ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі угоду про визнання винуватості від 21.05.2015р., укладену між старшим прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 27.04.2015р., відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Камишанка, Каховського району, Херсонської області, громадянки України, українки, яка має середньо-технічну освіту,

офіційно не працюючої, не заміжньої, яка має на своєму утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , не являючись суб`єктом підприємницької діяльності та не маючи відповідних дозвільних і реєстраційних документів, діючи умисно, з 01 березня 2014 року по 13 березня 2014 року в період робочого часу з 6 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин у торговому павільйоні № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 здійснювала збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв - горілку та коньяк, що відноситься до групи підакцизних товарів.
Так, в ході проведення досудового слідства встановлено, що протягом періоду з 01 березня 2014 року по 13 березня 2014 року невстановлені слідством особи один раз на тиждень поставляли в торгівельний павільйон АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 незаконно виготовлені алкогольні напої, тим самим ОСОБА_4 незаконно набувала незаконно виготовлені алкогольні напої з метою їх подальшого збуту, а також незаконно зберігала з цією ж метою.
13 березня 2014 року в результаті проведення обшуку в торговому павільйоні № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 розташованому за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено 25 літрів незаконно виготовлених алкогольних напоїв, які знаходились в прозорих полімерних пляшках, без жодного напису на пляшці, ємністю 6 л. та 1 л., а також незаконно виготовлені скляні пляшки із горілкою та коньяком, об`ємом 0,25 л, 0,5 л. та 1 л, які ОСОБА_4 незаконно зберігала з метою збуту та збувала.
Згідно висновку експерта № 126 від 26.06.2014 року встановлено, що рідина яка знаходилась в полімерних пляшках вилучена під час проведення обшуку у торговому павільйоні № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . розташованому за адресою: АДРЕСА_1 є спиртовмісною рідиною та за органолептичним і фізико-хімічнимпоказником не відповідає вимогам ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови», а також була виготовлена не промисловим способом.
Згідно висновку експерта № 47 від 09.03.2014 року встановлено, що рідина яка знаходилась в скляних пляшках вилучена під час проведення обшуку у торговому павільйоні № НОМЕР_1 . 78. розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Привозна, ринок «Привоз» є спиртовмісною рідиною та за фізико-хімічним показником, як міцність не відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», ДСТУ 4257:2003 «Напої лікеро-горілчані. Технічні умови» та ДСТУ 4700:2006 «Коньяки України. Технічні умови».
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні незаконного зберігання з метою збуту, а також збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Згідно угоди про визнання винуватості від 21.05.2015р., укладеної між старшим прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 і підозрюваною ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 472 КПК України старший прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 і підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди про те, що ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяти встановленню істини у кримінальному провадженні, у з`ясуванні обставин вчиненого кримінального правопорушення, а саме: надати покази про час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України.

Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 , за скоєний нею злочин, передбаченийч. 1 ст. 204 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з конфіскацією незаконно виготовленої алкогольної продукції, вилученої під час проведення обшуку 13.03.2014р., та подальшим її знищенням; у відшкодуванні витрат за проведення судових експертиз стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України на Одеській залізниці 2456,6 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України визнала та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 21.05.2015р., укладену між ним і підозрюваною ОСОБА_4 . Крім цього, прокурор вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 дії п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, оскільки на її утриманні перебуває малолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_6 , просили затвердити угоду про визнання винуватості від 21.05.2015р., укладену між старшим прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченої, думку прокурора, захисника, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.204 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконного зберігання з метою збуту, а також в збуті незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 204 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до неї у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченої тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченої чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченій її право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого її обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченою змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена 21.05.2015р., між старшим прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої згідно ст.66 КК України, а саме визнання вини та щире каяття, а також те, що вона раніше не судима, та має на своєму утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім цього, згідно ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

Законом про амністію, особа, яка визнана винною у скоєнні злочину обвинувальним вироком суду, може бути повністю чи частково звільнена від відбування покарання, (ч. 2 ст. 86 КК України).

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільненням від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчинені злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки відносно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

19 квітня 2014 року набрав законної сили Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р., № 1185-VII. Дія даного Закону розповсюджується на осіб, які скоїли злочини до дня набрання чинності, включно, (ст. 12 названого Закону).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Згідно п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, який набрав законної сили 19 квітня 2014 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності , які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 на момент вчинення злочину мала та має на даний час на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 10.11.2006р., другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси .

Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїла злочин, який не є тяжким та особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України. Злочин вона скоїла в період з 01.03.2014р. по 13.03.2014р., до дня набрання законної сили (19 квітня 2014 року) Закону України «Про амністію у 2014 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні» та ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому вона підлягає звільненню від відбуття покарання.

Суд роз`яснює ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме те, що у випадку застосування амністії у подальшому протягом останніх десяти років амністія до неї застосована не може бути.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.122, 124 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році», суд -

ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості від 21.05.2015р., укладену між старшим прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з конфіскацією незаконно виготовленої алкогольної продукції, вилученої під час проведення обшуку 13.03.2014р.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» засуджену ОСОБА_4 повністю звільнити від відбування покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 2456,6 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя
22.06.2015