Справа
№1 -31/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2007 року Прилуцький міськрайсуд Чернігівської
області в складі : головуючого - судді Кантур A.M. при
секретарі Геєць О.О. з участю прокурора Демченка СВ., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуки
справу про обвинувачення за ч.1 ст.164 КК України ОСОБА_1, що народився

ІНФОРМАЦІЯ_1
в АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого,
мешкає в АДРЕСА_2, не працюючого, інвалідом не визнаного, раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

За рішенням Прилуцького райсуду Чернігівської області від 11 травня 1990 р. підсудний
ОСОБА_1 зобов"язаний сплачувати потерпілій ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6
частини всіх видів свого заробітку на утримання і до повноліття їхнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7). У зв"язку з нерегулярною виплатою даних
аліментів по виконавчому листу №2-173/90р. з 1997р. підсудний ОСОБА_1 мав
заборгованість по таким платежам, яка станом на 08.06.2004р. становила 1759,28
грн., а станом на 01.12.06р. становить 3574,45 грн.(а.с.8,16), яку не погасив
жодним чином по цей день.

У зв"язку зі злісним ухиленням від сплати
присуджених аліментів на сина ОСОБА_3 за період з 01.06.04р. по грудень 2006р.
щодо підсудного ОСОБА_1 була порушена дана кримінальна справа 26.12.06р. в.о.
Прилуцького міжрайпрокурора з тих мотивів, що - як зазначено в поданні
ст.держвиконавця ДВМ по м.Прилуки та Прилуцькому району від 05.12.06р. -
боржник не являється до відділу ДВС на неодноразові виклики, матеріально не
допомагав потерпілій ОСОБА_2 на сина ОСОБА_3, належне йому майно не розшукане,
поточних аліментних платежів не провадив (а.с.3,6).

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 визнав себе винним
за пред"явленим обвинуваченням, підтвердив наведені вище обставини та
пояснив скоєне своєю байдужістю до сина ОСОБА_3, уникненням спілкування з його
матір"ю, що тривалий час є безробітним, не міг знайти місця свого
працевлаштування.

Але, окрім власних показань підсудного ОСОБА_1 та
вищезазначених досліджених доказів, його винність за пред"явленим обвинуваченням
підтверджується також показаннями потерпілої ОСОБА_2 А з цих показань слідує,
що підсудний уникав спілкування з нею та сином ОСОБА_3, добровільно не надавав
матеріальної допомоги на останнього, ховався від нього при рідких відвідуваннях
його цією дитиною, хоча утримував домашнє господарство, спорудив добротний
будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_2. Всьому цьому вона не придавала
особливого значення, поки до банкрутства КСП в с.Ряшки Прилуцького району сама
працювала в ньому та отримувала хоч якусь зарплату, і сама утримувала їхнього
сина ОСОБА_3.

За таких обставин необхідно прийти до висновку про те, що
в судовому засіданні доведена винність підсудного ОСОБА_1 в умисному злісному
ухиленні його від сплати присуджених аліментів на утримання його сина ОСОБА_3,
у зв"язку з чим такі його дії за ч.І ст.164 КК України кваліфіковані
органом дізнання та прокурором правильно.

Призначаючи вид та міру покарання, необхідно врахувати
характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного , як злочину невеликої тяжкості,
дані про особу ОСОБА_1, котрий до кримінальної відповідальності притягується
вперше, має постійне місце проживання, де характеризується як неврівноважена
особа, схильна до зловживання

2

спиртних напоїв та нероба (а.с.25), а тому необхідно
призначити йому покарання у виді громадських робіт на максимальний строк, який
передбачений санкцією інкримінованого йому закону.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст.321-324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КК України визнати винним та
підвернути громадським роботам терміном на 120 (сто двадцять) годин, які
рахувати від фактичного відбування таких кримінально-виконавчою інспекцією
Прилуцького міськрайвідцілу.

До набрання чинності даним вироком обрати засудженому
ОСОБА_1 запобіжним заходом підписку про невиїзд.

На постанову протягом 15 діб може бути подана апеляція до
апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайсуд.