зв”язати. Побачивши це він
закрив штору та хотів вийти на вулицю, щоб допомогти ОСОБА_1, але ОСОБА_11 його
стримала і з автобуса він не виходив. Біля автобуса продовжувались бійка та
крики. Коли він знову відкрив штору, то побачив, що бійка між ОСОБА_1, ОСОБА_4., сином та дружиною
останнього закінчилась. ОСОБА_1, стояв між автобусами. Куртка, що знаходилась
на ОСОБА_1 була порвана, рукав відірваний. Обличча ОСОБА_1 він не бачив, тому
не може сказати, чи було воно в крові. На відстані близько 7 метрів від ОСОБА_1
стояли ОСОБА_4. з дружиною та сином. Потім ОСОБА_4. з дружиною та сином сіли в
автобус і заїхавши ще на автостанцію, поїхали в напрямку м.Чернігів. Хто ще з
пасажирів піднімався з сидінь, щоб подивитись на бійку він не бачив. Як йому
здається всі сиділи на своїх місцях, окрім ОСОБА_11 , яка також виглядала у
вікно під час бійки. Також він доповнив, що під час бійки, коли він дивився у
вікно, то бачив, що водій мікроавтобуса “Мерседес” стояв поруч з автомобілем і
курив. Ніякої допомоги ОСОБА_1 водій не надавав. Відстань між двома автобусами
складала близько 5 метрів.

Із показань свідка ОСОБА_11, даних на досудовому слідстві , оголошених в суді , вбачається , що 25.04.2006 року автобусом “Талалаївка - Чернігів” марки
“Еталон”, що належить ПП “ОСОБА_4.”, о 4-й годині виїхала в м. Чернігів. В смт.
Срібне, в районі школи автобус в якому вона їхала наздогнав мікроавтобус
“Мерседес” і заїхавши спереду зупинився, перекривши йому рух. З автобуса
спочатку вийшла ОСОБА_5, а потім її син та чоловік. Спочатку вона не звертала
на це уваги, але потім хтось з пасажирів сказав: “ О люди, що гроші роблять”.
Почувши це вона подивилась у вікно і побачила, що між автобусами “Еталон” та
“Мерседес” на землі лежав ОСОБА_1, а ОСОБА_4, син та дружина наносили йому
тілесних ушкоджень.ОСОБА_4. сидів зверху на ОСОБА_1. і тримав його руки.
ОСОБА_5 бігала кругом ОСОБА_1. та наносила йому удари ногами. ОСОБА_6. вовтузився
біля голови ОСОБА_1. Що конкретно він там робив вона не бачила. Побиття
ОСОБА_1. тривало близько 10 хв., в автобусі були люди, але на допомогу ОСОБА_1
ніхто не прийшов. Потім, коли біля місця бійки почали зупинятись автомобілі,
ІНФОРМАЦІЯ_5, залишивши
ОСОБА_1., пішли в автобус. Після цього вони повернулись автобусом назад
до заправки, де забрали пасажирів, яких вони не взяли, коли доганяли
мікроавтобус “Мерседес”, а потім поїхали на автостанцію смт.Срібне.

Вина ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6. підтверджується
також матеріалами справи:

- протоколом усної заяви гр. ОСОБА_1.. /а.с.
13 / ,

- протоколом добровільної видачі речей , в яких 26.04.2006 року перебував потерпілий
ОСОБА_1:шкіряного піджака та краватки
чоловічої /а.с.42 /,

- протоколом огляду
предметів чоловічого піджака ,краватки
, із
яких вбачається що лівий
рукав піджака знизу надірваний до половини разом з підкладкою, ліва кишеня ,
воритник надірвані , відірваний і
порваний правий рукав піджака ; вузький кінець краватки , який
зав»язується за шию , розірваний на джві частини
/а.с.43- 47 /.

- висновками судово - медичних експертиз (а.с.126,132-135)
, зокрема згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 212 від 8.09.2006 року вбачається , що у
ОСОБА_1 мали місце тілесні
ушкодження закритої
черепно-мозкової травми , струсу
головного мозку , післятравматичного перехондриту хрящів гортані,
післятравматичного гострого ларінгіту, післятравматичного парезу лівої
голосової зв'язки, ран та саден верхньої
та нижньої губи , рани спинки
носа , які могли утворитись 25.04.2006
року від дії
тупих предметів . Закрита черепно-мозкова травма , струс головного мозку забійні рани
верхньої та нижньої губи , садна
обличчя відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень , що спричинили
короткочасний розлад здоров»я;
післятравматичний перехондрит , гострий ларінгіт ( післятравматичний ) ,
післятравматичний парез лівої голосової
зв'язки відносяться до
категорії середнього ступеню тяжкості ,за
ознакою тривалого розладу здоров»я . Закрта черепно-мозкова травма , струс головного мозку , забійні рани та
садна обличчя могли утворитись від
ударів руками та ногами
сторонньої особи 25.04.2006 року
. Тілесні ушкодження в
жілянці шиї ( післятравматичний
перехондрит , парез лівої голосової зв»язки , гострий ларингит )
могли утворитися при
стиснені шиї в результаті
затягування краватки а також при здавленні шиї
руками (а.с. 140-144 ).

- висновком трасологічної
експертизи , із якого вбачається , що на
піджаку та краватці , які
належать ОСОБА_1. , надані на дослідження по
факту пригоди 25.04.2006
року близько 4-30 години ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6., ОСОБА_5.
нанесли тілесних ушкоджень
ОСОБА_1 , при цьому спочатку смикаючи за піджак , за
рукава піджака повалили
ОСОБА_1. на проїжджу частину
дороги , а потім ОСОБА_4. сів
на ньго зверху
і почав затягувати краватку на шиї
ОСОБА_1., тягнучи її кінець
на себе , затягуючи вузол. ОСОБА_1 відчув різку біль у горлі , з рота та носа у
нього пішла кров, маються сліди
пошкоджень у вигляді розривів.Дані
сліди могли утворитись за допомогою дії
двох предметів або осіб на площі
піджака та краватки, а саме ,
особи . яка носила на собі піджак та
краватку та особи , яка прикладала зусилля
на площу піджака та краватки /а.с 117-122 ./,

- протоколами відтворення обстановки та
обставин події за участю свідка ОСОБА_12 ( а.с.79 -87 т.№1 , за
участю потерпілого ОСОБА_1. (
а.с.88-95) , із яких видно місце
вчинення злочину ,
послідовність нанесення тілесних ушкоджень
потерпіломута причетність до
чинення злочину ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_6.,

- речовими доказами
/а.с.47-48 /.

- протоколами очних ставок між ОСОБА_4.-ОСОБА_15.( а.с.69-71),
між ОСОБА_15.-ОСОБА_6( а.с.72-74), між ОСОБА_15.-ОСОБА_5.( а.с.75-77).

Суд ,
проаналізувавши всі зібрані
докази по справі , приходить до
висновку , що органи досудового слідства правильно кваліфікували дії підсудних ОСОБА_4
, ОСОБА_5 ,ОСОБА_6

по ст.122 ч. 1 КК України, як спричинення умисних середньої тяжкості
тілесних ушкодженнь, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і
не потягли за собою наслідків, передбачених у статті Кримінального Кодексу, але такі, що спричинили тривалий
розлад здоров”я потерпілого;

по ст. 296 ч. 2 КК України., як умсині
дії , які виразилися в
хуліганстві , тобто грубому порушенні громадського порядоку з мотивів явної
неповаги до суспільства , що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка
виразилася в нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень, вчиненому групою
осіб .

Обставин , що обтяжують та пом”якшують покарання ОСОБА_4.
в ході судового розгляду не встановлено. Як особа , за місцем проживання ОСОБА_4. характеризується позитивно , то суд приходить до висновку
, що за наявності наведених підстав , з урахуванням особи винного,
ступеню тяжкості вчинених злочинів , йому
слід призначити покарання по ст.296 ч.2 КК України у виді
позбавлення волі
, по ст. 122 ч.1
КК України у виді
позбавлення волі .

Обставин , що обтяжують та пом”якшують покарання ОСОБА_5.
в ході судового розгляду не встановлено. Як особа , за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно , то суд приходить до висновку
, що за наявності наведених підстав , з урахуванням особи винного,
ступеню тяжкості вчинених злочинів , йому
слід призначити покарання по ст.296 ч.2 КК України у
виді позбавлення волі
, по ст. 122 ч.1
КК України у виді
позбавлення волі , але
приймає рішення про звільнення від
покарання з випробуванням з встановленням іспитового
строку.

Обставин , що обтяжують покарання
ОСОБА_6. в ході судового розгляду не встановлено , а те , що до
кримінальної відповідальності ОСОБА_6. притягується вперше
, суд визнає як обставину , що пом”якшує покарання .Як особа , за місцем
проживання ОСОБА_6. характеризується
позитивно , то суд приходить до висновку
, що за наявності наведених підстав , з урахуванням особи винного,
ступеню тяжкості вчинених злочинів , йому
слід призначити покарання по ст.296 ч.2 КК України у
виді позбавлення волі
, по ст. 122 ч.1
КК України у виді
позбавлення волі , але
приймає рішення про звільнення від
покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

Цивільний позов
потерпілого ОСОБА_1 про
стягнення моральної шкоди на суму
200001 гривню суд задовольняє
частково , в сумі
18 тисяч гривень , виходячи з наступного. Потерпілому при
вчиненні злочину нанесені
численні тілесні ушкодження ,
про що підтверджено висновками судово-медичних експертиз . в зв”язку з отриманими тілесними
ушкодженнями потерпілий з 25.04.2006
року по 18.05.2006 року знаходився на
лікуванні в Ніжинській
центральній міській лікарні, лікувався амбулаторно , в результаті
чого порушились нормальні життєві
зв”язки через неможливість
продовжувати активне життя
, нанесена шкода його авторитету.
Розмір моральної шкоди , завданої потерпілому ОСОБА_1 суд визначає залежно від характеру та обсягу
страждань , яких зазнав потерпілий
як в період отримання тілесних ушкоджень , так і в послідуючий період -
тривале лікування , час та зусилля ,
необхідні для відновлення попереднього
психічного стану та вважає , що
вона становить 18000 гривнень, яку суд стягує з підсудних на користь позивача . В решті позову про стягнення моральної шкоди суд відмовляє.

Позов потерпілого в частині стягнення матеріальної
шкоди в сумі 840 гривень
суд залишає без розгляду
, так як органом досудового
слідства в справі не зібрано доказів про
розмір завданої потерпілому
матеріадьної шкоди і
така можливість не втрачена .

Керуючись ст.ст. 383 , 384 КПК України

З
А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним по ст.296 ч.2 КК України та призначити два роки
6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4визнати винним
по ст.122 ч.1 КК України та призначити один рік позбавлення
волі.

На підставі ст. 70 КК України при призначенні покарання
за сукупністю злочинів
визначити остаточне
покарання ОСОБА_4 шляхом
поглинення менш суворого покарання більш
суворим - 2 роки 6 місяців позбавлення волі .

Запобіжний захід
ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити
попереднім - підписку про невиїзд.

ОСОБА_5 визнати винною по
ст.296 ч.2 КК України та призначити два роки 6 місяців позбавлення
волі.

ОСОБА_5 визнати
винною по ст.122 ч.1 КК України та призначити один рік позбавлення
волі.

На підставі ст. 70 КК України при призначенні покарання
за сукупністю злочинів
визначити остаточне покарання
ОСОБА_5 шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим -
2 роки 6 місяців позбавлення
волі .

Згідно
ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2 роки
.

На
підставі ст.76 КК України на ОСОБА_5
покласти обов”язки :

1)
не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально - виконавчої системи

2)
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну місця проживання і роботи.

3)
періодично з”являтись для реєстрації в органи кримінально-
виконавчої системи

Запобіжний
захід ОСОБА_5 до
вступу вироку у законну силу залишити попереднім - підписку про невиїзд.

ОСОБА_6 визнати винним по
ст.296 ч.2 КК України та призначити два роки 3 місяці позбавлення
волі.

ОСОБА_6 визнати винним по ст.122 ч.1 КК України та призначити один рік позбавлення
волі.

На
підставі ст. 70 КК України при
призначенні покарання за
сукупністю злочинів визначити остаточне покарання ОСОБА_6 шляхом поглинення
менш суворого покарання більш
суворим - 2 роки 3 місяці
позбавлення волі .

Згідно
ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки .

На
підставі ст.76 КК України на ОСОБА_6 покласти обов”язки :

4)
не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально - виконавчої системи

5)
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну місця проживання і роботи.

6)
періодично з”являтись для реєстрації в органи кримінально-
виконавчої системи

Запобіжний захід ОСОБА_6до вступу вироку у законну силу залишити
попереднім - підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 6000 гривень моральної шкоди ,
з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1.
6000 гривень моральної шкоди , з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1. 6000 гривень моральної
шкоди.

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_1 про
стягнення на його користь
матеріальної шкоди з підсудних ОСОБА_4.,
ОСОБА_5, ОСОБА_6. залишити без розгляду
.

Стягнути з ОСОБА_4на користь держави 36 гривень
61 копійку витрат за
проведення
судово-трасологічної експертизи.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Срібнянський районний суд на протязі 15 діб .

Суддя :