Справа № 204/7357/14-к
Провадження № 1-кп/204/34/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю потерпілого: ОСОБА_4 ,

за участю захисників: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001203, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, який знаходиться у цивільному шлюбі, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового слідства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у тому, що 27.04.2014 року, ОСОБА_7 разом з раніше знайомим ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та потерпілим ОСОБА_4 знаходились на перехресті вул. Виборзької та вул. Красночечеловської у м. Дніпропетровську, де обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_4 вживали спиртні напої. У вказаному місці знаходився моторолер «Suzuki Lets», номер рами НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_4 . В ході спільного відпочинку ОСОБА_8 та ОСОБА_7 попросили у потерпілого ОСОБА_4 моторолер «Suzuki Lets», який належить йому, для поїздки в особистих справах.

Після цього, у цей же день, близько 17.30 години ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , отримавши можливість керувати моторолером «Suzuki Lets», номер рами НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_4 , стали пересуватись на ньому по вулицям м. Дніпропетровська, при цьому ОСОБА_8 керував вказаним колісним транспортним засобом. Отримавши можливість користуватись колісним транспортним засобом, у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: моторолером «Suzuki Lets», номер рами НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_4 , та вони вступили в попередню змову між собою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_7 вказав ОСОБА_8 , в якому напрямку необхідно рухатись, а саме на вул. Громова у м. Дніпропетровську. Прибувши на вул. Громова м. Дніпропетровська, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продали транспортний засіб, який належить потерпілому ОСОБА_4 , без його згоди, вартість якого згідно висновку судового експерта товарознавця по визначенню вартості колісного транспортного засобу № 2087-14 від 04.07.2014 року, складає 4924,37 гривень. Отриманими від продажу транспортного засобу грошима ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпорядились на власний розсуд.

На підставі викладених вище обставин діяння ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, діяння ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом шляхом зловживання довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав в повному обсязі і пояснив суду, що 27.04.2014 року приблизно о 12.00 годині він йшов на вул. Красночеловську м. Дніпропетровська, до знайомого, так як хотів позичити гроші, щоб поїхати на роботу, забрати там інструмент, який продати. Проходячи на розі вул. Красночечеловської та вул. Виборзької м. Дніпропетровська, він побачив компанію молодиків, які вживали алкогольні напої, серед яких був його знайомий ОСОБА_9 . ОСОБА_7 зупинився біля ОСОБА_10 , який запитав у нього, як справи, куди він йде. Він розповів, що йде до знайомого, після чого хоче поїхати на роботу. ОСОБА_10 запропонував його підвезти, так як всі катаються на моторолері. ОСОБА_7 погодився, пішов до знайомого і попросив його покликати, коли прийде їх черга. Приблизно через 20 хвилин, до його знайомого прийшов ОСОБА_10 , сказав, що зараз черга кататися на моторолері ОСОБА_8 і він може з ним поїхати. Підійшовши до хлопців, ОСОБА_7 побачив, що ОСОБА_8 стояв біля моторолера, потерпілий йому показував, як заводиться моторолер, як знімається з підніжки. Коли вони змогли завести моторолер, ОСОБА_8 сів на моторолер, він сів позаду і вони поїхали вверх по АДРЕСА_3 , де він працює. За кермом мопеда весь час був ОСОБА_8 , він за кермо не сідав. Приїхавши на місце, ОСОБА_7 попросив ОСОБА_8 почекати на проспекті, а сам пішов до квартири. Піднявшись до квартири, там нікого не було і ОСОБА_7 повернувся до місця, де повинен був чекати ОСОБА_8 , але ОСОБА_11 не було. Так як ОСОБА_11 його не дочекався, у нього не було грошей, ОСОБА_7 повертався додому пішки. Підійшовши до свого будинку, приблизно о 15.00 -16.00 годині, побачив ОСОБА_8 , він був за кермом моторолера. Підійшовши до ОСОБА_11 , ОСОБА_7 почав лаяти його за те, що ОСОБА_8 його не дочекався і йому довелося йти пішки. ОСОБА_8 сказав, що у нього були справи, він знайшов покупців на моторолер, так як ОСОБА_4 просив його продати моторолер, запропонував поїхати з ним, сказав, що потім дасть гроші на проїзд, ОСОБА_7 погодився. Потім вони з ОСОБА_8 приїхали на вул. Громова м. Дніпропетровська, чекали, під`їхала машина Міцубісі Оутлендер, з машини вийшов чоловік - ОСОБА_12 , прізвище його не знає, з яким розмовляв ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в цей час стояв окремо, палив. ОСОБА_12 задавав питання, ОСОБА_8 на них відповідав. Потім ОСОБА_12 передав ОСОБА_8 гроші, з машини вийшов другий чоловік, сів на моторолер і поїхав, а ОСОБА_12 поїхав на машині. Потім ОСОБА_8 сказав, що все добре, він продав моторолер за 1000 гривень, далі вони з ОСОБА_8 зайшли в магазин "АТБ", ОСОБА_8 купив продукти, запропонував піти з ним, але ОСОБА_7 сказав, що втомився і хоче йти, тоді ОСОБА_8 дав йому гроші на дорогу 10 гривень і ОСОБА_7 пішов на зупинку трамваю № 15, щоб поїхати за ключами. Забравши ключі, ОСОБА_7 , повертаючись до дому з пл. Петровського, на розі вул. Красночечеловської м. Дніпропетровська, зустрів ОСОБА_4 , він запитав, де ОСОБА_8 і, де його моторолер, ОСОБА_7 не сказав потерпілому, що продали моторолер, так як зрозумів, що це відбулося без його дозволу, і сказав, що також шукає ОСОБА_8 , після чого пішов додому. Зайшовши у двір будинку, він побачив ОСОБА_10 з ОСОБА_8 , вони розмовляли, ОСОБА_7 запитав, чи віддав ОСОБА_8 гроші ОСОБА_4 , він сказав, що не зміг його знайти. ОСОБА_7 не сказав ОСОБА_8 , що бачив потерпілого і пішов додому.

ОСОБА_7 у той день алкогольні напої не вживав.

У розмові з приводу продажу мопеда, він участі не брав, з потерпілим він особисто з приводу продажу мопеда не розмовляв. Розмов ОСОБА_8 з ОСОБА_4 про продаж мопеда не чув.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав в повному обсязі і пояснив суду, що 27.04.2014 року був поминальний день, він з ОСОБА_10 , знаходячись по вул. Красночечеловській м. Дніпропетровська, зустріли ОСОБА_4 , вони стояли, вживали спиртні напої біля будинку між вул. Красночечеловською та вул. Нестерова або вул. Камчатської м. Дніпропетровська. Потім до них прийшов ОСОБА_13 , і вони пішли на вул. Бабушкіна, де біля ДК "Шинник", у кафе, розпивали горілку, потім вони повернулися на ріг вул. Красночечеловської і вул. Виборзької м. Дніпропетровська, залишилися: він, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , вони пили пиво. Потім ОСОБА_4 викотив свій мопед, на мопеді катався ОСОБА_13 потім ОСОБА_16 з ОСОБА_17 , він також попросив моторолер, покататися. Потім прийшов ОСОБА_7 . Коли прийшла його черга кататися на моторолері, він сів на нього, але моторолер не заводився, ОСОБА_4 сам завів мопед, ОСОБА_7 при цьому стояв не далеко. Коли вони з ОСОБА_4 завели мопед, він збирався їхати, але ОСОБА_7 його окликнув, сказав, що поїде з ним, і вони поїхали вгору по вул. Виборзькій м. Дніпропетровська, потім ОСОБА_7 хтось подзвонив, він попросив підвезти його на вул. Громова м. Дніпропетровська, він погодився. Приїхавши на місце, вони трохи почекали, під`їхав автомобіль Міцубісі Оутлендер, з якого вийшли двоє чоловіків. Потім ОСОБА_7 зігнав його з мопеда, ОСОБА_8 , запитав, навіщо він це робить, ОСОБА_7 сказав, що домовився, потім ОСОБА_7 дали 1000 гривень, один з чоловіків сів на моторолер і поїхав. Після цього вони пішли в магазин, купили, якусь їжу, щось солодке, ОСОБА_7 розмовляв по телефону зі своєю дівчиною.

Приблизно о 18.00 годині вони з ОСОБА_7 прийшли на пр. Калініна м. Дніпропетровська у двір до ОСОБА_10 , він був у дворі з мамою і собакою, потім ОСОБА_9 провів маму з собакою додому, вийшовши, почав питати, що з мопедом. ОСОБА_7 сказав, що вони домовилися з потерпілим. Потім вони пішли з ОСОБА_7 , так як йому потрібно було забрати ключі, по дорозі зайшли в якийсь магазин, купили горілку, ОСОБА_7 купив продукти. Після цього вони розпили горілку, пішли, забрали ключі і розійшлись по домівках.

Під час розмов у компанії, він чув, що ОСОБА_4 говорив, що хоче продати мопед, говорив, що він коштує 4000 гривень, він чув, як ОСОБА_7 розмовляв з ОСОБА_4 про те, що той хоче продати моторолер.

Він відшкодував ОСОБА_4 гроші за мопед, так як взяв його у нього, щоб покататися і не повернув.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що 27.04.2014 року, близько 10:00 години, зібралися: він, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , в районі перехрестя вул. Красночечеловської і вул. Виборзької м. Дніпропетровська, стояли біля кіоска, пили пиво. Близько 14:00 години він викотив мопед, потім випив ще пиво, за кермо сісти не міг. Його знайомий попросив покататися на моторолері, вони поїхали, покаталися, повернулися назад, потім посиділи біля кіоска, близько години. Вони розмовляли про те, де і, за скільки можна продати мопед. Потім підійшов ОСОБА_8 попросив взяти мопед, щоб з`їздити на мопеді у справах на вул. Робочу м. Дніпропетровська. ОСОБА_8 попросив, щоб з ним поїхав ОСОБА_7 , так як їм потрібно поїхати по робочим справам. ОСОБА_4 погодився, показав, як заводити моторолер, і ОСОБА_8 з ОСОБА_7 поїхали. ОСОБА_4 чекав їх близько трьох годин, але вони не повернулися. Потім ввечері, близько 18.00 години, він стояв з ОСОБА_10 і побачив ОСОБА_7 , запитав його, де мопед, що сталося, він сказав, що не знає, сказав, що ОСОБА_8 його висадив і поїхав.

У той день, дійсно були розмови, про те, де продати моторолер, скільки він може коштувати, але ОСОБА_4 ні з ким не домовлявся про те, щоб продати моторолер саме у той день.

27.04.2014 року він за весь день вжив, приблизно 2 літра пива та 300 грам горілки.

02.05.2014 року він звернувся з заявою до міліції. Через деякий час зустрів ОСОБА_8 , він сказав, що моторолер продали, але він повернув йому за нього гроші. Спочатку ОСОБА_8 віддав йому 1500 гривень, а потім віддав 2500 гривень, ОСОБА_7 гроші не віддавав.

ОСОБА_7 з ними в той день алкогольні напої не вживав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що весною 2014 року, число і місяць він не пам`ятає, на вихідних, вони зібралися з друзями на АДРЕСА_4 , гуляли, пили пиво та горілку. Під час того, як вони гуляли потерпілий викотив на вулицю мопед, і дозволив на ньому усім кататися. Останніми сіли на мопед ОСОБА_7 з ОСОБА_8 наприкінці дня, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поїхали на моторолері і не повернулися. Коли ОСОБА_7 з ОСОБА_8 їхали, ОСОБА_8 був за кермом.

У процесі розмов з потерпілим, останній просив дізнатися, скільки може коштувати його мопед, питав це у натовпі. Через деякий час прийшла дружина потерпілого і вони всі почали розходитися по домівках.

Після того, як вони розійшлись, він, близько 19.00 години, бачив ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , у своєму дворі, коли сидів там зі своєю мамою. Він спитав у них, чи відвезли мопед, вони сказали, що домовилися з потерпілим за гроші, у зв`язку з цим він більше нічого не питав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що приблизно рік тому йому хтось подзвонив, хто саме, не знає, і запропонував купити мопед. ОСОБА_22 погодився зустрітися. Разом зі своїм знайомим ОСОБА_23 вони приїхали на вул. Робочу або пл. Петровського м. Дніпропетровська. Приїхавши на місце, мопед вже стояв. Він ( ОСОБА_22 ) подивився мопед, погодився його купити, хлопці сказали, що мопед їх, обіцяли віддати на нього документи, але попросили доплати за це 200 гривень. Він купив мопед білого кольору у хлопців, але документи на нього йому не віддали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснив суду, що влітку 2014 року, більш точну дату, не пам`ятає він разом з своїм знайомим ОСОБА_24 поїхали, близько 15 16.00 години, купувати моторолер. Вони під`їхали в район пр. Пушкіна м. Дніпропетровська на автомобілі Міцубісі Оутлендер. Приїхавши на місце, ОСОБА_25 вийшов з машини, спілкувався з двома людьми, хто це був йому не відомо. Після того, як вони купили мопед, ОСОБА_25 поїхав додому на автомобілі, а він на моторолері. Куплений моторолер вони продали без документів за 2500 гривень, гроші витратили.

Приблизно через три дні йому подзвонили з Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, сказали, що придбаний моторолер крадений.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснив суду, що влітку 2014 року, вони з друзями відпочивали, випивали, вдень потерпілий викотив свій моторолер, на якому дозволив всім кататися. У зв`язку з тим, що він випив багато алкогольних напоїв ліг спати, прокинувшись ввечері, йому сказали що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 не повернули ОСОБА_4 моторолер.

Крім того, органом досудового розслідування вина обвинувачених за ч. 2 ст. 289 КК України обґрунтовується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні, у тому числі:
- протоколом огляду місця події від 03.05.2014 року, відповідно до якого місцем огляду є відкрита ділянка місцевості на перехресті вул. Виборзької та Красночечеловської м. Дніпропетровська (а.п.8-9);

- копією талону на мопед моделі «Suzuki Lets», номер рами НОМЕР_1 білого кольору (а.п.19);

- висновком судового експерта авто товарознавця по визначенню ринкової вартості КТЗ № 2087 14 від 04.07.2014 року, відповідно до якого ринкова вартість моторолера «Suzuki Lets», номер рами НОМЕР_1 білого кольору (придбаного у 2010 році випуску 19.07.2008 року), станом на 27.04.2014 року складає величину 4924,37 гривень (а.п.35-43);

Проаналізувавши в судовому засіданні покази обвинувачених, потерпілого, свідків, досліджені докази, суд приходить до наступних висновків.
Так, потерпілий ОСОБА_4 пояснив, зокрема, суду, що дозволу покататися на моторолері у нього просив ОСОБА_8 , коли вони зі знайомими розпивали спиртні напої ОСОБА_7 з ними не було, ОСОБА_7 з ними спиртні напої не розпивав. ОСОБА_8 після того, як одержав можливість керувати моторолером, тобто фактично зрушити його з місця, сам сказав потерпілому, що з ним поїде ОСОБА_7 , вони поїдуть по робочим справам. Викладене приводить суд до висновку, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не було попередніх домовленостей з метою незаконного заволодіння моторолером, шляхом зловживання довірою, та подальшим його продажем. При цьому жоден зі свідків, які були допитані судом в судовому засіданні не змогли підтвердити того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мали, якісь попередні домовленості на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого.
Відповідно до показів обвинуваченого ОСОБА_7 йому запропонували поїхати разом з ОСОБА_8 , коли буде черга останнього кататися на моторолері, так як йому було потрібно поїхати на роботу, після того, як ОСОБА_8 підвіз його до будинку, де він працює, ОСОБА_8 кудись поїхав, потім, коли ОСОБА_7 знову зустрів ОСОБА_8 той попросив його з ним поїхати, на що ОСОБА_7 погодився. Дані покази обвинуваченого, заперечувалися обвинуваченим ОСОБА_8 , однак покази обвинуваченого ОСОБА_8 у цій частині не підтверджуються жодними доказами зібраними у кримінальному провадженні, а тому суд не може прийняти їх, як спростування показів обвинуваченого ОСОБА_7 . Крім того, стороною обвинувачення не надано суду доказів, якими б спростовувалася версія ОСОБА_7 , ані показами потерпілого, ані показами свідків, також, ні під час досудового розслідування, ні в судовому засіданні не здобуто будь-яких доказів на підтвердження того, що у ОСОБА_7 взагалі був умисел на заволодіння транспортним засобом, який належить потерпілому.
За висновками суду покази свідка ОСОБА_27 не доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, так як покази даного свідка носили неконкретний характер, він зміг підтвердити суду, тільки те, що у день, коли він купував моторолер бачив обох обвинувачених, однак свідок не зміг пояснити, хто йому подзвонив, хто домовлявся з ним про зустріч з метою продажу моторолера, кому він передавав гроші.
Покази свідка ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом поїхали на моторолері, потім він бачив їх обох ввечері, та на його питання, де моторолер, йому відповіли, що про гроші з потерпілим вони домовились, не доводять попередньої змови обвинувачених на заволодіння моторолером. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 також не підтвердив суду факт заволодіння обвинуваченими за попередньою змовою транспортним засобом, який належить потерпілому ОСОБА_4 , так як відповідно до його показів він бачив, як свідок ОСОБА_27 спілкувався з людьми, у яких вони купили мопед, але чи були це ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , свідок не знає, так як під час спілкування ОСОБА_27 з людьми, він сидів у машині.
Також суд не може прийняти, як підтвердження заволодіння ОСОБА_29 і ОСОБА_30 транспортним засобом за попередньою змовою і покази свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що йому сказали про те, що ОСОБА_29 та ОСОБА_31 не повернули потерпілому мопед, сам він нічого не бачив, так як випив багато алкогольних напоїв і ліг спати.
В ході судового розгляду стороною обвинувачення не надано суду інших доказів, які б підтверджували вину обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
При цьому при оцінці доказів, суд не приймає покази свідка ОСОБА_32 , який пояснив суду, що на весні 2014 року, більш точний час сказати не може, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 взяли моторолер у потерпілого, поїхали на ньому, після чого реалізували його своєму товаришеві за 1000 або 1500 гривень. Зі слів покупця йому стало відомо, що продавав моторолер ОСОБА_7 , так як відповідно до ч. 7 ст. 97 КПК України, даний свідок проводив розшукові заходи з встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, тобто обставини, які свідок пояснював у судовому засіданні він дізнався від тих осіб, яких опитував.

Таким чином, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , свідки: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , не тільки не підтвердили суду факт попередньої домовленості обвинувачених на заволодіння транспортним засобом, а і не підтвердили вини обвинуваченого ОСОБА_7 у незаконному заволодінні транспортним засобом.
З наведеного суд робить висновок, що ОСОБА_7 став пасажиром моторолера, не був обізнаний про злочинний намір ОСОБА_8 на заволодіння транспортним засобом, а мав на меті поїхати на роботу, так як не мав грошей на дорогу, що в ході судового розгляду ніким не спростовано.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на сторону обвинувачення, належності та допустимості доказів - на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Вирок суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ст.ст.284, ч.1, п.3; 373, ч.1, п.2 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, не встановлено достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання, ухвалюється виправдувальний вирок.

Згідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму ВСУ з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» є неприпустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Таким чином, на підставі дослідження і оцінки в сукупності всіх зібраних у кримінальному провадженні доказів, суд вважає, що, ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду не доведено вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

Однак, на підставі дослідження і оцінки в сукупності всіх зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме показів потерпілого ОСОБА_4 , який підтвердив суду, що ОСОБА_8 сам попросив у нього моторолер, щоб покататися, а потім сказав йому, що моторолер продали, показів свідка ОСОБА_14 , показів самого обвинуваченого ОСОБА_8 , який пояснив суду, що сам попросив у потерпілого моторолер покататися, зустрічався у той вечір зі свідком ОСОБА_27 , добровільно відшкодував потерпілому вартість проданого моторолера, за висновком суду свідчить про визнання своєї вини обвинуваченим. Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 , лише в тих обставинах, які встановлені безпосередньо судом під час судового розгляду та підтверджуються дослідженими доказами, а саме у тому, що 27.04.2014 року, ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_4 знаходились на перехресті вул. Виборзької та вул. Красночечеловської у м. Дніпропетровську, де обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_4 вживали спиртні напої. У вказаному місці знаходився моторолер «Suzuki Lets», номер рами НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_4 . В ході спільного відпочинку ОСОБА_8 , з метою заволодіння транспортним засобом - моторолером «Suzuki Lets», який належить потерпілому, шляхом зловживання довірою, попросив у потерпілого ОСОБА_4 моторолер - «Suzuki Lets», який належить потерпілому, сказавши, що хоче покататися.

Після цього, у цей же день, близько 17.30 години ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел на заволодіння транспортним засобом, а саме: моторолером «Suzuki Lets», номер рами НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_4 , отримавши можливість керувати моторолером, взявши з собою ОСОБА_7 у якості пасажира, який не здогадувався про злочинні наміри ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_8 поїхав на вул. Громова у м. Дніпропетровську, де ОСОБА_8 продав транспортний засіб, який належить потерпілому ОСОБА_4 , без його згоди, вартість якого згідно висновку судового експерта товарознавця по визначенню вартості колісного транспортного засобу № 2087-14 від 04.07.2014 року, складає 4924,37 гривень. Отриманими від продажу транспортного засобу грошима ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, за викладених обставин в діях ОСОБА_8 мало місце незаконне заволодіння транспортним засобом - моторолером «Suzuki Lets», номер рами НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_4 , дії обвинуваченого ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 КК України.

При цьому обсяг обвинувачення не збільшується, а діям обвинуваченого дається лише інша правова оцінка.

Суд не здобув доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_7 підлягає виправданню у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Умисні дії ОСОБА_8 , які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, кваліфікуються за ч. 1 ст. 289 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (т.3, а.п.71-75).

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить відшкодування шкоди потерпілому в повному обсязі.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, думки потерпілого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді обмеження волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих обставин, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням в порядку, передбаченому ст.ст. 75, 76 КК України.

Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 4924,37 гривень, суд приходить до висновку, що заявлений позов слід залишити без задоволення, так як в судовому засіданні потерпілий пояснив суду, що матеріальна шкода відшкодована йому обвинуваченим ОСОБА_8 у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він в період 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі п.3,4 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_7 визнати не винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.

У задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_33 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 4924 гривень 37 копійок, - відмовити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1