У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Міщенка
С.М.,

суддів

Глоса Л.Ф.
і Паневіна В.О.

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 10 липня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням Військового
прокурора Південного регіону України на постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 7 червня 2006 року щодо
ОСОБА_1

Зазначеною постановою місцевого суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця м. Гуляй поле Запорізької області, жителя м. Дніпропетровська,

раніше не судимого,

на підставі ст. 48 КК України, ст. 7
КПК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із зміною
обстановки, а кримінальну справу по його обвинуваченню за ч.2 ст.364 КК України
закрито.

У апеляційному
порядку постанова щодо ОСОБА_1 не переглядалася.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи правильність
закриття кримінальної справи, вказує на те, що
ОСОБА_1 було пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 191 КК України, і суд в
мотивувальній частині постанови описав склад злочину, передбачений цією
статтею, проте в резолютивній частині постанови зазначив про закриття
кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 364 КК України. Просить
постанову суду щодо
ОСОБА_1 змінити, зазначивши, що останній звільнений від кримінальної
відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст.191 КК України.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у поданні доводи, колегія
суддів вважає, що касаційне провадження у справі підлягає закриттю з таких
підстав.

Як убачається з матеріалів справи, до Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської області 31 липня 2003 року з прокуратури
Новомосковського району надійшла для розгляду кримінальна справа по
обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.2 ст.364 КК України. За цією справою він
обвинувачувався в тому, що, зловживаючи своїм службовим становищем директора
військового радгоспу “Поляна”, без дозволу та погодження з Новомосковського
РЕС, самовільно підключив військовий радгосп “Поляна” до електромережі
Новомосковської РЕС. Внаслідок такого незаконного споживання радгоспом
електроенергії в період з 25 липня по 19 грудня 2002 року ВАТ “Дніпрообленерго”
була заподіяна матеріальна шкода на суму 9 529 грн. 55 коп.

Судовий розгляд зазначеної справи розпочався 4 вересня
2003 року і, з урахуванням перерв, тривав до 7 червня 2006 року.

12 травня 2005 року з військової прокуратури
Дніпропетровського гарнізону до суду надійшла інша кримінальна справа по
обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.5 ст.191 КК України. Згідно з цим обвинуваченням
ОСОБА_1, зловживаючи своїм службовим становищем, заволодів майном військового
радгоспу “Поляна” і його правонаступника - військового радгоспу “Степний”
вартістю 7382 грн. та вчинив розтрату майна зазначеного радгоспу на суму 10394
грн.50 коп.

Постановою судді від 16 травня 2005 року ці кримінальні
справи були об'єднані в одне провадження та призначені до судового розгляду на
8 вересня 2005 року.

Однак, відповідно до протоколу судового засідання, в цей
день справа по суті не розглядалась і взагалі відсутні дані про те, що суд
розглядав справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.5 ст. 191 КК України.
Будь-яких зауважень на протокол судового засідання подано не було.

З долученої прокурором до касаційного подання копії постанови Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 7 червня 2006 року, яка
належним чином не завірена судом, убачається, що суд на підставі ст. 48 КК
України і ст.7 КПК УПК України ухвалив рішення про закриття кримінальної справи
щодо ОСОБА_1, який обвинувачувався в заволодінні та розтраті майна, що належало
військовому радгоспу “Поляна”, вчинених ним в період з червня 2002 року по
вересень 2003 року, шляхом зловживання
своїм службовим становищем директора зазначеного радгоспу. Саме цю
постанову суду військовий прокурор Південного регіону України просить змінити.

Проте, в матеріалах кримінальної справи щодо ОСОБА_1
такого судового рішення не міститься.

Натомість, згідно з
протоколом судового засідання,
суд розглядав кримінальну справу щодо ОСОБА_1 тільки за обвинуваченням у
тому, що він, зловживаючи своїм службовим становищем директора військового
радгоспу “Поляна”, без дозволу та погодження з Новомосковською РЕС, самовільно
підключив військовий радгосп “Поляна” до електромережі Новомосковської РЕС. Ці
дії ОСОБА_1 органами досудового слідства були кваліфіковані за ч. 2 ст. 364 КК
України. Обвинувальний висновок за цим обвинуваченням ОСОБА_1 був затверджений
виконуючим обов'язки прокурора Новомосковського району.

Відповідно до
наявної в матеріалах справи постанови
Новомосковського міськрайонного суду від 7 червня 2006 року, кримінальну
справу за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні саме цього злочину, передбаченого ч.
2 ст. 364 КК України, закрито на підставі ст. 48 КК України і ст.7 КПК України.

Цю постанову
місцевого суду не оскаржено і на неї не внесено касаційного подання, а тому відсутні підстави для її скасування у касаційному порядку.

З огляду на викладене, за відсутності у справі даних щодо постановлення судового
рішення, про зміну якого порушено питання у внесеному прокурором касаційному
поданні, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження у справі
належить закрити.

Керуючись ст. 394
КПК України, колегія суддів

ухвалила:

провадження
за касаційним поданням Військового
прокурора Південного регіону України на постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 7 червня 2006 року щодо
ОСОБА_1 - закрити.

Судді:

Міщенко С.М. Паневін В.О. Глос Л.Ф.