УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2008
року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Безверхого О.М.,

суддів - Олійника В.Б., Моїсеєнко Т.М.,

з участю
прокурора - Ворфоломеєвої Н.П.,

захисника -
ОСОБА_1

засуджених -
ОСОБА_2,ОСОБА_3,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляціями
засуджених ОСОБА_2 таОСОБА_3 на вирок Зарічного районного суду м. Суми, від 6
серпня 2008 року, яким

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець с. В. Рибиця, Краснопільського р - ну,
Сумської обл., мешканець с.АДРЕСА_1., раніше не судимий,

засуджений: за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у
виді позбавлення волі на строк 4 роки;

за ст. 187 ч. 2 КК
України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією
всього йому належного майна.

На підставі ст.
70 ч. 1 КК України, ОСОБА_2. за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, остаточно визначено до відбуття покарання у
виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього йому належного
майна.

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженець м. Тячев, Закарпатської обл.,
мешканець с.АДРЕСА_2, раніше не судимий,

засуджений:
за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

за ст. 187 ч. 2 КК України до
покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього йому
належного майна.

На підставі ст.
70 ч. 1 КК України, ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, остаточно визначено до відбуття покарання у
виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього йому належного
майна.

За
вироком суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3. засуджені за вчинення наступних дій.

5
березня 2008 року, близько 21 години 40 хвилин, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3
зустріли раніше їм не знайому ОСОБА_4., після чого ОСОБА_2 та ОСОБА_3.,
домовились між собою на заволодіння належного їм майном.

ОСОБА_3.,
знаходячись позаду ОСОБА_4., закривши їй руками очі та рота, забрав у неї пакет
з речами, а ОСОБА_2 вирвав з рук сумку.

Таким
чином ОСОБА_2 та ОСОБА_3. заволоділи належними ОСОБА_4 жіночою сумкою, вартістю
52 грн., зарядним пристроєм до телефону „NOKIA 6300”, вартістю 25
грн., ножицями, вартістю 70 грн., шкіряним гаманцем, вартістю 147 грн., 3 - а
метрами тканини „бархат”, вартістю 300 грн., 1,5 метрами тканини „герон”,
вартістю 13 грн., 3 монетами, відповідно Ірану, Великобританії та Болгарії, 5 -
ма ключами, поліетиленовим пакетом, рукавицями з бавовни, які для ОСОБА_4. не
становлять ніякої цінності, а також грошима в сумі 112,50 грн. та 2 доларами
США, що згідно курсу НБУ становить 10,10 грн., а всього майном на суму 729,15
грн.

Крім
цього, 5 березня 2008 року, близько 23 години, ОСОБА_2 та ОСОБА_3., перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля будинкуАДРЕСА_4, побачивши раніше їм не
знайомого ОСОБА_5 і, попередньо домовившись між собою, здійснили на нього
напад, що поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров'я ОСОБА_5, з
метою заволодіння його майном, наносячи йому удари по різним частинам тіла та
здавлюючи шию руками, у зв'язку з чим останньому були заподіяні тілесні
ушкодження у вигляді черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, які
кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад
здоров'я, а після цього заволоділи належними ОСОБА_5 мобільним телефоном „NOKIA
N 73”, вартістю 2114 грн., разом з сім - картою мобільного оператора „Лайф”,
яка матеріальної цінності для ОСОБА_5 не становить, та з флеш - картою, ємністю
2 Гб, вартістю 140 грн., наручним годинником „Омакс”, вартістю 45 грн., а
всього майном на суму 2299 грн.

На вирок
суду надійшли апеляції від засуджених ОСОБА_2 таОСОБА_3 в яких ставиться
питання про пом'якшення призначеного їм покарання, оскільки суд при призначенні
покарання не врахував ряд пом'якшуючих покарання обставин, крім того ОСОБА_2
вважає, що його дії незаконно кваліфіковані за ст. 187 ч. 2 КК України,
оскільки він та ОСОБА_3. наносили удари потерпілому ОСОБА_5 із - за того, що
той штовхнув його, ОСОБА_2, коли вони проходили мимо нього, а вже після цього
забрали належне їм майно. У зв'язку з цим засуджений ОСОБА_2 вважає, що його
дії повинні кваліфікуватись як хуліганство та грабіж.

Заслухавши
доповідь судді, щодо суті вироку та поданої апеляції, думку прокурора про
заперечення апеляцій, думку захисника та пояснення засуджених про підтримку
апеляцій, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляції
підлягають до часткового задоволення.

Колегія
суддів вважає, що суд, піддавши аналізу зібрані по справі докази у їх
сукупності, обгрунтовано дійшов до висновку про винність ОСОБА_2 таОСОБА_3 в
вчиненому та вірно кваліфікував їх дії за ст. ст. 186 ч. 2; 187 ч. 2 КК України.

Мотиви
апеляції засудженого ОСОБА_2 про невірність кваліфікації його дій судом колегія
суддів знаходить не обгрунтованими з наступних підстав.

Так, суд
на законних підставах прийняв до уваги пояснення потерпілого ОСОБА_5, які той
давав в ході очних ставок між ним та ОСОБА_2. і ОСОБА_3. ( а. с. 98 - 99; 149 -
150, Т. 1 ) із яких судом було встановлено, що 5 березня 2008 року, в вечірній
час, ОСОБА_2 та ОСОБА_3., наносячи ОСОБА_5 удари в різні частини тіла, у
зв'язку з чим йому було заподіяно тілесні ушкодження і він вимушений був
проходити відповідне лікування, забрали належне йому майно, а потім втекли.

Ці
пояснення потерпілого знайшли своє підтвердження і в поясненнях ОСОБА_2
таОСОБА_3, як при проведенні вказаної слідчої дії, так і в ході судового розгляду
справи, в тій їх частині, що вони 5 березня 2008 року, в вечірній час,
застосовували фізичне насильство відносно потерпілого ОСОБА_5 та заволодівали
належним йому майном в ході цього.

Крім
того, судом з протоколів виявлення та вилучення ( а. с. 16; 18, Т. 1 ), було
встановлено, що 5 березня 2008 року у
ОСОБА_2 таОСОБА_3 були виявлені та вилучені речі, що належать потерпілим
ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Також
судом з висновку судово - медичної експертизи ( а. с. 53, Т. 1 ) було
встановлено, що потерпілому ОСОБА_5 в ході його побиття ОСОБА_2. і ОСОБА_3.,
були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад
здоров'я.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що суд на законних підставах кваліфікував дії
ОСОБА_2 таОСОБА_3 за ст. 187 ч. 2 КК України.

В той же
час колегія суддів вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_2. та ОСОБА_3 за
ст. 187 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, навіть в мінімальному розмірі,
що передбачений санкцією цього закону, за своїм розміром є надто суворим, виходячи
з обставин, що стосуються їх особистостей.

Колегія
суддів вважає, що ступінь тяжкості вчинених ними злочинів та суспільної
небезпечності наслідків, що настали, давала суду підстави дійти до висновку про
необхідність призначення ОСОБА_2. та ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі,
при цьому і з урахуванням ряду встановлених судом пом'якшуючих покарання
обставин, а саме того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3. раніше до кримінальної
відповідальності не притягувались, позитивно характеризуються, повністю себе визнали
винними в вчиненому, мають сім'ї, де виховують неповнолітніх дітей, мають
захворювання.

Однак за
наявності таких обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь
тяжкості вчинених ОСОБА_2. та ОСОБА_3. злочинів, колегія суддів доходить до
висновку про необхідність призначення ОСОБА_2. та ОСОБА_3 покарання за ст. 187
ч. 2 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої
санкцією вказаного закону, на підставі ст. 69 КК України.

Таким
чином колегія суддів, не знайшовши підстав для визнання висновків суду
незаконними, щодо винуватості ОСОБА_2 таОСОБА_3 в вчиненому та кваліфікації їх
дій, в той же час вважає необхідним пом'якшити призначене їм судом покарання, тим самим частково задовольнити їх
апеляційні вимоги.

Керуючись
ст. ст. 366;367; 372; 377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засуджених ОСОБА_2 таОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок
Зарічного районного суду м. Суми, від 6 серпня 2008 року, відносно ОСОБА_2
таОСОБА_3, змінити, пом'якшивши ОСОБА_2. та ОСОБА_3 покарання за ст. 187 ч. 2
КК України.

Вважати
ОСОБА_2 засудженим за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення
волі на строк 4 роки.

Призначити
ОСОБА_2 за ст. 187 ч. 2 КК України покарання у виді позбавлення волі, з
застосуванням ст. 69 КК України, на строк 5 років з конфіскацією всього йому
належного майна.

На
підставі ст. 70 ч. 1 КК України ОСОБА_2 за сукупністю злочинів, шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до
відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією
всього йому належного майна.

Вважати
ОСОБА_3 засудженим за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення
волі на строк 4 роки.

Призначити
ОСОБА_3 за ст. 187 ч. 2 КК України покарання у виді позбавлення волі, з
застосуванням ст. 69 КК України, на строк 5 років з конфіскацією всього йому
належного майна.

На
підставі ст. 70 ч. 1 КК України , ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до
відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією
всього йому належного майна.

В іншій
частині вирок суду залишити без зміни.

Головуючий

Судді