Дата документу 10.07.2015

Справа № 334/5017/15-к
Провадження № 1-кп/334/416/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001914 від 01 травня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, незаміжньої, маючої середню освіту, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

1) 06 жовтня 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 годин;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2015 року приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні магазину «Єва-102», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, проспект Леніна, буд. №218, діючи повторно, з корисливих мотивів, звідки намагались викрасти майно, яке належить ТОВ «РУШ», а саме пудру фірми виробника «MaxFactor», модель «Face Finity Compact Foudation», вартістю 528 грн. з урахуванням ПДВ, та 440 грн. без урахування ПДВ, після чого намагалась покинути місце вчинення злочину, але не довела свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана охороною біля виходу з приміщення магазину «Єва-102».

У пред`явленому обвинуваченні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України визнала повністю і суду пояснила, що дійсно при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїла інкриміноване їй діяння. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого їй злочину підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє підсудна та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно, не доведений до кінця з причин що не залежать від її волі.

Вивчаючи особу винного, судом встановлено наступне: ОСОБА_4 раніше судима, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

При визначенні виду та розміру покарання суд бере до уваги, що ОСОБА_4 провину визнала повністю, розкаялась у скоєному як обставини які пом`якшують покарання, обтяжуючою обставиною є рецидив злочину.

Враховуючи ці обставини, ступінь і характер суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченої, раніше судимої, яка провину свою визнала повністю, в скоєному розкаялась, суд приходить до висновку, про необхідність призначення покарання у вигляді арешту але не в максимальних межах санкції ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, що буде необхідним для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Суд вважає за необхідне до призначеного покарання на підставі ст.71 ККУкраїни частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2014 року.

Згідно ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворе покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи із співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,
З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді - 3(трьох) місяців арешту.

На підставі ст.ст.71,72 КК України приєднати до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2014 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків - 3 (три) місяці 5 (п`ять) днів арешту.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати із моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: з 02 червня 2015 року.

Речовий доказ пудра фірми виробника «MaxFactor», модель «Face Finity Compact Foudation», яка згідно гарантійної розписки знаходиться у адміністратора торгівельного залу магазину «Єва-102» - залишити законному власникові за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1