Справа № 610/749/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2015 року року Балаклійський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Балаклія Харківської області матеріали кримінального провадження № 0000847 від 10.06.2014 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Джезказган (Республіка Казахстан), громадянки України, з професійно-технічною освітою, не працюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої ,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2014 року приблизно о 15 годині ОСОБА_6 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин, в ході сварки, умисно, протиправно нанесла ОСОБА_5 дерев`яною палицею, яку тримала у правій руці, п`ять ударів по голові в область лобно-вискової ділянки зліва та два удари по правому плечу внаслідок чого спричинила їй тілесні ушкодження, а саме: 2 садна та синець на правому плечі, 7 саден в лобно-висковій ділянці голови зліва, які за ступенем тяжкості, як кожний окремо так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину не визнала та пояснила, що 10 червня 2014 року після обіду вона гнала на пасовище своїх баранів,діти ОСОБА_5 стали кидати на баранів каміння, у зв`язку з чим вона зробила їм зауваження. На її голос вийшла з домоволодіння ОСОБА_5 стала її ображати, кидалась в бійку, зірвала з неї платок, вирвала частину волосся з голови та поламала дерев`яну палку, з допомого якої вона гнала баранів на пасовище. Потім на крики прибіг її співмешканець ОСОБА_8 і ОСОБА_5 її відпустила. Ніяких ударів вона ОСОБА_5 не наносила .

Цивільний позов не визнає.

Незважаючи на те, що обвинувачена свою вину не визнала її винуватість підтверджується слідуючими доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що 10 червня 2014 року після обіду приблизно о 15 годині вона знаходилась в домі, почула крики своїх дітей, вибігла з будинку і побачила, що ОСОБА_6 на подвір`ї їхнього домоволодіння кричала на її сина ОСОБА_9 і розмахувала палкою перед ним. Вона запитала у сина, що трапилось, на що він відповів, що ОСОБА_6 штовхнула його від чого він упав на землю. Вона зробила ОСОБА_6 зауваження і почала вихвачувати з її рук палку. В цей час ОСОБА_6 стала наносити їй удари палкою по руці, а також в область лівого виска голови. Вона схватила палку, яка була в руках ОСОБА_6 , та зламала її. Не виключає, що в той момент коли вона намагалася забрати палку у ОСОБА_10 , обороняючись від неї, вона могла зірвати з її голови платок. В процесі досудового розслідування палка була у неї вилучена працівниками міліції.

Потерпіла просить задовольнити цивільний позов у повному обсязі, оскільки у зв`язку з спричиненням їй тілесних ушкоджень ОСОБА_6 вона понесла матеріальні затрати на придбання лікарських препаратів, здійснювала поїздки до слідчого, для чого витратила кошти на бензин та придбання квитків на проїзд в автобусі. Крім того, їй було завдано моральну шкоду, яка виразилась у тому, що вона перенесла фізичний біль, душевні страждання, стрес. Був змінений її звичайний спосіб життя.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він знає як ОСОБА_5 так і ОСОБА_6 оскільки проживає по сусідству ними.10.06.2014 року після обідньої пори він почув жіночі крики, які доносилися з території двору сусіднього будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 . Коли вийшов з будинку на подвір`я то побачив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходились у дворі ОСОБА_5 , вони сварилися. У руках ОСОБА_6 була дерев`яна палка, в результаті сварки ОСОБА_6 замахнулася на ОСОБА_5 та нанесла їй палкою декілька ударів по голові, ОСОБА_5 затулялася руками, потім ОСОБА_6 нанесла їй декілька ударів по руці. ОСОБА_5 вихватила у неї палку, зламала її та викинула. ОСОБА_6 вийшла з двору на вулицю ї позвала свого чоловіка ОСОБА_12 , який прибіг та почав кричати на ОСОБА_5 . Потім всі розійшлися.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що 10 червня 2014 року приблизно о 13 годині прийшла додому до ОСОБА_5 подивитися телевізор. О 15 годині до хати забігли діти ОСОБА_5 і остання вискочила на вулицю. Потім, коли вона вийшла з будинку, побачила, що ОСОБА_5 вихватила у ОСОБА_6 дерев`яну палку і зламала її. Сварка між ними продовжувалась. Вона бачила, що на руці у ОСОБА_5 було червоне садно, біля лівого ока були царапини і червона пляма.

Свідок ОСОБА_12 також пояснив суду, що ОСОБА_6 є його співмешканкою, вони проживають разом на АДРЕСА_1 , займаються вирощуванням баранів, корів.10.06.2014 він разом з ОСОБА_6 після обідньої пори гнали стадо баранів на пасовище мимо двору ОСОБА_5 , діти якої бігали біла худоби та кидали в неї каміння. Потім ОСОБА_6 пішла додому, через деякий час повертаючись додому він почув крики жінок, підбіг до будинку АДРЕСА_2 де побачив на вулиці за воротами стояли ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , які голосно лаялись, бачив, що на голові ОСОБА_6 не було платка. Потім всі розійшлися.

Висновками судово-медичних експертиз №416-БЛ/14 від 12.06.2014 року, №472-БЛ/14 від 14.07.2014 року, №792-БЛ/14 від 13.11.2014 року, висновком повторної судово-медичної експертизи Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи №3870-ая/14 від 23.10.2014 року, висновком експерта №74-БЛ/15 від 13.02.2015 року підтверджено, що у ОСОБА_5 були встановлені тілесні ушкодження, а саме: 2 садна та синець на правому плечі, 7 саден в лобно-висковій ділянці голови зліва, які могли бути отримані в час та при обставинах, вказаних в постанові від дії тупого предмету, індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відобразились. За ступенем тяжкості вказані синці та садна, як кожний окремо так і в сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_5 не могли утворитися при самовільному її падінні. Такі тілесні ушкодження можливо могли утворитися при обставинах, вказаних в протоколі слідчого експерименту від 12.07.2014 року з участю ОСОБА_5 .Встановлений у ОСОБА_5 діагноз: гіперметропія середнього ступеня обох очей з амбліопіей слабкому ступені є хронічним, його виникнення і розвиток в причинно-наслідковому зв`язку з подіями, що мали місце 10 червня 2014 року за наявними об`єктивним судово-медичним даним не складається. Будь-яких об`єктивних судово-медичних даних, що підтверджують травму лівого ока в результаті подій від 10 червня 2014 не виявлено. Вищезазначені тілесні ушкодження не могли бути отримані в час та при обставинах, вказаних в постанові від дії тупого (их) предмету (в), індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, можливо і дерев`яною палицею наданою на експертизу ( а.с.15, 38,43, 57-59, 86-87 ).

Із протоколу огляду місця події від 09.07.2014 року вбачається, що на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , був виявлений та вилучений фрагмент дерев`яної палиці ( а.с.27-29 ).

Потерпіла показувала та розповідала при яких обставинах ОСОБА_6 спричинила їй тілесні ушкодження, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 12.06.2014 року (а.с.39-41).

В процесі проведення слідчого експерименту 02 лютого 2015 року за участю свідка ОСОБА_11 останній розказував і показував при яких обставинах ОСОБА_6 , знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_5 , нанесла декілька ударів палицею по голові та руці ОСОБА_14 ( а.с.67-70 ).

Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_6 в умисному спричиненні ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень повністю доведена.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України, так як вона умисно спричинила потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Посилання ОСОБА_6 на те, що вона не наносила ОСОБА_5 дерев`яною палицею тілесні ушкодження, судом визнаються безпідставними, оскільки вони спростовуються доказами, які були досліджені в процесі судового провадження. Свідок ОСОБА_11 стверджував у судовому засіданні, що він бачив як на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_5 , ОСОБА_6 наносила ОСОБА_5 удари дерев`яною палицею в область голови та руки. Свідок ОСОБА_13 бачила як ОСОБА_5 вихватила дерев`яну палку у ОСОБА_6 , зламала її та викинула , також бачила у ОСОБА_5 на руці та біля лівого ока тілесні ушкодження. Показання цих свідків суд визнає як достовірні, оскільки вони були безпосередніми очевидцями події, яка відбувалася на території домоволодіння потерпілої, піддавати сумніву їх свідчення у суда немає підстав,оскільки вони не є зацікавленими особами по справі.

Свідок ОСОБА_12 був очевидцем лайки між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , яка відбувалася за двором домоволодіння після того,як ОСОБА_6 вже нанесла ОСОБА_5 удари палицею, тому його показаня також є достовірними і не спростовують ствердження потерпілої про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 їй спричинила у дворі її домоволодіння.

Ствердження ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 напала на неї, а також про те, що вона не наносила ніяких ударів палкою ОСОБА_5 спростовуються показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 . ОСОБА_11 в судовому засіданні стверджував, що ОСОБА_6 наносила удари палицею ОСОБА_5 на території домоволодіння останньої. ОСОБА_13 також пояснювала суду, що вона бачила як у дворі домоволодіння ОСОБА_5 остання вихватила дерев`яну палку у ОСОБА_6 . Потім також бачила у ОСОБА_5 тілесні ушкодження.

Невизнання своєї вини обвинуваченою судом розцінюється спробою уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченої, а саме: ОСОБА_6 раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, також на обліку у кримінально-виконавчій інспекції не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ст..ст.66,67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 покарання у виді штрафу на користь держави.

Суд вважає, що цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається із наданих потерпілою чеків таблетки ОСОБА_16 вона придбала 04.02.2015 року, тобто після спливу значного періоду часу після спричинення їй тілесних ушкоджень. Квитки на проїзд були придбані 23.02.2014 року, потерпіла пояснила, що вона в цей день приїжджала до слідчого та прокурора, але з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в цей день ніякі слідчі дії не проводилися. З матеріалами кримінального провадження вона ознайомилася 19.02.2014 року. Квитки на проїзд в автобусі вартістю 10 грн.судом як доказ не сприймаються, так як на них не зазначена дата їх придбання.

Із чеку №4442 від 02.02.2015 року убачається, що був придбаний бензин на суму 159 грн. Як пояснила потерпіла в цей день вона привозила свідка ОСОБА_11 до слідчого. Ця обставина підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.02.2015 року, тому суд в цій частині задовольняє позов про відшкодування матеріальної шкоди.

Позов про відшкодування моральної шкоди судом задовольняється частково виходячи з характеру кримінального правопорушення, моральних та фізичних страждань заподіяних потерпілій незаконними діями обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 366-371,373 374,376 КПК України суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_17 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 680 (шістьсот вісімдесят) гривен.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 159 грн.; моральну шкоду у сумі дві тис.грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ