справа № 1-110 / 07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2007
року

Рівненський
районний суд Рівненської області

в особі
головуючої судді Кушнір
Н.В.

при секретарі Данчук
Л.А.

з участю
прокурора Ідрісова
P.M.

представника ССН ОСОБА_11

законних
представників підсудних ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисника
адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Рівному кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с.Шпанів Рівненського
району Рівненської області, українця, громадянина України, з початковою
загальною освітою, учня 9 класу Шпанівської ЗОШ, непрацюючого, неодруженого,
проживаючого по АДРЕСА_1, не судимого,

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця с.Шпанів Рівненського
району Рівненської області, українця, громадянина України, з початковою
загальною освітою, учня 9 класу Шпанівської ЗОШ, непрацюючого, неодруженого,
проживаючого по АДРЕСА_2, не судимого,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

18 січня 2007 року біля 14 години ОСОБА_1 з ОСОБА_2 за
попередньою змовою між собою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна,
шляхом відкривання вхідних дверей за допомогою ключа, який лежав на
підвіконнику поблизу даних дверей, проникли в житловий будинок ОСОБА_6, що по АДРЕСА_3,
звідки таємно з корисливих мотивів, діючи як співвиконавці, викрали:

·
мобільний телефон марки „Нокіа 2100" вартістю 304
грн.,

·
СІМ-картку до мобільного
телефону оператора мобільного
зв'язку „КиївСтар" вартістю
40 грн.,

·
золоту обручку вагою 3,17 гр. вартістю 451 грн. 72 коп.,

·
20-ть евро
по курсу 651 грн. 90 коп. за 100 ЄВРО на суму 130 грн. 38 коп.

·
гроші в сумі 1053 грн. 25 коп.,

2

які
належать ОСОБА_6., викравши майна на загальну суму 1 979 грн. 35 коп., після
чого з місця події зникли.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у
скоєному визнав повністю та підтвердив встановлені судом обставини.

По суті справи показав, що 18 січня 2007 року приблизно біля 13-ї години
йому запропонував ОСОБА_2 викрасти гроші з житлового будинку ОСОБА_6, яка
проживає в АДРЕСА_3, на що він погодився. На підвіконні будинку він знайшов
ключ і відкрив двері, а потім, закривши вхідні двері з середини, почали шукати,
що можна викрасти. В одній із кімнат на столі він побачив мобільний телефон марки
„Нокіа 2100", який поклав собі в кишеню. З полиці меблевої стінки він
викрав гроші різними купюрами в сумі 20-ть гривень, які забрав собі. Після
цього він та ОСОБА_2 перейшли в іншу кімнату, де ОСОБА_2 на трюмо виявив
обручку з жовтого металу, яку поклав собі в кишеню. Після цього ОСОБА_2 з
верхньої полиці шафи з гаманця, який там лежав, викрав гривні різними купюрами,
20-ть євро та російські рублі. З даного гаманця він собі взяв всі гривні, які,
не перераховуючи, положив собі в кишеню, а ОСОБА_2 взяв собі 20-ть євро.
Російські рублі вони вирішили не брати, після чого ОСОБА_2 положив на місце
гаманець. В цей час вони почули, що хтось стукає у вхідні двері даного
житлового будинку, після чого через одне із вікон вискочили на вулицю та втекли
від даного будинку. Коли вони відбігли від будинку, в якому вчинили крадіжку,
поблизу якого їх ніхто не помітив, то він дістав з кишені гривні і переділив їх
на дві частини, гривні великими купюрами положив в одну кишеню, а гривні
дрібними купюрами положив в іншу кишеню. Коли він прийшов додому, то грошей
великими купюрами в своїй кишені не виявив, напевне, він їх загубив.

Наступного
дня до нього додому приїхали працівники міліції, яким він в присутності своєї
мами видав гроші в сумі 250 грн. 90 коп. які в нього залишились після крадіжки,
а також мобільний телефон марки „Нокіа 2100".

Підсудний ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у
скоєному визнав повністю та підтвердив встановлені судом обставини, давши
аналогічні показання. По суті справи додатково показав, що ініціатором крадіжки
був він, так як бачив, що син потерпілої йшов до школи і знав, що у будинку
нікого не буде.

Наступного
дня він знаходився в своєї бабусі ОСОБА_7 і приблизно о 13 годині до неї зайшли
працівники міліції, які в її присутності запитали в його, чи не вчиняв він
крадіжки з житлового будинку ОСОБА_6, на що він відповів, що саме він з ОСОБА_1
вчинили дану крадіжку. Після цього він розповів працівникам міліції, що
викрадена золота обручка та 20-ть євро знаходяться під дахом одного із сараїв
по вул.Центральна в с.Шпанів, де вона була вилучена працівниками міліції.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд
вважає, що вина підсудних у скоєному повністю доведена.

У зв'язку з тим, що учасники судового розгляду не
оспорюють фактичні обставини справи, суд вважає за можливе визнати дослідження
доказів щодо цих обставин недоцільним. При цьому дані факти вважаються
дослідженими та встановленими в судовому засіданні, оскільки сторони вважають,
що фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, які не
потребують дослідження у ході судового розгляду справи. При цьому суд
переконався у тому, що підсудні правильно розуміють зміст всіх обставин справи,
які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються і сумнівів у
добровільності та істинності їх позиції немає. Підсудним роз'яснено, що вони
при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи будуть
позбавлені можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це,
підсудні настояли на істинності своїх позицій у визнанні вини і викладених
обставинах справи.

Крім визнання
підсудними своєї вини, їх вина у скоєному підтверджується зібраними по справі
доказами, дослідженими судом, зокрема допитана в якості потерпілої ОСОБА_6
показала / а.с.28 /, що 18 січня 2007 року приблизно о 08 годині вона спільно
зі своїм чоловіком пішла з дому на роботу, а їхній син ОСОБА_8 пішов в школу о
12 год. 40 хв. О
14 годині вона прийшла з роботи і не змогла знайти ключа від вхідних дверей в
тому місці, де він постійно знаходився. Не знайшовши ключа

3

від вхідних
дверей, вона подумала, що хтось із сторонніх осіб може перебувати в її
житловому будинку, і після цього вона почала стукати у вхідні двері і при цьому
кричати. Приблизно через хвилин двадцять, після того, як їй ніхто не відкрив
вхідних дверей, вона вирішила підійти до криниці, щоб набрати води, і коли
підійшла до криниці, то побачила, що в одній із кімнат її житлового будинку
було відкрите вікно, яке було закрите, коли вона йшла з роботи додому.
Побачивши відкрите вікно, вона зрозуміла, що в її будинку були сторонні особи,
які втекли через вікно, коли вона почала стукати у вхідні двері. Після цього
вона через дане вікно залізла в середину свого житлового будинку, де виявила
сліди грязі, які вели до шафи та трюмо. Побачивши дані сліди, вона відразу
зрозуміла, що в її житловому будинку знаходились сторонні особи, і тому
вирішила оглянути все в житловому будинку. Вона виявила, що з гаманця, який
лежав в шафі, зникло 1 030 гривень, які були купюрами по 100, 50, 20 та іншими
дрібними купюрами. Також з гаманця зникло 20-ть євро, які лежали разом з
викраденими гривнями, крім того, виявила відсутність чоловічої обручки, яка
знаходилась на флаконі з духами, які стояли на трюмо та мобільного телефону
марки „Нокіа 2100'", в якому знаходилась СІМ-карта оператора мобільного
зв'язку „Київстар". Пізніше виявила відсутність 20 гривень дрібними
купюрами з шафи та 3 грн. 25 коп. копійками.

Також вина підсудних у скоєному підтверджується допитом
свідка ОСОБА_7 / а.с.41 /, протоколом огляду місця події / а.с.6-11 /,
протоколами огляду / а.с.17-18,19 /, висновком фізико-хімічної експертизи /
а.с.71-73 /, висновком товарознавчої експертизи / а.с.79-83 /, довідкою
Національного банку України про офіційний курс української гривні до євро /
а.с.46 /, речовими доказами / а.с.47 /.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за
попередньою змовою між собою, з проникненням в житло умисно скоїли таємне
викрадення чужого майна, тому їх дії суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

При обранні виду і міри покарання підсудним суд враховує,
що злочин, в якому вони обвинувачуються, згідно ст.12 КК України є тяжким
злочином, участь кожного та його роль у скоєнні злочину, особу підсудних, які
не судимі, за місцем навчання характеризуються посередньо, проживають у задовільних
житлово-побутових умовах, мають нормальний рівень розвитку, здорові, на обліку
в психіатра та нарколога не перебувають.

Дані
обставини об'єктивно підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_3 / а.с.26 /,
ОСОБА_4 / а.с.23 / - законних представників підсудних, ОСОБА_10 / а.с.42 / та
ОСОБА_9 / а.с.43 / - класних керівників підсудних, представника ССН ОСОБА_11, яка показала, що
підсудні не стоять на обліку ні в ССН, ні в ВКМСН, раніше в поле зору
відповідних служб з приводу своєї протиправної поведінки не попадали.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудних, суд не вбачає.

Обставинами,
що пом'якшують їх покарання, є їх щире каяття у вчиненому та активне сприяння
розкриттю злочину, скоєння злочину неповнолітніми, повне відшкодування завданих
збитків.

Таку сукупність обставин суд вважає підставою для
застосування відносно підсудних ст.75, 104 КК України, оскільки, враховуючи
тяжкість злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення засуджених можливе
без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за їх поведінкою з
боку органів кримінально-виконавчої системи та виконанням покладених на них
судом обов'язків.

При
визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь
тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного основного покарання,
обставин, що характеризують особу засудженого, середовище, в якому він
перебуває.

Керуючись
ст.ст.323, 324, 335 КПК України, суд

засудив:

4

ОСОБА_1
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та
призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На
підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

Зобов'язати
ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи чи навчання, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого
ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі
строком на три роки.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину
і виконає покладені на нього обов'язки.

Зобов'язати
ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи чи навчання, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід підсудним до вступу вироку в законну
силу залишити попередній-підписку про невиїзд.

Речові докази по
справі:

Мобільний телефон марки „Нокіа 2100" з СІМ-карткою до нього оператора
мобільного зв'язку „КиївСтар", золоту обручку вагою 3,17 гр., які передані
на зберігання потерпілій ОСОБА_6., залишити їй.

Купюру
номіналом 20-ть євро за серією та номером НОМЕР_1, купюри
номіналом п'ятдесят гривень (3 шт.) за серіями та номерами: НОМЕР_2, НОМЕР_3,
НОМЕР_4, купюри номіналом двадцять гривень (3 шт.) за серіями та номерами:
НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, купюру номіналом десять гривень гривень (1 шт.) за
серією та номером : НОМЕР_8, купюри номіналом п'ять гривень (3 шт.) за серіями
та номерами: НОМЕР_9, НОМЕР_10, купюру номіналом два гривня (1 шт.) за серією
та номером: НОМЕР_11, купюри номіналом одна гривня (10 шт.) за серіями та
номерами НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17 НОМЕР_18,
НОМЕР_19, НОМЕР_20, НОМЕР_21 монети номіналом 50 копійок (7 шт.), монету
номіналом двадцять п'ять копійок (1 шт.), номіналом десять копійок (1 шт.),
монету номіналом п'ять копійок (1 шт.), які знаходяться на зберіганні в
бухгалтерії Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області, повернути в
прибуток держави.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний
суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.