Справа № 11-418/2007року Головуючий
в 1-й інстанції Боровицький О.А.
Категорія ст. 213 ч.1 КК України.. Доповідач
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

15 червня 2007
року колегія судців судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Хмельницької області у складі:

головуючого
судді: Задворного О.Л.

суддів: Курдзіля
В.Й., Суслова М. І.

з участю
прокурора: Леськіва В.О. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Староконстянтиніського
райсуду від 20
жовтня 2005 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця

та мешканця с Старий Остропіль
Староконстянтинівського району Хмельницької області, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого; засуджено: за ст.
213 ч.1 КК України до 120 годин громадських робіт.

Засуджений
знаходиться на підписці про невиїзд..

Доля речових
доказів вирішена у відповідності до ст.
81 КПК України.

Вироком
місцевого суду ОСОБА_1 визнано винним в тому,
що він з лютого по липень 2004 року організував у домогосподарстві своєї
матері ОСОБА_2, яке розташоване по
АДРЕСА_1, незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту і здійснював
закупівлю брухту кольорових металів в мешканців с Старий Остропіль, який зберігав за вищезгаданою адресою.

Операції з брухтом кольорових металів ОСОБА_1 здійснював без державної

реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено

законодавством.

Всього у
ОСОБА_1 було вилучено 595 кг. брухту кольорових металів, загальною вартістю 1309 грн.

В своїй
апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки ніякого злочину він не скоював.

Стверджує, що вилучений з господарства металобрухт
належить йому та його матері, який
накопичився за багато років господарської діяльності, що свідки обмовили його у скоєнні зазначеного
злочину.

Вважає, що для збирання металобрухту йому не потрібно
було реєструватись у відповідних органах як підприємцю і суд незаконно
конфіскував весь металобрухт.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
прокурора про законність та обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та перевіривши
доводи апеляції і касаційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів вважає, що апеляція засудженого не підлягає
задоволенню.

Висновок
суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у порушенні порядку здійснення
операцій з металобрухтом при зазначених у вироку обставинах відповідає
матеріалам справи і ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах.

2

Доводи в апеляції засудженого про те, що досудове слідство проведено неповно та
однобічно, а суд розглянув справу не об'єктивно і
зазначеного злочину він не скоював є безпідставними.

Ці
заперечення проти звинувачення детально розглядались судом та спростовані
слідуючими доказами.

Як
вбачається з показань свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 вони на протязі 2004 року
неодноразово приносили зібраний ними брухт кольорових металів в
домогосподарство матері засудженого, де
останній приймав його. Кожен раз зважував брухт кольорових металів особисто
ОСОБА_1, за який він же і платив їм
гроші.

Будь-яких
документів про прийняття брухту кольорових металів засуджений не складав і їм
на підпис не давав.

Зазначений
брухт вони давали у вигляді деталей двигунів від мотоциклів, електропроводів, старих бідонів, електродвигунів, шматків жесті та інших побутових речей.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що йому як сільському голові с Старий Остропіль
неодноразово скаржились мешканці села про те,
що ОСОБА_1 займається скупкою брухту кольорових металів і під цим
приводом скуповує у різних осіб алюмінієвий посуд, який останні викрадають у місцевих мешканців.

Згідно
повідомлень Старокостянтинівских райдержадміністрації і ОДПІ, Хмельницької облдержадміністрацій та
Староостропільської сільської ради ОСОБА_1,
як суб'єкт підприємницької діяльності не зареєстрований і дозвіл для
здійснення операцій з металобрухтом йому не видавався (а.с. 12,
13, 14, 93).

З
показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вбачається, що вони влітку 2004 року проводили огляд
господарства ОСОБА_1 і виявили брухт кольорових металів - міді та алюмінію.

При цьому
ОСОБА_1 відібрав частину брухту, яка
належала йому та матері.

Інший
брухт, який за словами ОСОБА_1 він
скупив у мешканців села, було зважено і
здано на зберігання на склад.

Свідок
ОСОБА_13 пояснив, що влітку 2004
року, як понятий, він був присутній при огляді господарства
ОСОБА_1

В хліві
було виявлено різний брухт кольорових металів,
а на горищі будинку - мішки з брухтом алюмінію та міді. При цьому
засуджений пояснив, що зазначений
металобрухт він скупив у мешканців села.

Згідно
даних протоколів огляду та зважування вбачається, що в господарстві ОСОБА_1 виявлено різний
брухт кольорових металів (міді та алюмінію) загальною вагою 595 кг. (а.с. 6, 7,
78 - 86), вартість якого за
довідкою КП „Коопзаготпром" Старокостянтинівського РСТ становить 1309 кг.
(а.с. 16).

В своєму
поясненні від 17.07.2004 року ОСОБА_1 визнав,
що на протязі тривалого часу без державної реєстрації приймав від
мешканців села брухт кольорових металів,
якого виявилось 595 кг. і який він планував збути, (а.с. 8)

Зазначені
докази спростовують твердження апелянта про те,
що він не порушував порядку здійснення операцій з брухтом кольорових
металів.

Уся
сукупність зібраних у справі доказів була ретельно проаналізована судом, що дало можливість дійти обґрунтованого
висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєному злочині.

Доводи
апеляції про неправильність покладення в основу вироку показань свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 , ОСОБА_8, ОСОБА_7 безпідставні. їх показання були
послідовними і не викликали сумнів у суду щодо їх достовірності.

3

Тому ці
докази були обґрунтовано визнані належними і допустимими та покладені в основу
вироку.

Даних про
те, що зазначені свідки оговорили
засудженого в матеріалах справи не має.

Обов'язковість
державної реєстрації та отримання спеціального дозволу ( ліцензії) на
здійснення операцій з металобрухтом передбачено законодавством, а саме: Законами України „Про
металобрухт", „Про ліцензування
певних видів господарської діяльності",
„Положенням про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької
діяльності", затвердженого
постановою Кабміну України від 25.05.1998 року №740.

Тому
посилання в апеляції про незаконність засудження ОСОБА_1 за порушення порядку
здійснення операцій з металобрухтом колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на увагу.

Його дії
правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 213 КК України, а покарання призначено відповідно до
вимог ст. 65 КК України.

Порушень
вимог кримінально - процесуального закону,
які тягнуть скасування вироку, на
які посилається засуджений в своїй апеляції та касаційній скарзі, вивченням матеріалів справи не виявлено.

На
підставі п.4 ч.1 ст. 81 КПК України, суд обґрунтовано передав в дохід держави 595
кг. брухту кольорових металів.

З урахуванням
викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Вирок
Старокостянтинівського районного суду від 20 жовтня 2005 року стосовно ОСОБА_1
залишити без змін, а апеляцію останнього
- без задоволення.