АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11кп/790/332/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінального провадження №002467 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Червонозаводського району міста Харкова на вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19 листопада 2014 року у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кулінічі Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого без офіційного працевлаштування, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , 2010 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Харківського районного суду Харківської області від 1 лютого 2008 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитом 2 роки. Постановою Харківського районного суду Харківської області від 13 березня 2009 року направлений для відбування покарання, постановою Первомайського районного суду Харківської області від 19 лютого 2013 року умовно-достроково звільнений на невідбуту частину покарання 1 рік 4 місяці 5 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України,

встановила:

Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України з призначенням покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Як встановлено судом, 27 вересня2014 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою в групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з наміром, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до раніше незнайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які йшли по вулиці Б.Хмельницького в м. Харкові в напрямку Кінного ринку, де інша особа, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останніх, запропонував їм пройти нібито до нього додому. Після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пройшли до будинку АДРЕСА_2 , де в подвір`ї біля вказаного будинку, інша особа, погрожуючи останнім застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, наказав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 викласти свої мобільні телефоні, гроші та срібні ланцюги. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , побоюючись погроз виконати свої обіцянки, дістали з кишень свого одягу гроші в сумі 200,00 грн. та 30,00 грн., мобільний телефони «Самсунг», вартістю згідно товарознавчої експертизи 518 грн. з сім-карткою оператора «Київстар», вартістю 10 грн.; мобільний телефон «Самсунг Галакси Стар», вартістю згідно експертизи 157,00 грн. з сім-картками операторів «Київстар» та «Лайф», вартістю 10,00 грн. кожний, які інша особа, вихопив з рук, після чого, на вимогу останнього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по черзі зняли з шиї ланцюги з металу білого кольору, 925 проби, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 47,13 грн. кожний, які були вихоплені особою з рук потерпілих.

В цей час ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, стояв поряд ОСОБА_12 , запобігаючи можливій їх втечі, спостерігаючи за вчиненням злочину та за можливою появою свідків його вчинення. В подальшому інша особа, продовжуючи погрожувати застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , почав вимагати у ОСОБА_11 , щоб він зняв сумку з ноутбуком. Коли останній виконав його вимогу, інша особа забрала сумку вартістю згідно висновку експертизи 170,00 грн. з ноутбуком «Асус», вартістю згідно висновку експертизи 3600,00 грн. Та разом із ОСОБА_7 , викраденим майном з місця злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 4752,13 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин та кваліфікацію дій ОСОБА_9 , просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання 5 років позбавлення волі.

При цьому посилається на те, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, оскільки він раніше судимий за тяжкий злочин, не зробив для себе належних висновків, не став на шлях виправлення та вчинив новий тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Вказує, що суд не прийняв до уваги, що обвинувачений вчинив повторно тяжкий злочин за попередньою змовою групою осіб, у стані алкогольного сп`яніння та схильний до вчинення злочинів, що свідчить про його небажання стати на путь виправлення.

Обвинуваченим подані заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких він вважає, що районним судом обґрунтовано до нього застосовано положення ст.69 КК України.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження належним чином повідомлені.

Заслухавши доповідь судді; з`ясувавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого, який заперечував проти її задоволення, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Кримінальне провадження розглянуто судом на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вимоги якої не порушені.

Розглянувши кримінальне провадження відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, в межах апеляційних вимог, встановлено, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визнаного судом обсягу, об`єктивно дослідивши обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, дав їм правильну юридичну оцінку, що не оспорюють автори апеляційних скарг.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України.

При призначенні покарання судом враховано ступень тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховано, що ОСОБА_7 раніше судимий, вчинив тяжкий злочин, разом с тим працював без офіційного працевлаштування, одружений, має на утриманні малолітню доньку, постійно проживає з сім`єю, характеризується формально позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, а також вартість викраденого майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За сукупністю вищенаведеного суд дійшов правильного висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Колегія суддів також враховує, що частина викраденого майна повернута потерпілим та другорядну роль обвинуваченого у вчиненому злочині.

Колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом обвинуваченому, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Процесуальних порушень до безумовного скасування вироку суду колегія судів не вбачає.

Керуючись: ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19 листопада 2014 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з дня отримання ним копії ухвали.

Головуючий

Судді: