Справа № 591/7835/14-к Провадження № 1-кс/591/1263/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2014 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві скаржника від 10 жовтня 2014 року,
До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернулась ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), яку представник скаржника підтримав в судовому засіданні та мотивував тим, що 10 жовтня 2014 року з заявою про вчинений на її думку злочин заступником начальника СВ Сумського МВ ОСОБА_6 , передбачений ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 206 КК України, вона звернулась до органів прокуратури. Оскільки відомості по її заяві до ЄРДР внесені не були, просила суд зобов`язати прокурора вчинити ці дії.
Прокурор вимоги скаржника не визнав, мотивуючи це їх необґрунтованістю.
Слідчий суддя, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що 10 жовтня 2014 року заявниця подала до прокуратури Сумської області звернення, в якому просила внести відомості до ЄРДР відносно заступника начальника СВ Сумського МВ ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 206 КК України.
Отже, в контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії прокурора відповідали вимогам закону, оскільки заява ОСОБА_5 була прийнята в прокуратурі Сумської області та зареєстрована в цій установі.
Відомості по заяві ОСОБА_5 до ЄРДР внесені не були, про що заявнику 20 жовтня 2014 року направлено відповідне повідомлення (відповідь прокурора № 17-3249-14 від 17 жовтня 2014 року) .
Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, згідно пп. 4 п. 2.1, п. 1.2 розділу ІІ якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Ця вимога передбачена і п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до ЄРДР.
Зі змісту наведених норм вбачається, що до ЄРДР обов`язково вносяться лише ті відомості про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.
З дослідженого судом звернення ОСОБА_5 вбачається те, що хоча воно формально і назване заявником заявою про злочин, проте в ньому відсутнє наведення достатніх ознак вчинення кримінальних правопорушень як такових, тим більше, в контексті норм ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 206 КК України, на які посилається заявник, зокрема, в ній взагалі не наведено дій чи бездіяльності заступника начальника СВ Сумського МВ ОСОБА_6 , що могли б свідчити про вчинення ним кримінального правопорушення.
Заява ОСОБА_5 не є заявою про вчинений злочин, оскільки вона носить узагальнений характер, викладена в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, не містить наведення об`єктивної сторони діянь, кваліфікованих заявником за наведеними нормами КК України і є фактичною незгодою ОСОБА_5 з діями службової особи правоохоронного органу без наведення достатніх відомостей які б свідчили про те, що вони є злочинними.
Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку суду, прокуратурою Сумської області обґрунтовано по зазначеному зверненню ОСОБА_5 не були внесені відомості до ЄРДР, а тому її скарга не підлягає задоволенню.
Інші обставини, наведені в скарзі заявника не доводять його вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення заявника та наданих сторонами матеріалів.
Крім того, відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходить і з того, що з приводу цих же обставин та подій судом раніше вже неодноразово відмовлялось у задоволенні скарг ОСОБА_5 щодо невнесення прокурором відомостей до ЄРДР, в чому пересвідчився суд ознайомившись з наданим прокурором оригіналом наглядового провадження.
Таким чином, з поданої ОСОБА_5 скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, по заяві скаржника від 10 жовтня 2014 року, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1