ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12.11.2013 року
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Данко
В.Й.

при секретарі -
Павлюх Л.М.

з участю прокурорів - Цар
І.І.

представника потерпілого - ОСОБА_1

адвоката підсудного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгороді
справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Калуг
Полтавської області, зареєстрований та
проживає за адресою: АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з середньою
спеціальною освітою, розлученого, має
на утриманні одну малолітню дитину, не
працюючого, раніше судимого:

- 25 лютого 2008 року Ужгородським
міськрайонним судом Закарпатської
області за ч. 2 ст. 185 КК України до двох
років позбавлення волі, на підставі ст.
71 КК України до даного покарання
частково приєднано невідбуту частину
покарання за вироком суду від 09 жовтня
2007 року, визначено остаточне покарання
у виді трьох років двох місяців
позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3
ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2012 року, близько 15 години 00
хвилин ОСОБА_3, діючи умисно, з метою
заволодіння чужим майном, шляхом злому
вхідних дверей проник до приміщення
будинку АДРЕСА_2, в якому проживає
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, де відкрито викрав
картину невідомого автора XX століття
«Натюрморт з Бузком», полотно, олія,
розміром 57x83 см, загальною вартістю 200
грн. та картину репродукцію «Човни на
березі», картон, 24,5x35 см, вартістю 50 грн.,
чим спричинив ОСОБА_4, згідно висновку
мистецтвознавчої експертизи № 13 від 09
жовтня 2012 року, від матеріальної шкоди
на загальну суму 250 грн.

Враховуючи, що такі фактичні обставини
справи ніким не оспорюються, а
підсудний ОСОБА_3 та інші учасники
процесу правильно зрозуміли зміст цих
обставин і сумнівів у добровільності і
істинності їх позиції немає, суд,
роз'яснивши підсудному та іншим
учасникам судового процесу, що вони в
такому випадку будуть позбавлені права
оспорювати ці фактичні обставини в
апеляції, в порядку ст. 299 КПК України
обмежив дослідження фактичних
обставин справи допитом підсудного
ОСОБА_3

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3
свою вину у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та
цивільний позов визнав повністю, щиро
розкаявся та показав, що 04 жовтня 2012
року близько 15 години 00 хвилин, він
прийшов до будинку АДРЕСА_2, де проживає
ОСОБА_4 Коли він постукав у вхідні двері
і йому ніхто не відчинив, він, надавив
на вхідні двері, зламавши їх, проник до
приміщення будинку АДРЕСА_2. Зайшовши
до кухні, ОСОБА_3 побачив ОСОБА_4, який
запитав у нього, хто він такий та що
йому потрібно, на що ОСОБА_3 запитав у
потерпілого, чи продає він будинок.
ОСОБА_5 відповів, що можливо продасть,
якщо йому запропонують хорошу суму
грошей. Коли ОСОБА_4 запитав у ОСОБА_3, як
він зайшов у приміщення будинку, на що
підсудний відповів, що зайшов через
вхідні двері. Коли ОСОБА_4 пройшов до
дверей і побачив, що двері зламані,
ОСОБА_3 запропонував йому п'ять грн. за
поламані двері, на що ОСОБА_4
відмовився. На запитання ОСОБА_4, хто
йому порекомендував зайти до будинку,
ОСОБА_3 сказав, що його попросив зайти
онук ОСОБА_4 В подальшому ОСОБА_4
попросив ОСОБА_3, щоб він зателефонував
онукові, щоб ОСОБА_4 зміг з ним
поговорити, на що ОСОБА_3 надав
потерпілому мобільний телефон, і під
час розмови ОСОБА_4 засумнівався в тому,
що це його онук, оскільки співрозмовник
не зміг відповісти на питання, які
ОСОБА_4 йому задавав. В подальшому
ОСОБА_3 почав ходити по кімнатам та
роздивлятись по шафам та стінам, вслід
за ним ходив потерпілий. ОСОБА_3 зняв із
стіни маленьку картину та сховав у свою
куртку, а ОСОБА_4, помітивши це, почав
кричати, щоб він повергнув йому
картину. Однак ОСОБА_3 продовжував
ходити по кімнатам та роздивлятись по
шафам, тоді ОСОБА_4 настоював на тому,
щоб він віддав картину, на що ОСОБА_3
відповів, що він заплатить за неї. Потім
ОСОБА_3 із приміщення спальної кімнати
забрав більшу картину та відразу
попрямував до виходу із приміщення
будинку. Коли ОСОБА_3 вже знаходився на
подвір'ї належного ОСОБА_4 будинку та,
зупинившись біля воріт, говорив по
телефону, тримаючи картини в руках, до
нього почав підходити ОСОБА_4, який
настоював на тому, щоб останній
повернув картини назад. ОСОБА_3
продовжував говорити по мобільному
телефону, на що ОСОБА_4, тримаючи в руках
сокиру, замахнувся на нього, та хотів
вдарити ОСОБА_3 по руці сокирою. Однак,
ОСОБА_3 пригнувся і ОСОБА_4 вдарив його
по шиї, після чого ОСОБА_3, перескочивши
через огорожу, втік, прихопивши із
собою сокиру, яку вихопив із рук ОСОБА_4

Підсудний ОСОБА_3 просив його суворо не
карати, врахувати повне визнання вини,
щире каяття, наявність на утриманні
малолітньої дитини.

У судовому засіданні представник
потерпілого адвокат ОСОБА_1 подав
нотаріально завірену заяву від
потерпілого ОСОБА_4, який просив справу
розглядати без його участі, цивільний
позов підсудним відшкодовано,
матеріальних претензій до підсудного
не має, із суттю зміненого прокурором
обвинувачення був ознайомлений та
підтримує його в повному обсязі.

З довідки УІАЗ УМВС України в
Закарпатській області від 09 жовтня 2012
року вбачається, що ОСОБА_3 раніше
судимий: - 25 лютого 2008 року Ужгородським
міськрайонним судом Закарпатської
області за ч. 2 ст. 185 КК України до двох
років позбавлення волі, на підставі ст.
71 КК України до даного покарання
частково приєднано невідбуту частину
покарання за вироком суду від 09 жовтня
2007 року, визначено остаточне покарання
у виді трьох років двох місяців
позбавлення волі (а. с. 225).

З довідки Ужгородської міської
поліклініки від 09 жовтня 2012 року
вбачається, що ОСОБА_3 на обліку у
психоневрологічному диспансерному
відділенні не перебуває (а. с. 235).

З довідки ОКТМО «Фтизіатрія» від 09
жовтня 2012 року вбачається, що ОСОБА_3 на
обліку не перебуває (а. с. 236).

З довідки Закарпатського обласного
наркологічного диспансеру № 535 від 11
жовтня 2012 року вбачається, що ОСОБА_3 на
обліку не перебуває (а. с. 238).

Як вбачається з довідки-характеристики
в. о. начальника ВДІМ Ужгородського МВ
УМВС України в Закарпатській області №
31516 від 17 жовтня 2012 року, ОСОБА_3 по місцю
проживання характеризується
негативно, оскільки періодично вживає
спиртні напої, відносно ОСОБА_3
встановлено адміннагляд, умови якого
останній систематично порушує (а. с. 241).

Згідно характеристик наданих батьком,
дружиною та сестрою ОСОБА_3 такий
характеризується позитивно.

Оцінюючі зібрані докази в сукупності,
суд вважає їх належними, допустимими,
достовірними та достатніми по справі,
кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 186 КК
України - відкрите викрадення чужого
майна (грабіж), вчинений повторно,
поєднаний з проникненням у житло.

При призначенні підсудному ОСОБА_3 міри
та виду покарання на основі всебічного
врахування фактичних обставин справи в
їх сукупності, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
винного, який раніше судимий, по місцю
проживання характеризується
негативно, має на утриманні малолітню
дитину, та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання
підсудного ОСОБА_3, є те, що останній
свою вину визнав повністю, щиро
покаявся у вчиненому, активно сприяв
розкриттю злочину, відшкодував шкоду
заподіяну злочином.

Обставинами, що обтяжують покарання
підсудного ОСОБА_3, є вчинення злочину
щодо особи похилого віку.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні
обставини справи, особу винного,
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК
України, відповідно до яких особі, яка
вчинила злочин, має бути призначене
покарання, необхідне і достатнє для
його виправлення, попередження нових
злочинів, суд приходить до переконання
про неможливість виправлення ОСОБА_3
без відбування покарання.

Речові докази по справі - картину
«Натюрморт з бузком» - художника
любителя невідомого автора, ХХ
століття, полотно, олія розміром 57х83 см,
репродукцію «Човни на березі» - картон,
розміром 24,5х35 см, що передані на
відповідальне зберігання ОСОБА_4 (а. с.
145, 157), - слід повернути ОСОБА_4

Речові докази по справі - спеціальний
пакет експертної служби МВС № 1141629, в
якому упаковано вирізку пресованого
картону, взятого з картини № 2, зразки
крові потерпілого ОСОБА_4, ОСОБА_3, що
знаходиться на відповідальному
зберіганні в камері зберігання речових
доказів Ужгородського МВ УМВС України
в Закарпатській області (а. с. 194, 195), -
слід знищити.

Судові витрати - вартість проведеної
дактилоскопічної експертизи в розмірі
294,00 грн. (а. с. 163), - слід стягнути з
ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при УМВС
України в Закарпатській області.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК
України, призначивши покарання у виді
позбавлення волі на строк чотири роки.

Залишити запобіжний захід відносно
засудженого ОСОБА_3 у вигляді підписки
про невиїзд до вступу вироку в законну
силу.

Речові докази по справі - картину
«Натюрморт з бузком» - художника
любителя невідомого автора, ХХ
століття, полотно, олія розміром 57х83 см,
репродукцію «Човни на березі» - картон,
розміром 24,5х35 см, що передані на
відповідальне зберігання ОСОБА_4, -
повернути ОСОБА_4

Речові докази по справі - спеціальний
пакет експертної служби МВС № 1141629, в
якому упаковано вирізку пресованого
картону, взятого з картини № 2, зразки
крові потерпілого ОСОБА_4, ОСОБА_3, що
знаходиться на відповідальному
зберіганні в камері зберігання речових
доказів Ужгородського МВ УМВС України
в Закарпатській області - знищити.

Судові витрати - вартість проведеної
дактилоскопічної експертизи в розмірі
294,00 грн. - стягнути з ОСОБА_3 на користь
НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській
області.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд протягом 15 діб з
моменту його проголошення, а
засудженим, який перебуває під вартою, -
в той же строк з моменту отримання ним
копії вироку.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду:

В.Й. Данко