АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 11-сс/786/3/14
Категорія Ухвала Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши року у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляцією адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 грудня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 та щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 364, ч.4 ст.368 КК України

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , до арешту проживав у м. Полтаві, розлученого, працюючого начальником відділу ГУ Міндоходів України в Полтавській області, раніше не судимого,-

продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 25 днів до 31.01.2014 року і визначено заставу в сумі 85 тис. гривень.

Згідно матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_9 підозрюється у тому, що він 7 листопада 2013року близько 17 год. 35 хв., знаходячись у приміщенні робочого кабінету в будівлі магазину «Продукти 024», за адресою с. Розсошенці Полтавського району, вул. Фрунзе, зупинка «Геодезична», будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, під час проведення ним перевірки одержав від приватного підприємця ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3000 гривень за не притягнення останньої до адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі тютюновими та алкогольними виробами.

Цього ж дня, під час особистого огляду ОСОБА_9 було виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди грошові кошти у сумі 3000 гривень.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 порушує питання про часткове скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо його підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. На обґрунтування своїх вимог указує на те, що в судовому засіданні не доведено, що збирання усіх доказів не можливо було завершити протягом 2-х місячного строку, а висновки суду про наявність ризиків, є непереконливими і , такими, що базуються лише на припущеннях.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 , який підтримував апеляційну скаргу та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, думку прокурора ОСОБА_6 про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, дослідивши матеріали подання і кримінального провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ прокуратури Полтавської області перебувають матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 386 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231 від 07.11.2013 року.

07 листопада 2013року ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст.208 КПК України, в цей же день о 23год 55хв. йому було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

09 листопада 2013 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб до 06.01.2014 року, яка ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Полтавської області від 15.11.2013 року залишена без змін.

05 грудня 2013 року ОСОБА_9 письмово повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 364, ч.4 ст.368 КК України.

27 грудня 2013 року заступником прокурора Полтавської області продовжено строк досудового слідства до трьох місяців до 31 січня 2014 року.

Того ж дня слідчий ОВС СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 , за погодженням із старшим прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , мотивуючи тим, що завершити розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно вчинити ряд процесуальних дій, а саме вилучити додаткові докази, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підозрюваного та трьох його захисників, скласти реєстр матеріалів кримінального провадження і обвинувальний акт, надати їх стороні захисту, а заміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на менш суворі запобіжні заходи, не є достатніми для запобігання існуючим ризикам.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Крім того, слідчий суддя в силу положень ч.3 та ч.5 ст.199 КПК України зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Перегляд судового рішення у апеляційному суді засвідчує, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

При розгляді клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , слідчий суддя, обговоривши можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, переконався, що долучені до клопотання матеріали провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у органів досудового слідства про причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.364, ч. 4 ст. 368 КК України, які відноситься до тяжких.

Даних про умисне затягування досудового слідства немає.

Колегією суддів встановлено, що причиною продовження строків досудового слідства та строку утримання ОСОБА_9 під вартою було обумовлено саме задоволенням клопотання сторони захисту про вилучення з ПрАТ «МТС Україна» та ТОВ «Астеліт» відомостей про дату, час, тривалість і місце здійснення вхідних-вихідних дзвінків за номерами операторів мобільного зв`язку ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , та послідуючими судовими процедурами на отримання цих дозволів, які надавалися трьома слідчими суддями, очікуванням відповіді від указаних операторів, що надійшли тільки після Новорічних свят, необхідності вилучення цих даних з виїздом поза межі області, яке заплановано на 16.01.2014 року.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням конкретних обставин справи, слідчий суддя місцевого суду прийшов до вірного висновку про відсутність підстав до задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 на домашній арешт.

Як видно із наявних у справі документів після розлучення сімя підозрюваного залишилась проживати у м.Прилуках Чернігівської області, він же до затримання за вчинення правопорушень пропрацював у м.Полтаві незначний час, свого помешкання не має і стороною захисту, хоч і ініціюється питання, але не надано доказів про наявність у ОСОБА_9 житла чи іншого володіння, що у такому разі унеможливлює і застосування домашнього арешту.

У той же час видно, що ОСОБА_9 працює у правоохоронних органах з 10.07.1999 року, до затримання обіймав посаду начальника відділу з протидії незаконному обігу підакцизних товарів ГУ Міндоходів України у Полтавській області, тобто був керівником структурного підрозділу органу державної влади, а тому органи слідства вважають його службовою особою, яка займає відповідальне становище.

За таких обставин слід визнати вірними висновки слідчого судді про те, що з урахуванням даних про особу ОСОБА_9 є працівником ГУ Міндоходів у Полтавській області, його сімейних обставин, а також характеру правопорушення, необхідності вчинення окремих процесуальних дій, у даному конкретному випадку маються усі підстави для продовження застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу у виді ув`язнення, оскільки прокурор довів про існування ризиків його втечі, впливу на свідків та можливості іншим чином незаконно впливати на досудове розслідування.

Вбачається також, що при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя, дотримуючись приписів ч.3ст.183 КПК України, одночасно визначив і альтернативний запобіжний захід у виді застави, визначивши її розмір в порядку ч.5ст.182 КПК України, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже, при апеляційному розгляді справи істотних порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 грудня 2013 року про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4