Номер провадження 1-кп/643/15/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого раніше судимого: 21.09.2010 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 02.09.2011 року згідно постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.09.2011 року на підставі п. «а» Закону України «Про амністію», останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 395, ч. 2 ст. 263 КК України, -
В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 395, ч. 2 ст. 263 КК України.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні злочинів за наступних обставин.
ОСОБА_4 , як раніше судимому, Московським районним судом м. Харкова 13.07.2012 року згідно п. 2, п .3, п. 4 ст. 76 КК України встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, про що йому під розпис оголошено. Цим же судом та в той же день йому встановлені обмеження як піднаглядному, які під розпис йому оголошені і роз`яснені. У зв`язку з цими обмеженнями, передбаченими ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ОСОБА_4 зобов`язаний з`являтися для реєстрації в Московській РВ ГУМВС України в Харківській області в 1, 2, 3, 4-у середу кожного місяця, а також йому заборонено залишати своє місце проживання у період з 20-00 до 4-00 ранку, крім того, він зобов`язаний повідомляти працівників міліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця проживання. Йому заборонено виїзд за межі м. Харкова без письмового дозволу керівництва Московського РВ ГУМВС України в Харківській області.
Однак ОСОБА_4 , який спочатку дотримувався призначених йому правил адміністративного нагляду, потім, з метою ухилення від них, самовільно залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та з початку лютого 2013 року (точну дату в ході слідства встановити не вдалося) і по 16.04.2013 року за вищевказаною адресою не проживав, хоча і зобов`язаний там проживати і ночувати вдома. З 13.02.2013 року і по 15.04.2013 року для реєстрації в Московський РВ не з`являвся, хоча зобов`язаний це робити щосереди, і не повідомив про своє місце знаходження в органи міліції з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Крім того, ОСОБА_4 на початку квітня 2013 року, точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, знаходячись біля будинку № 11 по вул. Гарібальді в м. Харкові, точна адреса в ході досудового розслідування не встановлена, знайшов металевий кастет та, маючи умисел, спрямований на незаконне носіння кастету без передбаченого законом дозволу, взяв його і з того часу став носити при собі з метою самооборони.
15.04.2013 року, приблизно о 17:00 год., біля будинку № 2 по вул. Світлій в м. Харкові, співробітниками міліції в ході огляду в присутності двох понятих було виявлено та вилучено у ОСОБА_4 з сумки, яка була при ньому, кастет, стійка упора обмотана ізоляційною стрічкою синього кольору, який згідно з висновком експерта № 153 від 23.04.2013 р. є кастетом та відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії і виготовлений саморобним способом, який ОСОБА_4 носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 263 КК України як носіння кастетів без передбаченого законом дозволу.
Обвинувальний акт щодо вказаних вище кримінальних правопорушень надійшов до Московського районного суду м. Харкова 15.08.2013 року.
В подальшому до Московського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України.
Так, згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 29.11.2013 року, приблизно об 11-00 год., маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 , з яким у них склалися довірчі відносини, який працював на пункті прийому макулатури, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 . Після цього ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, маючи намір отримати металевий візок, який належав ОСОБА_5 , без належної оплати, та в подальшому розпорядитись ним на власний розсуд, повідомив останньому завідомо неправдиву інформацію, а саме сказав, що вказаний металевий візок йому потрібен на деякий час, щоб перевезти неіснуючу макулатуру, яку ОСОБА_4 начебто знайшов. Після чого ОСОБА_4 отримав металевий візок, який належав ОСОБА_5 , тим самим незаконно ним заволодів, а в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 заволодів чужим майном та придбав право на майно потерпілого ОСОБА_5 , а саме металевим візком, заводського виробництва, розміром 2,5 х 1,40 м., вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 320 від 09.12.2013 року 850 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 850 гривень. Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Вказане кримінальне провадження було призначено до судового розгляду на 27.01.2014 року. В судові засідання 27.01.2014 року, 25.02.2014 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, судові повістки про його виклик до суду повернулись у зв`язку із закінченням терміну зберігання. В зв`язку з наведеним 25.02.2014 року судом постановлено ухвалу про привід обвинуваченого, виконання приводу доручено Московському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, розгляд провадження відкладено на 12.03.2014 року.
12.03.2014 року обвинувачений ОСОБА_4 в судове засідання приводом доставлений не був, до суду надійшов рапорт дільничого інспектора міліції, згідно якого при виході співробітника міліції до місця проживання обвинуваченого двері ніхто не відкрив. Через певний проміжок часу вдалось зв`язатися в телефонному режимі з колишньою дружиною обвинуваченого ОСОБА_6 , яка пояснила, що після розірвання шлюбу ОСОБА_4 разом з нею не проживає, жебракує, місце проживання його їй не відоме.
У зв`язку з наведеними обставинами прокурором було заявлено клопотання про розшук обвинуваченого ОСОБА_4 .
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2014 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , при встановленні його місця знаходження було зобов`язано повідомити про це суд.
За наслідками розшукових дій суду надано лист Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, вх. № 07/8941 від 04.03.2015 року, згідно якого місце знаходження ОСОБА_4 було встановлено, його розшук припинений. До листа додано письмове зобов`язання ОСОБА_4 , згідно якого він зобов`язується з`явитись в суд за першою вимогою, та його пояснення, в яких ОСОБА_4 зазначив, що не має певного місця проживання, ніде не зареєстрований, не працює та проживає на вулиці.
Прокурор в судовому засіданні 23.06.2015 року заявлено клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також про надання дозволу на його затримання з метою приводу. Крім того, прокурор просив оголосити ОСОБА_4 у розшук.
В обґрунтування клопотання зазначено, що обвинувачений ухиляється від суду та таким чином перешкоджає розгляду кримінального провадження. Також у клопотанні прокурором зазначені докази, що підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а саме.
За доводами прокурора винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, підтверджується наступними доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_5 , показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , оглядом місця події від 04.12.2013 року, в ході якого був вилучений металевий візок, висновком судово-товарознавчої експертизи № 320 від 09.12.2013 року. Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ст. 395 КК України, підтверджується наступними доказами: показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , оглядом місця події від 15.04.2013 року, в ході якої був вилучений металевий кастет, висновком судово-криміналістичної експертизи № 153 від 23.04.2013 року.
Дослідивши доводи клопотання щодо надання дозволу на затримання обвинуваченого, суд приходить до висновку щодо його обґрунтованості з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Статтею 189 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК України до обов`язків обвинуваченого відноситься в тому числі обов`язок прибувати за викликом до суду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вже після направлення до суду обвинувального акту за його обвинуваченням за ст. 395, ч. 2 ст. 263 КК України, ним було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
Санкції ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 263 КК України, передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_4 залишив місце проживання, вказане в обвинувальному акті, в даний час його місце проживання невідоме та він, достовірно знаючи про наявність у його відношенні кримінальних проваджень, не повідомив органи досудового розслідування або суд про зміну місця проживання.
Наведене свідчить про переховування ОСОБА_4 від суду, а також про перешкоджання ним кримінальному провадженню шляхом зміни місця проживання та неповідомлення про нове місце проживання, що унеможливлює його виклик до суду. Крім того, ОСОБА_4 після направлення до суду обвинувального акту за ст. 395, ч. 2 ст. 263 КК України, повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Наведене вище обставини, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за тяжкий корисний злочин, вказують на наявність передбачених п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України підстав для тримання обвинуваченого під вартою, а також на те, що є достатні підстави вважати, що обвинувачений переховується від суду, перешкоджає кримінальному провадженню та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи необхідність забезпечення участі обвинуваченого у розгляді кримінального провадження, зокрема клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою приводу.
Згідно ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.
Враховуючи наведене вище, суд також вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та оголосити обвинуваченого ОСОБА_4 в розшук.
Керуючись ст. 183, 187-190, 335, 369-372 КПК України, -
Клопотання прокурора прокурора прокуратури Московського району м. Харкова ОСОБА_3 - задовольнити.
Оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .
Після розшуку надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , з метою його приводу до Московського районного суду м. Харкова для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Судове провадження зупинити до розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 .
Організацію виконання цієї ухвали доручити Московському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.
Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
Ухвала в частині дозволу на затримання втрачає законну сили з моменту приводу обвинуваченого до суду або закінчення шести місяців з дати її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1