Справа №
В И Р О К

І М ' Я М У К Р А Ї Н И

22
вересня 2008 року
Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Падалка В.О.

при секретарі - Олексієнко О.Г.

за участю
прокурора - Вдовиченко К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Южноукраїнську Миколаївської області
кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Привольне Баштанського
району Миколаївської області, громадянки України, з неповною середньою освітою,
не працюючої, одруженої, яка має на
утриманні двох неповнолітніх дітей, мешканки АДРЕСА_1, раніше не судимої, - за ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.02.2008 року
ОСОБА_1, здійснюючи допомогу своїй напарниці
ОСОБА_2, з якою разом працювала у КП "ЖЕО" в якості працівника з комплексного прибирання
будинків з прилеглими територіями "ЖЕО-4", у знятті грошових коштів з
кредитного рахунку останньої за допомогою пластикової картки
"універсальна" ВАТ КБ "ПриватБанк" НОМЕР_1, через банкомат,
розташований в магазині "Експрес-Маркет" по проспекту Леніна в м.
Южноукраїнську Миколаївської області, запам'ятала при цьому її пін-код
"НОМЕР_2".

Вранці 04.04.2008 року, ОСОБА_1, з корисних спонукань,
скориставшись тим, що ОСОБА_2 до початку роботи залишила свої речі в підсобному
приміщенні КП "ЖЕО-4" по бульвару Шевченка №8 в м. Южноукраїнську, за
допомогою ключів, що були в неї, оскільки вона там працювала, у відсутності
інших працівників, відкрила підсобне приміщення, де з пакунку, що належить
ОСОБА_2, витягла гаманець, звідки дістала вказану банківську пластикову картку.
Після цього, через банкомат, розташований в магазині "Експрес-Маркет"
по проспекту Леніна в м. Южноукраїнську, викрала з кредитного рахунку ОСОБА_2
гроші в сумі 50 гривень та відразу ж віднесла кредитну картку в підсобне
приміщення "ЖЕО-4", поклавши її на місце.

Вранці 30.04.2008 року ОСОБА_1, продовжуючи свій
злочинний умисел, аналогічним способом, з того ж підсобного приміщення, знову
взяла кредитну картку, що належить ОСОБА_2 та повторно викрала з неї кошти в
сумі 220 гривень, знявши їх через
банкомат, розташований в магазині "Експрес-Маркет" по
проспекту Леніна в м. Южноукраїнську.

Будучи звільненою з КП "ЖЕО" за прогули -
05.05.2008 року, ОСОБА_1, не здала ключі
від підсобного приміщення по бульвару Шевченка, залишивши їх у себе.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 аналогічним способом - використовуючи
кредитну картку "ПриватБанк", повторно викрала з кредитного рахунку
ОСОБА_2: 26.05.2008 року - 1000 гривень, 28.05.2008 року - 500 гривень,
23.06.2008 року - 150 гривень, заподіявши потерпілій ОСОБА_2 за період з
04.04.2008 року по 23.06.2008 року, матеріальні збитки на загальну суму 1920
гривень.

Підсудна ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому їй звинуваченні
за ст. 185 ч. 3 КК України визнала повністю і пояснила, що з осені 2007 року по
квітень 2008 року працювала в КП "ЖЕО" №4 у якості двірника.
Наприкінці лютого 2008 року, на прохання напарниці ОСОБА_2, здійснювала
допомогу останній у отриманні заробітної плати через банкомат
"ПриватБанка" з використанням пластикової картки, запам'ятавши при
цьому її пін-код. Після цього, періодично, протягом квітня - червня 2008 року, використовуючи ключі від
підсобного приміщення, якими користувалася, оскільки перебувала в трудових
відносинах з КП "ЖЕО", у відсутності інших працівників, брала з
гаманця ОСОБА_2 її кредитну картку, з якої через банкомат
"ПриватБанку" знімала грошові кошти - всього п'ять разів, загальною
сумою 1920 гривень, використовуючи їх на власні потреби. Цивільний позов ОСОБА_2 визнає в повному
обсязі. У скоєному щиро кається.

Потерпіла
ОСОБА_2в судовому засіданні пояснила, що працює двірником КП "ЖЕО" та
користується підсобним приміщенням по бульвару Шевченка №8 для зберігання
інвентарю та спецодягу, до якого мають доступ й інші працівники КП
"ЖЕО". Оскільки, заробітну плату отримувала через банкомат,
29.02.2008 року попросила свою напарницю ОСОБА_2 допомогти їй розібратися у
користуванні пластиковою карткою, повідомивши при цьому свій пін-код.

Таким чином,
29.02.2008 року, з допомогою підсудної, зняла зі свого рахунку 200 гривень і
оскільки заробітну плату в КП "ЖЕО" виплачували невчасно, з січня
2008 року, банк відраховував з її заробітної плати борг за кредитом, а вона до
липня 2008 року карткою не користувалася.

На початку липня
2008 року, звернула увагу, що з її зарплатного рахунку банком відраховується
надто велика сума та для з'ясування дійсної суми боргу звернулася до відділення
"ПриватБанку", де їй повідомили, в період з квітня по липень 2008
року, з її карточки неодноразово знімалися гроші. Оскільки, за вказаний період
жодного разу не знімала грошей зі свого рахунку, написала заяву в КБ
"ПриватБанк" для з'ясування цих обставин. Через деякий час, її
запросили до відділення "ПриватБанку", де надали знімки особи, що
знімала гроші з її рахунку, отримані з камери спостереження банкомату. На
знімках, вона впізнала колишню колегу по роботі, звільнену у травні 2008 року з
роботи за прогули - ОСОБА_1, якій ніколи не давала свою картку та не дозволяла
самостійно знімати гроші зі свого рахунку. Після цього, за фактом викрадення з
її рахунку грошових коштів, звернулася до Южноукраїнського МВ УМВС України в
Миколаївській області. Згідно банківської роздруківки, за період з квітня по
липень 2008 року, ОСОБА_1 з її рахунку викрадено 1920 гривень, чим заподіяно
матеріальні збитки. Заявляє цивільний позов на загальну суму 1977 гривень 60
копійок, які просить стягнути з ОСОБА_1.

Виходячи з
вищевикладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинила злочин, передбачений ст. 185 ч.
3 КК України - таємне викрадення чужого
майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.

При призначенні покарання ОСОБА_1, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка посередньо характеризується за
місцем проживання, раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину,
обставину, що пом'якшує покарання - щире каяття та сприяння у розкритті злочину
і вважає за необхідне призначити їй покарання
у вигляді позбавлення волі, з
звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК
України, поклавши на неї обов'язки передбачені п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний
позов ОСОБА_2, в частині стягнення з ОСОБА_1. заподіяної матеріальної шкоди,
підлягає повному задоволенню, в сумі 1977 гривень 60 копійок, як підтверджений
матеріалами кримінальної справи, на підставі ст. 1166 ЦК України, яка
передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У
Д И В :

ОСОБА_1
визнати винною за ст. 185 ч. 3 КК України і призначити їй покарання - 3 (три)
роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання, з
випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не
вчинить нового злочину.

На
підставі п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов'язок повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний
захід, до вступу вироку в законну силу -
залишити підписку про невиїзд.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 1977 (одну тисячу дев'ятсот сімдесят сім)
гривень 60 копійок на відшкодування матеріальної шкоди.

На вирок
може бути подана апеляція в апеляційний суд Миколаївської області, протягом 15
діб, через Южноукраїнський міський суд, з моменту проголошення, всіма
учасниками процесу.

Суддя -