справа № 619/2928/14-к
провадження 1-кс/619/247/14
УХВАЛА
іменем України

16 червня 2014 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора прокуратури Дергачівського району Харківської області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000015 від 28.04.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,
встановив:
Органом досудового розслідування встановлено, що прокуратурою Дергачівського району Харківської області за результатом перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням земельного законодавства на території Дергачівського району 28.04.2014 внесено відомості до ЄРДР за ч.2 ст.364 КК України та розпочате досудове розслідування в кримінальному провадженні 000015, проведення якого доручено СВ Дергачівського РВ ГУМВС України в порядку ст.216 КПК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що розпорядженням Дергачівської РДА від 29.11.2006 громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надано дозвіл на розроблення проектів відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства по 1 га кожному на території Малоданилівської селищної ради за межами населеного пункту. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі вищевказаного розпорядження розроблено проекти землеустрою, які погоджено колишніми посадовими особами відділу Держкомзему Дергачівського району та відділу архітектури і містобудування Дергачівської райдержадміністрації, шляхом надання письмових висновків, які в оригіналі зберігаються в проектах землеустрою у відділі Держземагентства Дергачівського району Харківської області. На підставі зазначених погоджень, Дергачівською РДА розпорядженнями № 1158 від 29.11.2007, №1157 від 29.11.2007 та № 295 від 19.11.2008 завтерджено проекти землеустрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та передано у власність земельні ділянки загальною площею 3 га (по 1 га кожному) для ведення особистого селянського господарства на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району за межами населеного пункту. Також встановлено, що на підставі зазначених розпоряджень Дергачівської РДА ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримано державні акти на право власності на земельні ділянки загальною площею 3 га ( по 1 га кожному) для ведення особистого селянського господарства на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району за межами населеного пункту. Вказані державні акти на право власності зареєстровані у встановленому законом порядку. Земельним ділянкам під час приватизації присвоєно кадастрові номери :02:000:0023, :02:000:0024, :02:000:0025. Вартість зазначених земельних ділянок згідно з висновком спеціаліста у сфері професійної оціночної діяльності ПП «Перспектива-Земля» станом на 24.04.2014 складає 1248900 грн. Разом з тим, в ході перевірки на підставі висновків спеціалістів у сфері геодезичної діяльності Харківського державного проектно-вишукавального інституту агромеліорації і лісового господарства «Харківдіпроагроліс» та ПП «перспектива-Земля», встановлено, що земельні ділянки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з кадастровими номерами :02:000:0023, :02:000:0024, :02:000:0025 знаходяться на території земель, наданих у постійне користування Данилівському дослідному держлісгоспу та займають виділи 13, 19, 12, 15, 16, 18 кварталу № 232 Дергачівського лісництва, яке структурно входить до Данилівського дослідного держлісгоспу. Також в ході слідства встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0023, :02:000:0024, :02:000:0025 були передані фізичним особам без погодження з Данилівським дослідним держлісгоспом та без надання дозволу на вилучення вказаних земель з постійного користування Данилівського дослідного держлісгоспу. Вищевказана земельна ділянка Дергачівського лісництва Данилівського дослідного держлісгоспу перебуває в постійному користуванні зазначеного підприємства на підставі матеріалів лісовпорядкування, які згідно з п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками є документами, що підтверджують право на раніше надані землі. Однак, колишніми посадовими особами відділу Держкомзему Дергачівського району та відділу архітектури і містобудування Дергачівської райдержадміністрації в 2007-2008 роках було надано висновки про те, що земельні ділянки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з кадастровими номерами :02:000:0023, :02:000:0024, :02:000:0025 перебувають у запасі та про те, що побічних землекористувачів не виявлено. Таким чином, внаслідок дій вчинених колишніми посадовими особами відділу земельних ресурсів в Дергачівському районі, відділу архітектури і містобудування Дергачівської райдержадміністрації призвели до незаконного вибуття з власності держави без належного дотримання процедури вилучення земельних ділянок з постійного користування Данилівського дослідного держлісгоспу в порядку ст.149 Земельного кодексу України. Окрім цього, передача земельних ділянок відбулася всупереч вимогам ст.ст.20, 186, 1861 Земельного кодексу України та ст.57 Лісового кодексу України, оскільки цільове призначення земельних ділянок не було змінено належним чином з лісогосподарського призначення на с/г призначення. Втрати лісогосподарського виробництва всупереч вимогам ст. 207 Земельного кодексу України та ст.50 ЗУ «Про землеустрій» не розраховувалися та не сплачувалися. Вищевказані дії посадових осіб спричинили тяжкі наслідки інтересам держави, які виражені в збитках на суму 1248,тис. грн.
До суду надійшло клопотання прокурора прокуратури Дергачівського району Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:000:0023, яка належить ОСОБА_7 ; :02:000:0024, яка належить ОСОБА_8 ; :02:000:0024, яка належить ОСОБА_8 .
В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Так, при необхідності витребування земельних ділянок у добросовісних набувачів слід враховувати що відповідно до ч.3 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у справах за позовами власників майна щодо його відчуження за наступними правочинами таке майно може бути витребувано від особи шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК України. За результатами досудового розслідування прокуратурою Дергачівського району буде пред`явлено позови в інтересах держави до Дергачівського районного суду про витребування незаконно відведених земельних ділянок, у зв`язку з чим, для забезпечення позову в подальшому, а також з метою повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні вбачається за необхідне накласти арешт на незаконно відведені земельні ділянки. Право власності на земельні ділянки що належить арештувати, підтверджується копіями державних актів та інформаційними довідками з державного реєстру прав та обтяжень на нерухоме майна та з Державного земельного кадастру України, що додаються. В ході досудового розслідування встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0024 від імені ОСОБА_4 та :02:000:0025 від імені ОСОБА_5 на підставі договорів купівлі-продажу перереєстровані 26.11.2008 на ОСОБА_8 . Вищевикладені обставини свідчать про те, що не накладення арешту на незаконно передані земельні ділянки на початку досудового розслідування може призвести до того, що протягом розслідування кримінального провадження особи, які причетні до вчинення злочину матимуть змогу вільно розпоряджатися та вчиняти інші земельно-технічні правочини ( поділ, об`єднання своїх земельних ділянок) з метою уникнення цивільно-правової відповідальності, а також з метою перешкоджання встановленню істини в кримінальному провадженні. Зазначені земельні ділянки є безпосереднім об`єктом посягання в кримінальному провадженні та мають досліджуватися слідством у тому вигляді, в якому вони незаконно вибули з власності держави.
Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Так як надані слідчому матеріали не містять даних про тимчасове вилучення майна, то слідчий суддя відповідно до ч.2 ст.172 КПК України вважає за можливе проведення розгляду клопотання без повідомлення власників земельних ділянок.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав, які зазначені у ньому.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних мотивів.
Як зазначено вище 28 квітня 2014 року відповідно до вимог КПК України до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, особа, яку повідомлено про підозру, не встановлена.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч.1 ст.167 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.
Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст.276 279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів, у кримінальному провадженні №0000015 від 28.04.2014 року підозра нікому не пред`явлена.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З огляду на наведене, слідчий суддя визнає, що клопотання про накладення арешту на майно є передчасним та відмовляє у його задоволенні, оскільки на момент його розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
У задоволенні клопотання прокурора прокуратури Дергачівського району Харківської області про арешт майна відмовити повністю.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1