Справа № 1-76/2008р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2008
року Лубенський
міськрайонний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Чередникова
С.М., при секретері Ануфрієвій Н.М., з участю прокурора Савицького І.В., захисника ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
в м. Лубни кримінальну справу по
обвинуваченню: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець
с.Калайденці Лубенського району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1, гр-н
України, освіта н/середня, не одружений, не працює, в порядку ст. 89 КК України
не судимий,

у скоєні злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України -,

В С Т А Н О В И
В:

17.09.2007
року близько 21 години на АДРЕСА_2 Полтавської
області ОСОБА_1, керуючи автомобілем “ОПЕЛЬ АСКОНА” номер 766 90 СК без права
на керування транспортним засобом,
рухаючись зі швидкістю близько 60 км/год. з увімкненими світловими
приборами в темний час від центра міста в напрямку автовокзалу, наближаючись до
позначеного відповідною розміткою та дорожніми знаками пішохідного переходу,
напроти магазину «Магістраль» по АДРЕСА_2, швидкість не знизив, маючи
можливість заздалегідь виявити пішохода
на пішоходному переході і шляхом вчасного застосування екстреного гальмування
попередити наїзд на останього, проявив неуважність своєчасно не виявив пішохода
на пішоходному переході та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, котрий рухався
по пішохідному переходу через проїзну частину вул. Радянської в напрямку з ліва
направо відносно руху автомобіля.

В результаті наїзду пішоходу ОСОБА_3
були заподіяні тяжкі тілесні пошкодження у вигляді забитої рани в потиличній
області голови, кровопідтічності мяких тканин в потиличній ділянці, крововилив
під мяку мозкову оболонку в тьмяно-потиличних долях зліва та справа та по
задній поверхні мозочка, вогнищеві крововиливи в речовину головного мозку в
потиличних долях і мозочок, лінійний перелом правої потиличної кістки черепа,
відкритий косий перелом великогомілкової кістки і малогомілкової кістки у
верхній третині правої гомілки з крововиливами в мякі тканини в місцях
переломів та забитою раною в місці переломів на висоті 31 см від підошви,
травматичний розрив селезінки, крововилив в черевну порожнину до 100 мл рідкої
крові, синці та садна голови,тулуба, кінцівок, які призвели до смерті ОСОБА_3

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги
п.п.:

12.3
Правил дорожнього руху України: „у разі виникнення небезпеки для руху або
перешкоди, яку водій об'єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити
заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або
безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди”,

18.1 ПДР
України: „ водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого
пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити
швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких
може бути створена перешкода чи небезпека”, що перебуває у причинному
зв"язку з наставшими наслідками..

Підсудній ОСОБА_1 свою вину у скоєні даного злочину
остаточно визнав, пояснивши, що був засліплений світлом фар зустрічного
автомобіля, пізно помітив пішохода, пасажир хватався за руль руками і заважав
керуванню, у скоєному кається .

Не
двивлячись на фактично часткове визнання своєї провини, його вина у скоєні
даного злочину повністю підтверджується :

-
показами потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5
про смерть батька, остання засвідчила, що 17.09.2007 року близько 21
години разом з загиблим переходила дорогу по пішохідному переходу, де на її очах
його було збито автомобілем піл керуванням підсудного, видимість на місці події
була достатньою для виявлення пішоходів на переході;

- свідок
ОСОБА_6 пояснив, що 17.09.2007 року близько 21 години їхав у якості пасажира на
автомобілі підсудного, після роз”їзду з зустрічним автомобілем побачив на
пішоходному переході пішоходів, закричав „тормози”, що почав робити водій, але
автомобіль скоїв наїзд на пішохода, що йшов по переходу. Коли розминались з
зустрічним транспортом водій швидкості не знижав;

-
протоколом огляду місця пригоди від 17.09.2007 року, яким зафіксовано факт
наїзду автомобяля „Опель-аскона” номер
НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 на пішохода на пішоходному переході,
позначеному розміткою та відповідними знаками,
навпроти магазину „Магістраль” по АДРЕСА_2, де зафіксована обстановка на
місці пригоди та визначено місце наїзду на пішохідному переході, з чим
погодився підсудний /а.с.4-6/; наявність
знаку „Пішохідний перехід” підтверджено довідкою Лубенської міської Ради
/а.с.163/;

-
небажанням ОСОБА_1 давати покази одразу після ДТП /а.с.8/, що в сукупності з
показами свідка ОСОБА_6 ставить під сумнів його покази про заважання пасажира
керувати транспортним засобом під час скоєння ДТП;

-
протоколом очної ставки підсудного зі свідком ОСОБА_6, де останній підтвердив
наявність зустрічного автомобіля з сильним світлом фар та неправдивість показів ОСОБА_1 щодо
перешкоджанню керування транспортним засобом /а.с.62-64/;

- актом
судово-медичного дослідження трупу, підтвердженим висновком судово-медичної експертизи,
згідно яких в результаті ДТП пішоходу, яким виявився ОСОБА_3 були заподіяні
тіжкі тілесні пошкодження у вигляді забитої рани в потиличній області голови,
кровопідтічності мяких тканин в потиличній ділянці, крововилив під мяку мозкову
оболонку в тьмяно-потиличних долях зліва та справа та по задній поверхні
мозочка, вогнищеві крововиливи в речовину головного мозку в потиличних долях і
мозочок, лінійний перелом правої потиличної кістки черепа, відкритий косий
перелом великогомілкової кістки і малогомілкової кістки у верхній третині
правої гомілки з крововиливами в мякі тканини в місцях переломів та забитою
раною в місці переломів на висоті 31 см від підошви, травматичний розрив
селезінки, крововилив в черевну порожнину до 100 мл рідкої крові, синці та
садна голови,тулуба, кінцівок, які призвели до
смерті . /а.с.11-12, 55/ ;

- первинними показами ОСОБА_1 під
час досудового слідства про обставини ДТП, де він пояснював, що в результаті
засліплення зустрічним автомобілем пізно побачив пішоходів на переході,
застосував екстренне гальмування та здійснив наїзд на пішохода на пішоходному
переході, вину з скоєнні ДТП визнавав повністю
/а.с.18-19, 51, 52/;

- протоколом
відтворення обставин події з участю потерпілої ОСОБА_5, де була зафіксована
можливість недопущення ДТП при дотриманні вимог ПДР України, в тому числі
п.19.3 ПДР України /а.с.59-61/;

-
протоколом огляду автомобіля, на якому було скоєно ДТП, де було зафіксовано
місце зіткнення правою частиною автомобіля /а.с.66-69/;

-
протоколом відтворення обставин події ДТП з участю свідка ОСОБА_6, який
підтвердив свої покази на місці пригоди щодо поведінки водія, який прозівав
виявлення пішоходів на пішоходному переході /а.с. 177-179/;

-
протоколами відтворення обставин події ДТП з участю ОСОБА_1, де були
зафіксовані обставини події, які лягли в основу проведеної судово-технічної
експертизи /а.с.173-176, 196-203/;

-
заключеннями судово-автотехнічних експертиз, згідно яких під час ДТП водієм
ОСОБА_1 були порушені п.п. 12.3, 18.1, 19,3 ПДР України, перші два з яких
перебувають в причинному зв”язку з наставшими наслідками /а.с.73-75;

та
іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Суд
вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєні даного злочину доведена матеріалами справи,
його діями, коли він знаючи, що проїзжає пішохідний перехід, будучи засліплений
зустрічною автомашиною, не прийняв мір до зниження швидкості, продовжив рух і
пізно виявив на пішохідному переході пішохода, якого не спасло екстренне
гальмування. Можливість своєчасного виявлення пішохода обумовлювалось дотриманням
правил безпеки руху, підтверджується виявленням пішоходів пасажиром.

Оскільки
в обвинуваченні відсутне посилання на порушення п.19.3 ПДР України, яке на
думку суду сприяло скоєнню ДТП, суд не може включити в обвинувачення порушення
даного правила дорожнього руху.

В діях
пішохода, який переходив дорогу в межах пішоходного переходу, зазначеного як
знаками так і відповідною розміткою, при відсутності будь яких перепон для
руху, вільної проїзжої частини в місці переходу, порушення будь-яких правил дорожнього
руху не вбачається.

Своїми діями,
що виразились у порушенні правил
безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило
смерть потерпілого ОСОБА_3 підсудний ОСОБА_1 скоїв злочин, передбачений ст. 286 ч.2 КК України- порушення правил
безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило
смерть потерпілому, оскільки він керуючи автомобілем, не маючи посвідчення
водія, права на керування транспортним засобом та відповідних правил водіння
автомобіля, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, що виразилось у
ігноруванні вимог щодо зменшення швидкості руху при засліпленні зустрічним
світлом фар, маючи можливість виявити дорожню перепону при дотриманні правил
руху, проявив неуважність і здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_3 , заподіявши
смерть.

При
призначенні покарання ОСОБА_1 суд враховує його каяття у скоєному, молодий
вік, що визнається судом пом”якшуючими
вину обставинами.

З урахуванням
характеру та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи ОСОБА_1, суд вважає за необхідне призначити йому покарання
у вигляді позбавлення волі. Підстав для застосування ст. 75 КК України відносно
особи, яка вчинила дії, що потягли смерть потерпілого, суд не знаходить.

Враховуючи, що
ОСОБА_1 має сім”ю, від слідства та суду
не ухилявся, готовий відбути покарання, яке не є суворим, суд не вбачає
необхідності змінювати йому міру запобіжного заходу на більш сурову до вступу
вироку в законну силу.

Заявлений
потерпілими цивільний позов в частині відшкодування матеральної шкоди, підлягає
частковому задоволенню в розмірі реально понесених витрат на поховання, в
частині моральної шкоди в повному обсязі з урахуванням матеріального стану
підсудного, невеликої суми вимог в ситуації, що сталась.

Керуючись ст.ст.323 , 324 КПК України
, --

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину
передбаченого ст. 286 ч.2
КК України і призначити йому покарання
у вигляді 4-х років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1
до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 2330 грн.
відшкодування матеріальної шкоди, 15000 грн. відшкодування моральної шкоди, а
всього 17330 грн.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 15000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Речові
докази по справі-автомобіль /а.с.65/ що перебуває на штрафмайданчику
Лубенського МРВ УМВС України в Полтавській області повернути власнику ОСОБА_7

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду
Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя
Лубенського міськрайонного суду
Чередников С.М.