справа № 208/2438/15-к
№ провадження 1-кп/208/275/15
ВИРОК
Іменем України
16 квітня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, має освіту професійно-технічну, працює люковим у ПАТ «ЄВРАЗ ДКХЗ», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, суд
ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення про те, що в період з 20 травня 2002 року по 08 жовтня 2003 року він проходив військову службу у Збройних Силах України, перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний, ухилився від призову за мобілізацією.
Згідно ст. 9 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); чоловіки, на утриманні яких перебувають п`ять і більше дітей віком до 16 років (такі чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди тільки за місцем проживання); жінки, на утриманні яких перебувають діти віком до 16 років (такі жінки можуть бути призвані на військову службу в разі їх згоди і тільки за місцем проживання); зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим; інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках.
09.02.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 на виконання Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року "Про часткову мобілізацію" для проведення призову за мобілізацією, проходження медичного огляду та відправлення по військово-обліковій спеціальності №838 до військової частини, прибув ОСОБА_4 .
Однак, всупереч вказаних вимог законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , 09.02.2015 приблизно о 13:00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), з метою ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, від отримання повістки про прибуття для відправляння по військово-обліковій спеціальності № 838 до військової частини та від подальшого призову за мобілізацією - відмовився.
Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , 09.02.2015 приблизно о 13:00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року "Про часткову мобілізацію", з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин від призову за мобілізацією відмовився.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 336 КК України визнав повністю.
Інші докази, згідно до ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися.
Суд, приймаючи до уваги думку обвинуваченого і прокурора, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються, у суду не викликає сумнівів у добровільності такої позиції, а також роз`яснюється їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.
Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку про доведеність провини обвинуваченого ОСОБА_4 , і вважає, що його дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ст.336 КК України за ознаками: ухилення від призову за мобілізацією.
У відповідності із ст. 12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 відноситься до категорії середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, на обліку в у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце мешкання та роботи.
Обставинами що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України є повне визнання обвинуваченим своєї вини, та щиросердне каяття у скоєному.
Обставин що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 67 КК України судом не виявлено.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає що виправлення засудженого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, а тому находить за необхідне призначити покарання із випробуванням та звільнити від відбування покарання.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України та призначить йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання звільнити і встановити випробувальний строк один рік.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, щомісяця з`являтись для реєстрації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.
На вирок суду може бути подана апеляція усіма учасниками процесу протягом тридцяти діб з моменту його проголошення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська.
Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України
Суддя ОСОБА_1