АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2014 року м.Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

його представника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2014 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2014 року задоволено клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та накладено арешт на зазначене в клопотанні слідчого майно, що належить ОСОБА_7 .

В обґрунтування рішення суд першої інстанції зазначив, що з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та для швидкого, повного і неупередженого проведення досудового розслідування було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та зняти арешт на майно.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_7 посилався на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та постановленою з порушенням норм кримінального процесуального закону при неповному з`ясуванні обставин кримінального провадження. Вказує, що про дату та час розгляду клопотання слідчого, його, як власника нерухомого майна, не попереджали. Звертає увагу, що він не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, у рамках якого слідчим було заявлено клопотання про накладення арешту на нерухоме майно. Також, зазначає, що клопотання слідчого не має обґрунтування та відповідних доказів необхідності накладення арешту на майно. Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку заявника, та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, а ухвалу слідчого судді скасувати; позицію прокурора, який просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 395 КПК України слідує, що на ухвалу слідчого судді апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається із наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно здійснювався слідчим суддею 03 липня 2014 року без виклику заявника. Про її існування ОСОБА_7 стало відомо лише 15 вересня 2014 року. Ухвалу суду було оскаржено своєчасно.

Крім того, на думку колегії суддів, доводи викладені в апеляційній скарзі про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу, оскільки вони знайшли своє підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 15 серпня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002919 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України за фактом втручання в діяльність працівників правоохоронних органів.

09 вересня 2014 року слідчий слідчого СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 .

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, зазначене в клопотанні слідчого.

З висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення клопотання слідчого з мотивів, вказаних в ухвалі, колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання прокурору для усунення його недоліків виходячи з наступного.

В силу ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України слідує, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого та приймаючи рішення про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, колегія суддів, враховуючи підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, вважає що клопотання не може бути задоволено, оскільки не відповідає в повному обсязі вимогам ст. ст. 170, 171 КПК України та має недоліки і підлягає поверненню для їх усунення.

Так, апеляційним переглядом встановлено, що клопотання слідчого не вмотивоване, зокрема: відсутні правові підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; не в повному обсязі визначено індивідуальні ознаки майна, що належить арештувати.

Також, в клопотанні не визначено порядок виконання арешту майна у разі задоволення клопотання, а саме порядок зберігання майна.

Суд першої інстанції під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна та постановлення ухвали не надав оцінки зазначеним недолікам та тим обставинам, що клопотання подано без додержання вимог статті 171 КПК України, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою повернути клопотання слідчого про накладення арешту прокурору прокуратури Жовтневого району м.Дніпропетровська для усунення недоліків в у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права слідчого після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 172, 173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2014 року про задоволення клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 скасувати.

Клопотання слідчого про накладення арешту повернути прокурору прокуратури Жовтневого району м.Дніпропетровська для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту ухвали суду.

Судді: