Справа № 466/7350/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньо освітою, непрацюючого, розлученого, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст.164 КК України,-

встановив:

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16.05.2008року, ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 500,00гривень щомісячно, починаючи з 27.02.2008року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак. ОСОБА_4 достовірно знаючи, що згідно рішення суду, він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дочки, утвореного боргу по аліментах не погашав, на законні попередження державного виконавця про обов`язковість сплати аліментів не реагував та всупереч вимогам ст.51 Конституції України та ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України, з метою злісного ухилення від оплати аліментів в період часу з 27.02.2008року по 11.07.2001року, з 01.08.2011року по 13.09.2011року, з 01.10.2011року по 03.10.2014року не сплачував аліменти, внаслідок чого ухилявся від сплати аліментів на загальну суму 28530,00гривень, що в сукупності складає суму виплат більше ніж за 6 місяців відповідних платежів.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав угоду про примирення від 10 жовтня 2014року, укладену на підставі ст.ст.473, 476 КПК України між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 ., з іншого боку. Обвинувачений просить суд затвердити дану угоду.

За цією угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.164 КК України, погоджено міру покарання, з врахуванням пом`якшуючих покарання обставин щире каяття, а також те, що обвинувачений помирився з потерпілим, зобов`язався погасити матеріальні збитки, шляхом укладення договору дарування на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої він являється, на користь доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обставин, які обтяжують покарання не встановлені, за ч.1 ст.164КК України у виді громадських робіт на строк 80годин.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.164 КК України та пояснив, що він уклав угоду добровільно, повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення та пояснила, що на неї не чинився будь-який тиск при підписанні угоди. Жодних претензій до обвинуваченого не має, так як вони помирились.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 роз`яснено норми ст.ст. 473, 474, 476 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов висновку, що слід затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, примирився з потерпілою, санкція статті, за якою кваліфіковано злочин, передбачає покарання у вигляді громадських робіт.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 472, 474, 475 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 10 жовтня 2014року між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 473, 476 КПК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 80годин.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

СуддяОСОБА_1