Провадження №1-кп/638/183/15
ВИРОК
Іменем України
23 квітня 2015 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000123 від 02 липня 2014 року з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, який має неповну середню освіту, раніше не судимого, патрульного відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , солдата, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,
якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. З ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 29 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17 березня 2014 року був призваний у Збройні Сили України та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2014 року № 100-ос солдата ОСОБА_4 призначено на посаду патрульного відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , та в подальшому з 27 травня 2014 року відкомандировано до управління вказаної військової частини, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2, 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Однак, солдат ОСОБА_4 в порушення вищевказаних норм чинного законодавства України 17 червня 2014 року вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишити місце служби.
Реалізуючи свій злочинний намір, солдат ОСОБА_4 , діючи з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, приблизно о 06 годині 17 червня 2014 року, в порушення вказаних вимог закону, без поважних на те причин та без дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив територію управління військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та до 01.10 години 05 жовтня 2014 року до місця служби не повернувся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використав на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Своїми діями солдат ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.
Потерпілих від кримінального правопорушення не має.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в судовому засіданні визнав повністю, пояснивши, що 29 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17 березня 2014 року він був призваний у Збройні Сили України та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 його було призначено на посаду патрульного відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , та в подальшому з 27 травня 2014 року відкомандировано до управління вказаної військової частини, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . 17 червня 2014 року він, діючи з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, приблизно о 06 годині 17 червня 2014 року без дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив територію управління військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та до 01.10 години 05 жовтня 2014 року до місця служби не повернувся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використав на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. У скоєному розкаюється.
Судом, за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів, відносно тих обставин, які ніким не заперечуються, відповідно до ч.3 ст. 349 КК України.
Вивченням особистості ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 67 КК України не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наведені вище дані про його особу, обставини, що пом`якшують його відповідальність, знаходить необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах, необхідних для досягнення цих цілей.
З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, наведених вище даних про особу ОСОБА_4 , його щирого каяття, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства й у відповідності зі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання, якщо протягом трьох років він не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки.
Судових витрат не встановлено.
Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання два роки позбавлення волі.
У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо протягом трьох років він не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом трьох років не виїжджати за межі України для постійного проживання без дозволу органа кримінально-виконавчої системи, повідомляти в ці органи про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя