Провадження 1 КП-200-576-13
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року
Бабушкінський районний суд
м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді
Марущак С.Л.

при секретарі
Гончарової В.Г.

прокурора Усенко
Д.В.

з участю:

захисника
ОСОБА_1

обвинуваченого
ОСОБА_2

законного представника
неповнолітнього обвинуваченого
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за
обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Дніпропетровська, громадянина
України, учня ВСШ №?31 10–го класу, який
виховується в повній сім'ї,
зареєстрований та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимого, на обліку в
СКМСД Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області та
в службі у справах дітей Бабушкінської
районної у місті Дніпропетровську Ради
не знаходиться,

у скоєні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2013 року, близько об 01 год. 30 хв.,
неповнолітній ОСОБА_2, знаходячись на
території гаражного кооперативу
„Колос-3", розташованого по вул.Данила
Нечая в м.Дніпропетровську, достовірно
знаючи про місце зберігання ключа від
гаражу № НОМЕР_2, маючи умисел на
незаконне заволодіння транспортним
засобом, спільно з неповнолітнім
ОСОБА_5, якого він залучив з метою
полегшення скоєння цього злочину, при
цьому, ввів в оману про істинність
свого умислу, не повідомляючи
останнього про свій злочинний намір,
прибув до зазначеного гаражу.

Реалізуючи свій злочинний умисел,
неповнолітній ОСОБА_2, взяв ключ від
гаражу в місці зберігання та відкрив
ворота гаражу НОМЕР_2, після чого
спільно з неповнолітнім ОСОБА_5, який
достовірно не знав про істинність
умислу ОСОБА_2, проникли в приміщення
гаражу НОМЕР_2, гаражного кооперативу
„Колос-3", розташованого по вул.Данила
Нечая в м.Дніпропетровську, де шляхом
перемикання дротів запалення, запустив
двигун автомобіля ВАЗ 21011, 1978 року
випуску, д/н НОМЕР_1, який передано
громадянином ОСОБА_6 у користування
ОСОБА_7 Після чого неповнолітній ОСОБА_2
на вказаному автомобілі, під
управлінням неповнолітнього ОСОБА_5,
якого він притягнув з метою полегшення
скоєння цього злочину, при цьому не
повідомляючи останньому про свій
злочинний намір, зник з місця скоєння
злочину, незаконно заволодівши
автомобілем ВАЗ 21011 1978 року випуску, д/н
НОМЕР_1, що належить потерпілому ОСОБА_7,
вартістю 7990 гривень.

Враховуючи наведене, суд визнає
обвинуваченого ОСОБА_2 винним у
вчиненні вищезазначеного
кримінального правопорушення, а його
умисні дії, що виразилися у незаконному
заволодінні транспортним засобом, з
проникненням у приміщення,
кваліфікуються за ч.2 ст.289 КК України.

Суд вважає доведеним дане
обвинувачення, оскільки встановлені
судом обставини повністю підтверджено
доказами у їх сукупності, дослідженими
у судовому засіданні:

Поясненнями неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_2, який вину
визнав повністю та пояснив, що 14.10.2013,
приблизно о 1 год. 30 хв., він разом з
товаришем ОСОБА_5 пройшли до гаражного
кооперативу «Колос». Він, оскільки був
знайомий з потерпілим ОСОБА_7 та його
донькою, знав, що ключ від гаража
потерпілий зберігає над воротами. Він
взяв ключ та відкрив гараж. Вони
пройшли в гараж, де ОСОБА_5 зґєднав
дроти запалення та завів автомобіль
ВАЗ. Він сів на заднє сидіння, а ОСОБА_5
за кермо і вони поїхали кататися. По
дорозі їх зупинив патруль ГАЇ та
доставив до відділку міліції. В
скоєному щиросердно розкаюється. З
ОСОБА_5 на скоєння злочину він не
змовлявся та не повідомляв йому, що
автомобіль вони візьмуть без дозволу
ОСОБА_7

А також дослідженими письмовими
доказами по справі:

- протоколом огляду місця події від
14.10.2013, згідно якого на вул.Панельна,
буд.21, в м.Дніпропетровську був
оглянутий автомобіль ВАЗ 21011 д/н НОМЕР_1
(а.с.4-7);

- актом амбулаторної
судово-психіатричної експертизи № 235
від 12.11.2013, відповідно якого ОСОБА_2
хронічним душевним захворюванням в
період інкримінованого йому діяння та
на теперішній час не страдає, виявляв
раніше та виявляє на даний час
соціалізований розлад поведінки. В
період часу, до якого відноситься
інкриміноване йому діяння, ОСОБА_2 не
виявляв ознаків якого-небудь
тимчасового хворобливого розладу
психічної діяльності. За своїм
психічним станом в той період часу він
міг віддавати собі звіт в своїх діях
(бездіяльності) та керувати ними. На
теперішній час ОСОБА_2 також може
віддавати собі звіт в своїх діях
(бездіяльності) і керувати ними. В
застосуванні щодо нього примусових
заходів медичного характеру не
потребує (а.с.73-76);

- речовим доказом - автомобілем ВАЗ 21011
д/н НОМЕР_1, який відданий на зберігання
потерпілому ОСОБА_7 (а.с.26, 28).

Суд вважає вину ОСОБА_2 у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
повністю встановленою та доведеною,
оскільки досліджені вищезазначені
докази отримані у передбаченому
кримінально-процесуальному порядку, є
допустимими, належними та
достовірними, взаємно узгодженими,
підтверджуючими один одного, вони
мають значення для кримінального
провадження та відповідають фактичним
обставинам справи.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2
покарання, суд приймає до уваги, що
злочин скоєний ОСОБА_2 віднесений до
категорії тяжкого, особу
обвинуваченого, який раніше до
кримінальної відповідальності не
притягувався, на обліку у лікарів
нарколога та психіатра не перебуває,
позитивно характеризується за місцем
свого проживання та навчання, До
обставин, які пом'якшують покарання
обвинуваченого, суд відносить щире
каяття. Обставин, які обтяжують
покарання, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне призначити ОСОБА_2
покарання у вигляді позбавлення волі.
Та враховуючи те, що ОСОБА_2 скоїв
кримінальне правопорушення у
неповнолітньому віці, матеріальні
збитки потерпілому відшкодовані, в
скоєному він щиросердно розкаюється,
що істотно знижує ступінь тяжкості
вчиненого кримінального
правопорушення, урахувавши особу
обвинуваченого, суд вважає можливим
призначити ОСОБА_2, застосувавши ст.69 КК
України, основне покарання нижче від
найнижчої межі, встановленої в
санкцією статті, та звільнити від
відбування основного покарання з
випробуванням, з покладенням на нього
обов'язку, передбаченого п.3 ч.1 ст.76 КК
України, що є необхідним і достатнім
для його виправлення та попередження
нових злочинів.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у пред'явленому
обвинувачені за ч.2 ст.289 КК України та
призначити йому покарання, з
застосуванням ст.69 КК України, у
вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування основного
покарання з випробуванням, якщо він
протягом одного року іспитового строку
не скоїть нового злочину, зобов'язавши
його відповідно до п.3 ст.76 КК України
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну свого місця
проживання та навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 у вигляді
особистого зобов'язання - залишити без
змін до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ - автомобіль ВАЗ 21011 д/н
НОМЕР_1, який знаходиться на зберіганні
у ОСОБА_8, вважати повернутим власнику.

На вирок суду з підстав, передбачених
ст.394 КПК України, може бути подана
апеляція до Дніпропетровського
апеляційного суду, через Бабушкінський
районний суд м.Дніпропетровська,
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Суддя

Бабушкінського районного суду

С.Л.Марущак

м.Дніпропетровська