Справа № 369/1514/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/93/15 Доповідач у 2 інстанції Загоруйко
Категорія 05.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
«05» березня 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши в місті Києві апеляційну скаргу захисника на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2015 року, за якою скаргу адвоката ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора прокуратури Києво-Святошинського району Київської області повернуто особі, яка її подала,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з ухвалою, адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність прокурора прокуратури Києво-Святошинського району Київської області, яка на його думку, полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Повертаючи скаргу автору, суд 1-ї інстанції вказав, що чинним законодавством не передбачено можливості оскарження рішення, дії та бездіяльності прокурора представником заявника.

Не погоджуючись з даною ухвалою, адвокатом подано апеляційну скаргу, в якої він просить поновити строки на апеляційне оскарження вказаної вище ухвали, скасувати її, та призначити новий розгляд у суді 1-ї інстанції. В обґрунтування цього він вказує, що ухвалу суду від 13.02.2015 року була отримана поштою лише 23.02.2015 року. На думку апелянта, суд 1-ї інстанції, керуючись «хибною практикою діяльності судової системи ківаловсько-януковічевського зразка», допустив порушення та обмеження права громадянина на їх право на захист, та їх представництво адвокатами. Крім того, адвокат вважає, що слідчий суддя не знає, або не враховує у своїй діяльності норми Конституції України, а профільний закон адвокатури може здивувати слідчого суддю. До того ж, на його переконання, слідчим суддєю невірно встановлено статус ОСОБА_9 як заявника, оскільки той являється потерпілим від злочину, і «суд, всупереч Конституції України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики встановив, що така процесуальна особа, як заявник, не може бути представлена іншою особою, фахівцем у галузі права.»

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виступ захисника, який підтримав свою скаргу та наполягав на її задоволенні, апеляційний суд, обговоривши доводи скарги, та вивчивши матеріали провадження, знаходить ухвалу законною та обґрунтованою, виходячи при цьому з наступного.

Оскільки апеляційна скарга подана захисником у встановлений Законом строк, то питання поновлення строку на оскарження ухвали слідчого адвокатом ОСОБА_8 в даному конкретному випадку розгляду не підлягає за відсутністю предмету розгляду.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 25 грудня 2014 року звернувся до прокурора Києво-Святошинського району Київської області зі «скаргою на протиправні дії слідчого ОСОБА_10 », а не зі «зверненням про вчинене та зафіксоване кримінальне правопорушення», як вказав адвокат у скарзі. У скарзі, в тому числі, ОСОБА_9 повідомив про, нібито, скоєння громадянкою ОСОБА_11 у серпні невідомого року крадіжки невідомої кількості речей, яки належать ОСОБА_9 . На дану скаргу автору було надано письмову відповідь прокурором району.

Оскільки вказані вище документи не містять будь-якого позначення процесуального статусу ОСОБА_9 , то суд 1-ї інстанції вірно визначив його як заявника, і це, по суті, співпадає з думкою адвоката ОСОБА_8 , який у своїй апеляційній скарзі визначив статус ОСОБА_9 як «скаржника».

Стаття 303 КПК України передбачає, що бездіяльність слідчого, прокурора може бути оскаржена лише заявником, а не його представником, а тому слідчий суддя обґрунтовано повернув скаргу адвокату, належним чином мотивувавши своє рішення, та з яким колегія суддів погоджується.

Будь-яких законних підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді автор скарги не наводить, а лише обмежився загальними фразами на кшталт «судової системи ківаловсько-януковічевського зразка», необхідності люстрації судді, «який зацікавлений в обмеженні та знищенні інституту адвокатури», «злочинної практики прокурорів та правоохоронців, яка була створена та впроваджена минулим Генеральним прокурором України часів Президента ОСОБА_12 », та інше.

Більш того, адвокат звинувачує слідчого суддю в тому, що той розглянув скаргу та оголосив ухвалу, не викликавши ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 . Дане посилання адвоката безумовно свідчить про те, що він належним чином не знайомився зі змістом ухвали, яку він оскаржує, оскільки його скарга по суті слідчим суддею не розглядалась взагалі, а була повернута особі, яка її подала.

Таким чином, не знаходячи підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката, керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Київської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2015 року, за якою скаргу адвоката ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора прокуратури Києво-Святошинського району Київської області повернуто особі, яка її подала, - без змін.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ