Провадження № 11-кп/792/201/15
Справа № 688/5405/14-К Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.307, ч.1 ст.311, ч.1 ст.317 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000959 від 17.10.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.2 ст.307, ч.1 ст.311, ч.1 ст.317 КК України за апеляційною скаргою прокурора, що приймав участь в суді першої інстанції на вирок Шепетівського міськрайонного суду від 16 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком
ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, уродженку м.Саратова Російської Федерації, жительку АДРЕСА_1 , з середньою освітою, незаміжню, непрацюючу, раніше судиму:

- 24.03.2014 року Шепетівським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 місяців 10 днів арешту, -

засуджено за:
· ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла;
· ч.1 ст.311 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання у виді 2 місяців 10 днів арешту, призначеного вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.03.2014 року, визначено обвинуваченій остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць з конфіскацією майна, крім житла.

ОСОБА_8 визнано невинуватою та виправдано за епізодом незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів ОСОБА_9 в зв`язку з недоведеністю вчинення нею злочину.

ОСОБА_8 визнано невинуватою та виправдано за епізодами незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно, ОСОБА_10 в зв`язку з відсутністю складу злочину.

ОСОБА_8 визнано невинуватою у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.317 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення нею злочину.

Початок строку відбуття покарання постановлено рахувати з дня затримання 6 листопада 2014 року.

Зараховано ОСОБА_8 у строк відбуття покарання час тримання під вартою з 6 листопада 2014 року по 16 січня 2015 року.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 1061, 43 грн.

Витрати на залучення експерта в сумі 353, 81 грн. віднесено на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, обвинувачена ОСОБА_8 03 листопада 2014 року близько 12 год., знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , збула ОСОБА_11 наркотичну речовину опій ацетильований, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, в кількості 0,04 г в перерахунку на суху речовину.
Крім того, 06 листопада 2014 року близько 12 год. ОСОБА_8 , знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , збула ОСОБА_11 наркотичну речовину опій ацетильований, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, в кількості 0,11 г в перерахунку на суху речовину.
Крім того, в період часу з кінця жовтня по 06 листопада 2014 року ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_3 незаконно виготовляла та зберігала особливо небезпечні наркотичні засоби опій ацетильований та макову соломку.
В своїй апеляції прокурор просив скасувати вирок суду та постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винною та призначити покарання: за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією належного їй на праві власності майна, крім житла; за ч.1 ст.311 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.
На підставі ст.ст.71, 72 КК України шляхом переведення покарання у виді арешту в позбавлення волі та часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду від 24.03.2014 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.
Вважає вирок місцевого суду незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Зазначає, що вина обвинуваченої за фактом збуту наркотичних речовин ОСОБА_9 доводиться даними протоколу проведення оперативно-технічного заходу аудіо-відеоконтролю особи від 21.10.2014 року та відеозаписом проведення оперативної закупівлі, висновком судово-хімічної експертизи №1069, які місцевим судом безпідставно визнані недопустимими доказами.

Вказує, що за епізодом незаконного виготовлення, зберігання та збування ОСОБА_10 наркотичних речовин як ОСОБА_8 , так і свідок ОСОБА_10 показали, що обвинувачена збувала саме наркотичні речовини, які виготовляла з тих самих складових та за тією самою процедурою, як і наркотичні речовини, що збувались при проведенні оперативних закупок, а тому виправдання ОСОБА_8 за вказаними епізодами злочинних дій є незаконним.

Вказує, що місцевий суд в порушення вимог ст.374 КПК України у вироку не виклав формулювання обвинувачення за ч.1 ст.311 КК України, але, при цьому, визнав її винною у вчиненні даного злочину та призначив покарання за вказаною статтею.

Посилається, що у суду не було підстав для застосування ст.69 КК України, оскільки щире каяття та сприяння суду ОСОБА_8 у встановленні фактичних обставин справи є, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, однією пом`якшуючою обставиною. А для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК України, необхідно не менше двох обставин, що пом`якшують покарання.
Також зазначає, що місцевим судом, не в повній мірі враховано ступінь тяжкості та суспільну небезпечність даного злочину, який посягає на суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, а також те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судима, востаннє вироком Шепетівського міськрайонного суду від 24.03.2014 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 місяців 10 днів арешту покарання за яким не відбула.
Тому призначене обвинуваченій покарання є явно несправедливим внаслідок його м`якості.
Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник в поданих запереченнях просять залишити апеляцію прокурора без задоволення, а вирок місцевого суду без зміни, оскільки він є законним і ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, на підтримку доводів апеляції, обвинувачену та її захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення частково в силу наступних підстав.

У відповідності до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюються у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановлені судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.1 та 2 ч.1 ст.284 цього Кодексу.
Виправдовуючи ОСОБА_8 за епізодом збуту наркотичних засобів особі під вигаданим прізвищем ОСОБА_9 17.10.2014 року місцевий суд вказаних вимог закону не дотримався. В обґрунтування виправдання обвинуваченої послався на те, що остання заперечила продаж наркотичних засобів даній особі, яку вона не знає, а також на недопустимість доказів, а саме протоколу про результати проведення оперативно-технічного заходу аудіо, -відеоконтролю особи від 21.10.2014 року та аудіо-відеозапису оперативної закупівлі від 17.10.2014 року, оскільки вони отримані з порушенням процесуального порядку встановленого ч.4 ст. 246 КПК України, відповідно до якої виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.
При цьому, місцевим судом не взято до уваги вимоги ст.8 Закону України „Про оперативно-розшукову діяльність із змінами, внесеними згідно із Законами України від 16.10.2012 року № 5463-VI, та від 4.07.2013 року № 406-VII щодо повноважень та прав підрозділів які здійснюють оперативно-розшукову діяльність на проведення контрольованої і оперативної закупки товарів, предметів та речовин, у тому числі заборонених для обігу та здійснювати аудіо-, відео контроль особи, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, електронних інформаційних мереж згідно з положеннями статей 260, 263-265 КПК України.
Так, проведення оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_8 17.10.2014 року було здійснено у рамках оперативно-розшукової справи №9258/14 із застосуванням аудіо,- відео контролю на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Хмельницької області від 3.10.2014 року у відповідності до ст.ст.258, 260 КПК України, що підтверджено довідкою апеляційного суду Хмельницької області № 08/10 д від 11.03.2015 року, а також даними довідки-меморандуму по оперативно-розшуковій справі категорії „Захист Шепетівського МВ УМВСУ в Хмельницькій області від 15.04.2015 року.
Об`єктивно вина ОСОБА_8 у збуті наркотичного засобу особі під вигаданим прізвищем ОСОБА_9 доводиться даними: протоколу огляду та вручення закупнику ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 160 грн.(купюрами 100, 50 та 10 грн.) від 17.10.2014 року; актом огляду закупника від 17.10.2014 року; протоколу вилучення закупленої у ОСОБА_8 речовини, яка згідно з висновком експерта №1069 від 21.10.2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0643 г; протоколу про результати проведення оперативно-технічного заходу аудіо, -відеоконтролю особи в ході якого було задокументовано злочину діяльність ОСОБА_8 , що полягала у збуті вищевказаного наркотичного засобу особі під вигаданим прізвищем ОСОБА_9 .
Вказані докази зібрані з дотриманням вимог вищевказаних законів, а тому є достатніми, допустимими та належними.
З огляду на викладене, вирок місцевого суду в цій частині не відповідає обставинам кримінального провадження так як суд не взяв до уваги вищевказані докази, що могли істотно вплинути на його висновки, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для його скасування. А відтак, доводи прокурора про незаконність виправдання ОСОБА_8 за вказаним епізодом злочинної діяльності є обґрунтованим та такими, що підлягають до задоволення.
Також, в силу викладених міркувань висновки місцевого суду щодо недопустимості доказів протоколів про результати проведення контролю за вчиненням злочину шляхом проведення оперативної закупки, протоколу про результати проведення оперативно-технічного заходу аудіо-відеоконтролю особи та оперативної закупки від 3.11.2014 року та від 6.11.2014 року, що містяться у мотивувальній частині вироку, через відсутність у матеріалах кримінального провадження рішення прокурора з цього приводу, є безпідставними, так як посилання на відповідні постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину містяться у вказаних протоколах та проводились у рамках кримінального провадження № 0000959, що підтверджено довідкою-меморандумом по оперативно-розшуковій справі категорії „Захист Шепетівського МВ УМВСУ в Хмельницькій області від 15.04.2015 року.
З огляду на викладене, зазначені висновки місцевого суду підлягають виключенню із мотивувальної частини вироку.
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення.
Зокрема, за вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.311 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.
Однак, в порушення зазначених норм КПК України, формулювання обвинувачення за ч.1 ст.311 КК України, яке судом визнано доведеним, у мотивувальній частині вироку відсутнє.
Зазначене є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та у відповідності до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування вироку.

Як установлено колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області 17 жовтня 2014 року, близько 12 год. ОСОБА_8 , знаходячись неподалік будинку №41 по Проспекту Миру в м.Шепетівка, збула особі під вигаданим прізвищем ОСОБА_9 медичний шприц із рідиною, яка містить морфін, кодеїн, моноацетилморфін і є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0643г.
Крім цього, 03 листопада 2014 року близько 12 год., ОСОБА_8 знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , збула ОСОБА_11 медичний шприц із рідиною, яка містить морфін, кодеїн, моноацетилморфін і є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,04 г.
06 листопада 2014 року близько 12 год. ОСОБА_8 , знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , збула ОСОБА_11 медичний шприц із рідиною, яка містить морфін, кодеїн, моноацетилморфін і є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,11 г.
В цей же день, близько 13 год., в ході проведення обшуку квартири ОСОБА_8 , що розташована в АДРЕСА_1 , працівниками міліції у спальній кімнаті було вилучено: два медичні шприци у яких знаходились речовина, яка містить морфін, кодеїн, моноацетилморфін і є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить відповідно 0,0579 г та 0,0385 г; пакет із речовиною рослинного походження, яка містить наркотично-активні алкалоїди опію, морфію, кодеїн і є особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою, маса якої в перерахунку на висушену речовину становить 46.32 г; медичний шприц із прекурсором ангідридом оцтової кислоти, масою 0.00073 кг, що ОСОБА_8 зберігала з метою використання для виготовлення наркотичних засобів та їх збуту.
Вина обвинуваченої доводиться зізнавальними показаннями самої ОСОБА_8 у збуті наркотичних засобів ОСОБА_11 , які вона виготовила та зберігала за місцем проживання. Показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про обставини проведення контрольної закупки наркотичних засобів у обвинуваченої. Даними протоколів передачі грошових купюр закупникам та вилучення у них шприців із речовиною після проведення оперативної закупки, яка згідно висновків судово-хімічної експертизи є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим. Даними протоколів про результати проведення контролю за вчиненням злочину шляхом проведення оперативної закупки, протоколів про результати проведення оперативно-технічного заходу аудіо-відеоконтролю особи та оперативної закупки від 17.10.2014 року від 3.11.2014 року та від 6.11.2014 року, в ході яких об`єктивно зафіксовані обставини продажу ОСОБА_8 наркотичних засобів закупникам.
Вина ОСОБА_8 у вчиненні незаконного зберігання прекурсору ангідриду оцтової кислоти з метою його використання для виготовлення наркотичних засобів доводиться її власними зізнавальними показаннями та об`єктивно даними протоколу проведення санкціонованого обшуку помешкання обвинуваченої від 6.11.2014 року, в ході якого дана речовина була вилучена, що об`єктивно підтвердили свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які залучались в якості понятих для проведення даного обшуку та висновком судово-хімічної експертизи №1138 від 20.11.2014 року щодо виду та маси в перерахунку на суху речовину наркотичних засобів вилучених у помешканні обвинуваченої.
Таким чином, дії ОСОБА_8 за вказаними епізодами кваліфікуються за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних наркотичних засобів та за ч.1 ст.311 КК України, як незаконне зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів.
Разом з тим, із призначеним судом першої інстанції обвинуваченій ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України покаранням із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 4 років позбавлення волі, колегія суддів погодитись не може, а тому вважає апеляційну скаргу прокурора в цій частині такою, що підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.
Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до вимог ч.1 ст.69 КК України призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за конкретний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, може мати місце за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Рішення суду з цього приводу має бути належним чином вмотивовано у вироку.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.8 своєї постанови №7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого, виду основного покарання (ст.69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого особливо тяжкого, тяжкого злочинів або злочину середньої тяжкості, з урахуванням особи винного.
Проте, суд у вироку не навів переконливих підстав про доцільність призначення покарання нижчого від найнижчої межі, ніж встановлено у санкції ч.2 ст.307 КК України і належним чином не мотивував своє рішення, а лише послався на обставини, що пом`якшують покарання.
Суд першої інстанції не в повній мірі врахував, що: ОСОБА_8 вчинила тяжкий корисливий злочин будучи судимою вироком Шепетівського міськрайонного суду від 24.03.2014 року за ч.3 ст. 185 КК України не відбувши призначеного покарання; вину у вчиненому визнала частково, що не може свідчити про її щире каяття; те, що вона ніде не працює, не одружена, не має дітей, а також є наркозалежною особою, не зважаючи на примусове лікування від наркоманії, яке було їй призначене згідно вироку Шепетівського міського суду від 24.12.2002 року та систематично займалась збутом наркотичних засобів, що свідчить про її підвищену небезпеку для суспільства і відсутність підстав для застосування ч.1 ст.69 КК України.
За таких обставин судове рішення підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_8 через м`якість.
Зазначені у вироку пом`якшуючі обставини її позитивна характеристика та сприяння суду у встановленні фактичних обставин справи, дають підстави колегії суддів призначити їй покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений у санкції ч.2 ст.307 КК України, яке буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_8 покарання колегія суддів керується і положеннями ст.65 КК України.
Враховуючи, що вина ОСОБА_8 у вчиненні незаконного збуту наркотичних засобів 17.10.2014 року ОСОБА_9 є доведеною, судові витрати в розмірі 353 грн. 81 коп. за залучення експертів слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, доводи прокурора про незаконність виправдання ОСОБА_8 за епізодами збуту наркотичних засобів ОСОБА_10 є безпідставними, так як місцевий суд при відсутності предмету злочину та без наявності відповідного висновку експерта для встановлення виду, назви і властивостей наркотичного засобу, речовини, їх походження, способу виготовлення чи переробки, а також належності нарковмісних рослин, про що зазначив Пленум Верховного Суду України у п.1 Постанови „Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 4 від 26.04.2002 року, показання обвинуваченої та свідка ОСОБА_10 вважав припущеннями, які відповідно до ст.62 Конституції України не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.
При цьому, підставу виправдання ОСОБА_8 за вказаними інкримінованими їй у вину епізодами слід змінити та виправдати її за не встановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливостей їх отримання.
На підставі викладеного, керуючись ст.404, п.3 ч.1 ст.407, п.2,3,4.ч.1,ч.2 ст.409, ст.ст.411, 413, 414, 418, 420, 426, ч.4 ст.532 КПК України, колегія суддів судової палати, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Шепетівського міськрайонного суду від 16 січня 2015 року в частині виправдання ОСОБА_8 за епізодом збуту наркотичних засобів 17.10.2014 року ОСОБА_9 та призначеного в цілому покарання скасувати та ухвалити новий вирок.
ОСОБА_8 визнати винною за ч.2 ст.307 та за ч.1 ст.311 КК України та призначити їй покарання:
· за ч.2 ст.307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією належного їй на праві власності майна, крім житла;
· за ч.1 ст. 311 КК України у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити його ОСОБА_8 у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією належного їй на праві власності майна, крім житла.
На підставі ст.ст.71,72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду від 24 березня 2014 року визначити остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією належного їй на праві власності майна, крім житла.
Стягнути з ОСОБА_8 судові витрати в розмірі 353 грн. 81 коп. за проведення судово-хімічної експертизи на користь держави.
Змінити підстави виправдання ОСОБА_8 за епізодом збуту наркотичних засобів ОСОБА_10 із відсутності в її діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України на не встановленість достатніх доказів для доведення її винуватості в суді і вичерпання можливостей їх отримання.
Виключити із мотивувальної частини вироку посилання на недопустимість доказів протоколів про результати проведення контролю за вчиненням злочину шляхом проведення оперативної закупки та протоколів про результати проведення оперативно-технічних заходів аудіо- відео контролю особи за епізодами збуту наркотичних засобів ОСОБА_8 3 та 6 листопада 2014 року.
В решті вирок місцевого суду залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженій, яка тримається під вартою в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2