Справа
№ 11-а-2367/2007 р.
у 1 інстанції Кормушин К.О.
Категорія ст. 383,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
листопада 2007 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого
судді Полтавцевої Г.А., Суддів
Вдовіченка С. Л., Журавля О.О.

За
участю прокурора Карпука Ю.А., захисника
заявника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,
представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянула у відкритому судовому засіданні в
розташуванні суду матеріали провадження у скарзі заявника , ОСОБА_1 3а апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді скарги судом
першої інстанції на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21
травня 2007 року, якою повністю
задоволено скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника прокурора Шевченківського
району міста Києва від 30 березня 2007 року про порушення кримінальної справи
відносно нього за ознаками вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст. 383 КПК України, скасовано вказану постанову та відмовлено в
порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1

Розглянувши
справу, колегія суддів, -

встановила :

21
травня 2007 року Шевченківський районний суд міста Києва розглянув по суті та
повністю задовольнив скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника прокурора
Шевченківського району міста Києва від 30 березня 2007 року про порушення
кримінальної справи відносно нього за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.
383 КПК України, скасував вказану
постанову та відмовив у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1

На
обґрунтування суд вказав, що на час
вирішення питання про порушення кримінальної справи у заступника прокурора не
було достатніх підстав для такого рішення,
оскільки жодних доказів наявності у ОСОБА_1 прямого умислу на
неправдивий донос в матеріалах дослідчої перевірки нема.

Не
погодившись зі вказаним рішенням,
прокурор, який брав участь у
розгляді скарги судом першої інстанції,
подав апеляцію, в якій ретельно
аналізує матеріали дослідчої перевірки,
викладає зібрані докази того, що
саме ОСОБА_1 звернувся до органу внутрішніх справ із заявою

про
таємне викрадення майна ТОВ „Магістраль",
одним із засновників і керівником якого він є, і повідомив у цій заяві, що до вказаного може мати відношення колишня
працівниця товариства ОСОБА_6 , про це ж
ОСОБА_1 твердив у своїх первинних поясненнях і на першому допиті, натомість головний бухгалтер товариства
ОСОБА_5 одразу пояснила, що їй нічого не
відомо про будь-який злочин та причетність до нього саме ОСОБА_6 , остання також заперечувала причетність до
злочину, а в подальшому і сам ОСОБА_1
визнав відсутність події злочину і просив закрити кримінальну справу, порушену за його заявою.

Ці
відомості прокурор вважає достатніми підставами для рішення про порушення
кримінальної справи, а тому пропонує
постанову суду скасувати і відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його скарги.

Заслухавши
доповідь судді, виступи прокурора та
представника потерпілої на підтримку апеляції,
захисника заявника - проти її задоволення, перевіривши та обговоривши доводи
сторін, судова колегія визнає наступне.

Суд
першої інстанції з достатньою повнотою,
всебічно та об'єктивно дослідив фактичні дані, на підставі яких було прийняте рішення про
порушення кримінальної справи, повно та
правильно виклав, проаналізував та
оцінив їх з позиції належного процесуального оформлення та достатності в якості
підстав для порушення кримінальної справи,
в силу чого прийшов до правильного висновку про відсутність достатніх
підстав для порушення кримінальної справи на час прийняття цього рішення і
переконливо обгрунтував свої висновки.

.
Насправді, правова позиція прокурора в
апеляції ґрунтується лише на тих обставинах,
що ОСОБА_1 дійсно подав заяву про зникнення певного майна та печатки
товариства і в початкових поясненнях твердив,
що, оскільки ОСОБА_6
була в той же період звільнена з роботи в
товаристві, він вважає саме її причетною
до цього зникнення, а також на
тому, що розслідуванням справи за заявою
ОСОБА_1 не встановлено взагалі події злочину,
що в подальшому визнав і сам ОСОБА_1

Між
тим, як правильно вказує і суд першої
інстанції, жодних доказів тому, що вже подаючи первинну заяву про злочин
ОСОБА_1 заздалегідь знав про неправдивість цієї заяви в матеріалах провадження
у скарзі та матеріалах, на підставі яких
порушено кримінальну справу суду не надано.

Відтак, апеляція прокурора задоволенню не
підлягає, оскільки суд першої інстанції
прийняв у скарзі законне та обґрунтоване рішення.

До
такого ж висновку, як вбачається з
матеріалів провадження у скарзі, прийшов
апеляційний суд, розглядаючи 20 липня
2007 року апеляцію потерпілої на цю ж постанову суду першої інстанції. Згадана
ухвала набрала чинності і має силу закону.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366,
382 КПК України, колегія
суддів, -

ухвалила :

Апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді
скарги судом першої інстанції на постанову Шевченківського районного суду міста
Києва від 21 травня 2007 року, якою
повністю задоволено скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника прокурора
Шевченківського району міста Києва від 30 березня 2007 року про порушення
кримінальної справи відносно нього за Ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.
383 КК України, скасовано вказану
постанову та відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1
3алишити без задоволення, а вказану
постанову суду першої інстанції - без змін.