АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сc/796/1595/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7
ОСОБА_8

головуючого судді суддів за участю прокурора секретаря судового засідання захисника
підозрюваного

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 02 червня 2015 року

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання начальника відділення слідчого відділу Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене процесуальним керівником у провадженні старшим прокурором прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 червня 2015 року включно відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, художника, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Згідно ухвали суду слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого містить достатньо правових підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку суду, з матеріалів, якими обґрунтовується застосування запобіжного заходу, достатньо підстав, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому йому оголошено підозру, його вік та стан здоров`я, відсутність офіційного місця роботи, навчання, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан, особу підозрюваного. Також суд, враховуючи обставину, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років, прийшов до висновку, про наявність підстав вважати, що застосування підозрюваного більш м`якого запобіжного, окрім виняткового запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інший злочин, а також, зважаючи на недоведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Окрім цього, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177-178 КПК України, суд вирішив за неможливе визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просять скасували ухвалу слідчого судді та постановити нову. Захисник ОСОБА_7 просить обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю за місцем його реєстрації. Підозрюваний ОСОБА_8 просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, зокрема у період з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, заборонивши в даний час залишати місце його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, що підозрюваний ОСОБА_8 зазначає про пропущення строку на апеляційне оскарження та просить його поновити у зв`язку з тим, що не мав можливості офіційно подати апеляційну скаргу через Київський слідчий ізолятор у вихідний день.

На його думку захисника підозрюваного ОСОБА_7 ухвала слідчого судді винесена за відсутності фактичних та правових підстав для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, посилається на п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства» № 4 від 25.04.2003 року. Так, захисник зазначає, що обов`язковою умовою для обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є наявність достатніх підстав вважати, що він може ухилятися від слідства, суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

Як вважає сторона захисту, клопотання та оскаржувана ухвала не містять жодних вказівок на обставини чи фактичні дані, які б підтверджували, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання ОСОБА_8 зазначених процесуальних обов`язків і його належної поведінки.

Крім того, захисник зазначає, що судом не наведено доводів тих обставин, що ОСОБА_8 , який вчинив кримінальне правопорушення, не виконує покладених на нього обов`язків, намагається переховуватися від органів досудового розслідування або суду чи вчинити інші дії, направлені на протидію розслідуванню, а також може продовжувати злочинну діяльність.

Посилаючись на п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства» № 4 від 25.04.2003 року, зазначає про необхідність дослідження судом також обставин, які відповідно до ст. 150 КПК України мають бути враховані при обранні запобіжного заходу, зокрема вік підозрюваного, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, дані про попередні судимості, соціальні зв`язки особи. При цьому захисник зазначає, що ОСОБА_8 раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживає за місцем реєстрації разом з батьками, має щомісячний дохід від малювання картин.

Підозрюваний ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала про застосування запобіжного заходу не містить об`єктивних даних про існування ризиків у кримінальному провадженні № 0002321, а також, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити належне виконання процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали свої апеляційні скарги та просили скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційні скарги захисника та підозрюваного такими, що не підлягають задоволенню, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В Рекомендації R (80) Комітету міністрів держава членам Ради Європи (прийнята представниками міністра 27 червня 1980 року зазначено, що при розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, зокрема, такі з наступних факторів, яків можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи і, зокрема, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи, міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 493 КПК України.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді, якою щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається із матеріалів клопотання, СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002321 від 12 березня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 березня 2015 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились біля супермаркету «АТБ», який розташований по вул. Вишгородська, 44 в м. Києві, де також перебував ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У цей час між ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків. У зв`язку з чим у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел спрямований на умисне спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень групою осіб.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підійшли до ОСОБА_11 та нанесли по одному удару ногами по ногах останнього від яких ОСОБА_11 впав на асфальт. У подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_10 продовжили наносити численні удари ногами по голові ОСОБА_11 , чим спричинили множинні синці, садна, забійні рани в ділянці обличчя, крововиливи в м`які тканини голови зі сторони внутрішньої їх поверхні, незначну кількість крові під твердою оболонкою мозку в ділянці правої півкулі мозку, субарахноїдальний крововилив, що покриває півкулі мозку та мозочку, в поєднані з вогнищами забою тканини мозку в лобній та скроневій ділянці праворуч, та з формуванням в скроневій ділянці внутрішньомозкової гематоми об`ємом близько 30 куб. см., кров в бічних шлуночках мозку, набряк-набухання головного мозку з формуванням вторинних крововиливів в ділянці стовбура мозку, у зв`язку з чим ІНФОРМАЦІЯ_5 настала смерть ОСОБА_11 .

Комплекс вищенаведених тілесних ушкоджень відноситься до тяжких (за критерієм небезпеки для життя) та які знаходься в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 684/2 від 30 квітня 2015 року.

Сукупність тих даних, які є в розпорядженні органу досудового розслідування, з позиції практики Європейського суду з прав людини, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». У даному кримінальному провадженні міститься інформація, яка дає підстави вважати ймовірною причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, що є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Приймаючи рішення, суд взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, характер та обставини його вчинення.

Для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я. При цьому, апеляційний суд вважає, що дані про особу підозрюваного говорять про те, що будь яких стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не існує.

На думку апеляційного суду, викладені обставини в своїй сукупності дали суду достатні підстави вважати обґрунтованими доводи клопотання слідчого про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає собою можливість обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд правильно прийняв рішення, не визначивши ОСОБА_8 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, врахувавши встановлені судом ризики, дані про особу підозрюваного та той факт, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник та підозрюваний просять скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційні скарги захисників, з викладених в них доводах без задоволення

Керуючись ст.ст. 177, 178,183,184,193,194,309,376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 02 червня 2015 року, якою задоволено клопотання начальника відділення слідчого відділу Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене процесуальним керівником у провадженні старшим прокурором прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 червня 2015 року включно відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін, а апеляційніскарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

_____________ _____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4