Номер провадження: 1-кп/511/41/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.03.2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Роздільна матеріали кримінального провадження по звинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Роздільна, Одеської області, громадянина України, військовозобов`язаного, має середню освіту, офіційно не працюючого, працює за наймом у приватних осіб, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.04.2004 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст.186 ч.2, ст.187 ч.2, ст.69, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, звільнений 16.11.2007 року по відбуттю строку покарання; 17.07.2009 року Роздільнянським районним судом Одеської області по ст.296 ч.2, ст.186 ч.2, ст.185 ч.3, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; на підставі ст.75, ст.76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; знятий з обліку 08.08.2012 року згідно постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.08.2012 року по закінченню іспитового строку;
ВСТАНОВИВ:
19 червня 2014 року близько 21 години 30 хвилин, біля приміщення поштового відділення «УкрПошта» за адресою: вул..Сверлова,5, м.Роздільна, Одеської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відбулася словесна сварка, в результаті якої ОСОБА_5 взяв слюсарний молоток, який знаходився у нього в автомобілі ВАЗ-2106, державний номер НОМЕР_1 , та почав наносити удари ОСОБА_4 в область лобової частини голови, лівої руки та лівої ноги, тим самим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забитої рани лівої скроневої області, синців в області лівої очниці, обширної забитої рани з боку задньовнутрішньої поверхні в середній третині лівого передпліччя, поверхневі і глибокі садна в області середньої третини правої гомілки, лівої нижньої кінцівки, а також забою м`яких тканин (з підшкірними гематомами) в області нижньої третини лівого стегна і лівого колінного суглоба, які згідно висновку №218 від 14.08.2014 року судово-медичної експертизи кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч.1 ст.122 КК України, кваліфікований як умисне тілесне ушкодження середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні даного злочину не визнав, та пояснив суду, що він 19.06.2014 року приблизно о 21.30 годині перебував за кермом свого автомобіля, вказаного вище, на вулиці Сверлова у місті Роздільна. Потерпілий ішов по проїжджій частині вулиці перед автомобілем обвинуваченого та вів себе неадекватно, а саме: вдарив рукою по криші автомобіля ОСОБА_5 .. Останній вийшов з машини, щоб з`ясувати у потерпілого, що сталося. Для самозахисту обвинувачений взяв молоток з-під водійського сидіння в салоні автомобіля. Потерпілий почав словесно ображати його, напав на нього з метою завдати ушкодження, а обвинувачений з метою самозахисту став бити нападника по руках та ногах, щоб зупинити агресію. Потерпілий впав, а потім піднявся та знову кинувся на обвинуваченого. Весь конфлікт продовжувався не більше п`яти хвилин. Обвинувачений не визнає вину повністю, оскільки. вважає, що потерпілий сам напав на нього, а він захищався та спричинив ушкодження потерпілому не умисно. У зв`язку з цим не визнає позов потерпілого повністю та просить відмовити у його задоволенні. Просить зняти з нього всі звинувачення та виправдати, бо він ніякого умисного злочину не скоював, а потерпілий його обмовив.
Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим, його вина в скоєнні злочину підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема, поясненнями потерпілого та свідків.
Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Свідки обвинувачення, допитані у судовому засіданні, підтвердили обставини викладені у обвинувальному акті.
Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вони з подругою ОСОБА_7 , проходячи 19.06.2014 року біля 21.30 годин, бачили бійку біля будвілі «УкрПошти» на вулиці Свердлова між ОСОБА_8 , якого вони раніше знали, та незнайомим їм чоловіком, потерпілим по справі. Вони підійшли ближче та побачили, що у потерпілого є пошкодження на обличчі, а футболка ОСОБА_9 заляпана плямами крові. Пошкоджень у обвинуваченого не бачили. Вони викликали швидку допомогу для потерпілого, а ОСОБА_10 поїхав з місця конфлікту. Причину та ініціатора того, що відбулося, вони не знають. Свідок ОСОБА_11 також додала, що вона бачила, як ОСОБА_10 гнався за потерпілим з молотком та наносив йому удари в різні частини тіла. Також вона підтвердила, що бачила ушкодження у потерпілого та калюжу крові на місці бійки.
Свідок ОСОБА_12 , брат обвинуваченого, суду пояснив, що 19.06.2014 року ввечері його брат приїхав до нього додому в збудженому стані, футболка його була заляпана кров`ю, але що відбулося він йому не розповідав. Згодом свідку стало відомо, що брат побився з потерпілим у центрі м.Роздільна, але хто саме був ініціатором конфлікту свідку невідомо.
Судом не встановлено, що свідки обвинувачення заінтересовані у справі, оскільки всі вони, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих свідчень і за відмову від давання свідчень, приведені судом до присяги, заперечували наявність у них конфлікту з обвинуваченим ОСОБА_5 .. Їх пояснення у судовому засіданні послідовні та не суперечать іншим доказам, дослідженим судом. Наявність причин обмовляти обвинуваченого цими свідками, судом не встановлена.
Вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині підтверджується документами, долученими до матеріалів кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні, в яких викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, а саме: з протоколу огляду місця події від 20.06.2014 року вбачається, що за згодою ОСОБА_5 в присутності понятих було оглянуто його автомобіль ВАЗ-2106 державний номер НОМЕР_1 , та вилучено молоток з дерев`яною рукояткою. Ухвалою слідчого судді від 23.06.2014 року на вказаний слюсарний молоток з деревяною ручкою з надписом «300г made PRC», який належить ОСОБА_5 та вилучений при огляді його автомобіля, накдено арешт, оскільки він має значення речового доказу. Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.08.2014 року, потерпілий ОСОБА_4 на фото під №2 впізнав особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження слюсарним молотком 19.06.2014 року при обставинах, викладених у обвинувальному акті. На фото під №2 зображений обвинувачений ОСОБА_5 .. У ході проведення слідчого експерименту 14 серпня 2014 року потерпілий ОСОБА_4 показав, як саме ОСОБА_5 молотком наніс йому близько трьох ударів в область лівого передпліччя, а коли ОСОБА_4 намагався захиститися ліктем від ударів молотком, один з цих ударів потрапив у ліву частину скроневої частини голови. Також ОСОБА_4 показав, як ОСОБА_5 наніс молотком близько трьох ударів в область лівої голені і лівого колінного суглоба (протокол проведення слідчого експерименту від 14.08.2014 року з фото таблицею). Під час пред`явлення речей для впізнання 19.08.2014 року потерпілий ОСОБА_4 з чотирьох предметів (молотків) впізнав молоток зображений під №2, та пояснив, що саме цим слюсарним молотком ОСОБА_5 спричинив йому тілесні ушкодження 19.06.2014 року. Під №2 знаходився слюсарний молоток, який вилучений з автомобіля ОСОБА_5 та визнаний речовим доказом по справі. Яв вбачєаться з висновку судово-медичної експертизи №218 від 15.08.2014 року у потерпілого виявлені тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, забита рана лівої скроневої області, синці в області лівої очниці, обширна забита рана з боку задньовнутрішньої поверхні в середній третині лівого передпліччя, поверхневі і глибокі садна в області середньої третини правої гомілки /1/, лівої нижньої кінцівки /4/, а також забій м`яких тканин (з підшкірними гематомами) в області нижньої третини лівого стегна і лівого колінного суглоба. Перераховані вище тілесні ушкодження спричинені можливо 19.06.2014 року в результаті неодноразових ударів тупими предметами. Можливість нанесення даних травм молотком не виключається. Всі виявлені у потерпілого тілесні ушкодження по судово-медичним критеріям не відносяться до небезпечних для життя. Зокрема, обширна рана середньої третини лівого передпліччя, яка ускладнилася інфікуванням (нагниванням), спричинила тривалий розлад здоров`я тривалістю більше 21 дня і по даному критерію відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Суд не знаходить підстав для виправдання ОСОБА_5 , а його свідчення суд оцінює критично, оскільки вони суперечать доказам, дослідженим судом, і розцінює ці свідчення, як захисну позицію обвинуваченого з метою уникнути відповідальності за скоєне.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65- ст.67 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його соціальне та сімейне становище. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом визнаються: задовільна характеристика з місця проживання, те, що обвинувачений до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину. Судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 ..
Враховуючи всі пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини, а також відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, згідно ч.2 ст.65 КК України, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів, буде призначення йому покарання без ізоляції його від суспільства з призначенням йому покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує у порядку, визначеному ст.100 КПК України.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди підлягає задоволенню частково на підставі статей 23, 1166, 1167 ЦК України. Майнова шкода підлягає стягненню у повному обсязі у сумі 740 гривень, згідно наданих чеків та квитанцій про витрати на лікування потерпілого. Визначаючи розмір моральної шкоди на користь потерпілого, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань ОСОБА_4 , а також те, що відносно нього скоєно злочин ОСОБА_5 , в результаті якого стан здоров`я потерпілого погіршився. При визначенні розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності і справедливості, а також матеріальне становище обвинуваченого, який офіційно не працює та сам існує за рахунок періодичних випадкових заробітків, має на утриманні неповнолітню дитину. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 7000 (сім тисяч) гривен.
У разі часткового задоволення позову підлягають відшкодуванню судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України. Суд вважає, що підлягають стягненню із ОСОБА_5 користь держави судовий збір за розгляд вимоги про відшкодування майнової шкоди у сумі 243,60 гривень та моральної шкоди у сумі 243,60 гривень, на загальну суму 487,20 гривень.
Запобіжний захід до ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст.ст.369-376, 392, 393,395 КПК України, ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 місяців.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до п.2,п.3 ч.1 ст.76 КК покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме:слюсарний молоток з дерев`яною ручкою та металевим квадратним бойком, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області, після набрання вироком законної сили знищити, згідно п.4 ч.9 ст.100 КПК України.
Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_5 не обирався.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Роздільнянський районний суд Одеської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Суддя: ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Вирок набрав законної сили _____ ________ 2014 року
Суддя ______________ ОСОБА_1
Оригінал рішення знаходиться в суді
у справі за _______________,
провадження _______________
Голова Роздільнянського районного суду
Одеської області ___________________ ОСОБА_13