Справа № 357/5117/15-к
1-кп/357/417/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.06.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білої Церкви кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000064 від 26 березня 2015 р щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Северинівка Макарівського району Київської області, українця, громадянина України, одруженого, із повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого машиністом екскаватора в ТОВ «Будівельна компанія АТІКЕМ», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: Київська обл., Макарівський район, с. Северинівка, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад один місяць, за наступних обставин.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_3 ) від 25 березня 2014 р. №62 (по стройовій частині) молодшого сержанта ОСОБА_5 , призваного відповідно до мобілізаційного плану ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду кулеметника 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону, а наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 29 серпня 2014 р. №137 (по стройовій частині) зараховано у розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_3 ), що дислокується по АДРЕСА_1 НОМЕР_4 АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ст.ст.1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11,16 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України молодший сержант ОСОБА_5 , як військовослужбовець ЗС України був повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Будучи військовослужбовцем ЗС України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, молодший сержант ОСОБА_5 12 січня 2015 р. близько 8 год. 30 хв. самовільно залишив в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) та по 31 березня 2015 р. до в/ч не з`являвся, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання: в селі Северинівка Макарівського р-ну Київської обл., не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби.

31 березня 2015 р. молодший сержант ОСОБА_5 добровільно прибув до місця проходження служби в розташування військової частини польова пошта НОМЕР_3 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю і показав суду, що дійсно був призваний відповідно до мобілізаційного плану Макарівським РВК Київської обл. і згідно наказу командира в/ч НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_3 ) 25 березня 2014 р. був зарахований до списків особового складу частини та призначений на посаду кулеметника 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону, що дислокується по АДРЕСА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 в АДРЕСА_2 .

В подальшому приймав участь у бойових діях в зоні АТО. В подальшому після проведення ротації, повернувся до в/ч НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , був виведений за штат і перебував понад 6 місяців без грошового утримання.

В зв`язку з тим, що в жовтні 2014 р. внаслідок ДТП у віці 20 років загинув його син ОСОБА_8 , внаслідок чого у дружини був нервовий стрес, відсутністю коштів, він, бажаючи допомогти сім`ї, 12 січня 2015 р. близько 8 год. 30 хв. самовільно залишив в/ч НОМЕР_2 та поїхав до місця свого проживання: в с. Северинівка, де перебував до 31 березня 2015 р., після чого добровільно прибув до місця проходження служби в розташування військової частини.

У скоєному чистосердечно розкоюється, просить суворо не карати та не позбавляти волі.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_5 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор та захисник не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ст.407 ч.3 КК України, оскільки він вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад один місяць,

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_5 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має двох синів, один з яких неповнолітній, працевлаштований і як особа за місцем служби та місцем роботи характеризується виключно позитивно, у скоєному чистосердечно розкоюється, добровільно з`явився із зізнанням та активно сприяв розкриттю злочину, є учасником бойових дій, що стверджено відповідним посвідченням - наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі відповідальність.

Крім того, суду надано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 20 р., батьком якого є обвинувачений, що розцінюється судом як доказ збігу тяжких життєвих обставин.

Обтяжуючих відповідальність обставин у провадженні не встановлено.

З врахуванням всіх наведених обставин та даних про особу ОСОБА_5 , суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити мінімальне покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді позбавлення волі, та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, оскільки на думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України і призначити покарання - 2(два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1(один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на Макаарівський РВВС Київської області, за місцем проживання ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1