Ухвала

іменем україни

16 грудня 2014 рокум. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2.,

суддів: ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

за участю прокурора ОСОБА_5.,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07 серпня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року скаргу ОСОБА_1 на постанову помічника прокурора Шевченківського району м. Києва ОСОБА_6. про відмову у порушенні кримінальної справи від 13 січня 2009 року залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 серпня 2014 року постанову місцевого суду залишено без зміни.

В касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на незаконність висновку апеляційного суду про те, що скарга подана після закінчення строку на оскарження постанови про відмову у порушенні кримінальної справи, та відсутність доказів на підтвердження поважності його пропуску, порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції із направленням справи на новий апеляційний розгляд. Вважає неправильним формулювання, викладене в цій ухвалі про те, що оскарження знаходиться поза межами розумного строку. Свої вимоги скаржник мотивує тим, що він, починаючи з першого судового засідання і по даний час, звертався з даного приводу до судів різних інстанцій з додержанням процесуальних строків, про що є відповідні рішення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи апеляційний суд, розглядаючи апеляцію ОСОБА_1 на постанову місцевого суду, якою його скаргу на постанову помічника прокурора Шевченківського району м. Києва ОСОБА_6. про відмову у порушенні кримінальної справи від 13 січня 2009 року залишено без задоволення, погодився із висновками суду першої інстанції, що скарга останнього подана після закінчення строку, передбаченого ст. 236-1 КПК України 1960 року. При цьому, ОСОБА_1 не було надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на оскарження цієї постанови помічника прокурора та пояснень з цього приводу у судовому засіданні.

Крім того, судом зазначено, що оскарження знаходиться поза межами розумності такого строку, а також ОСОБА_1 ще у 2010 році оскаржував до Шевченківського районного суду м. Києва постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, за результатами розгляду якої Шевченківський районний суд м. Києва 16 червня 2010 року вказану скаргу залишив без задоволення.

З таким висновком суду погоджується і суд касаційної інстанції, оскільки на підставі ст. 236-1 КПК України 1960 року скарга на постанову прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується, протягом 07 діб з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.

Як убачається з матеріалів справи постанова була вручена ОСОБА_1 в грудні 2009 року.

Жодних даних на підтвердження поважності причин пропуску строку на оскарження скаржник не додав.

Зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що суд навів мотиви на спростування доводів апеляції ОСОБА_1, зазначивши підстави її відхилення. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.

З огляду на викладене, істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування судового рішення, у справі не встановлено, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 394-398 КПК України 1960 року, пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07 серпня 2014 року - без зміни.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4