В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.12.2014 Справа №607/18120/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду в місті Тернополі під час судового засідання обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0002571 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України,-

в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_4 наказом №17 від 23.04.2014 року призначений на посаду торгового представника ТзОВ «Ант», крім того між сторонами 23.04.2014 року укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей.

Так, ОСОБА_4 виконуючи обов`язки торгового представника, у період з 12.06.2014 року по 04.09.2014 року привласнив, ввірені йому грошові кошти ТзОВ «Ант», шляхом невнесення грошових коштів у касу підприємства, отриманих як оплату за поставлений товар ФОП ОСОБА_6 відповідно до накладної №18713 від 12.06.2014 року у сумі 330,00 грн., ФОП ОСОБА_7 відповідно до накладної №22298 від 23.06.2014 року у сумі 749,16 грн., ФОП ОСОБА_8 відповідно до накладної №29603 від 09.07.2014 року у сумі 1776,28 грн., ФОП ОСОБА_9 відповідно до накладної №53643 від 04.09.2014 року у сумі 516,91 грн., та товарно-матеріальні цінності ТзОВ «Ант» на суму 283,80 грн., що були ним отримані відповідно до накладної №48983 від 21.08.2014 року.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченому ч.1 ст.191 КК України, визнав повністю, та в судовому засіданні вказав, що він виконуючи обов`язки торгового представника, у період з 12.06.2014 року по 04.09.2014 року привласнив, ввірені йому грошові кошти ТзОВ «Ант», шляхом невнесення грошових коштів у касу підприємства, отриманих як оплату за поставлений товар ФОП ОСОБА_6 відповідно до накладної №18713 від 12.06.2014 року у сумі 330,00 грн., ФОП ОСОБА_7 відповідно до накладної №22298 від 23.06.2014 року у сумі 749,16 грн., ФОП ОСОБА_8 відповідно до накладної №29603 від 09.07.2014 року у сумі 1776,28 грн., ФОП ОСОБА_9 відповідно до накладної №53643 від 04.09.2014 року у сумі 516,91 грн., та товарно-матеріальні цінності ТзОВ «Ант» на суму 283,80 грн., що були ним отримані відповідно до накладної №48983 від 21.08.2014 року.

Допитаний під час судового розгляду представник потерпілого ОСОБА_5 , суду повідомила, що ОСОБА_4 виконуючи обов`язки торгового представника, у період з 12.06.2014 року по 04.09.2014 року привласнив, ввірені йому грошові кошти ТзОВ «Ант», шляхом невнесення грошових коштів у касу підприємства, отриманих як оплату за поставлений товар ФОП ОСОБА_6 відповідно до накладної №18713 від 12.06.2014 року у сумі 330,00 грн., ФОП ОСОБА_7 відповідно до накладної №22298 від 23.06.2014 року у сумі 749,16 грн., ФОП ОСОБА_8 відповідно до накладної №29603 від 09.07.2014 року у сумі 1776,28 грн., ФОП ОСОБА_9 відповідно до накладної №53643 від 04.09.2014 року у сумі 516,91 грн., та товарно-матеріальні цінності ТзОВ «Ант» на суму 283,80 грн., що були ним отримані відповідно до накладної №48983 від 21.08.2014 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.191 КК України, тобто як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, раніше не судимого, за місцем проживання характеризується позитивно, повного визнання обвинуваченим своєї вини, та відшкодування заподіяної шкоди, що є обставинами, що пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено, а тому покарання йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, тобто за ч.1 ст.191 КК України, у виді штрафу.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню в доход держави процесуальні витрати за проведення почеркознавчої експертизи в сумі 614,90 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі вісімсот п`ятдесят гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в доход держави процесуальні витрати за проведення почеркознавчої експертизи в сумі 614,90 грн.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1