АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА
попереднього розгляду справи

14 квітня 2015 року Апеляційний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підсудного ОСОБА_5 ,

провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні попередній розгляд кримінальної справи за апеляцією захисника ОСОБА_4 подану в інтересах підсудного ОСОБА_5 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 11.03.2015 року,

встановив :

Цією постановою підсудному ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання про закриття кримінальної справи.

Рішення суду мотивовано тим, що клопотання є передчасним, оскільки для його вирішення необхідно провести судове слідство та дослідити матеріали кримінальної справи.

В апеляції на постанову суду від 11.03.2015 року захисник ОСОБА_4 , посилаючись на незаконність, однобічність, неповноту досудового слідства, фальсифікацію матеріалів кримінальної справи та інші істотні порушення вимог кримінально - процесуального закону, просить скасувати зазначену постанову суду та закрити кримінальну справу відносно ОСОБА_5 , мотивуючи наявністю у матеріалах кримінальної справи постанови прокурора прокуратури м. Києва від 22.06.2007 року про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_5 по цьому ж факту.

Дана кримінальна справа призначена для розгляду в Апеляційному суді м. Києва на 30.04.2015 року за апеляцією захисника.

Заслухавши доповідь судді про підстави, з яких справа була внесена на попередній розгляд, думку прокурора, який вважав, що справа не може бути розглянута в апеляційній інстанції, оскільки оскаржуване рішення суду не відноситься до числа рішень суду, на які згідно ст.347 КПК України може бути подана апеляція, пояснення підсудного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 , на думку яких перегляду в апеляційному порядку підлягають будь- які рішення суду першої інстанції, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що апеляція не підлягає розгляду з таких підстав.

Статтею 347 КПК України в редакції 1960 року чітко визначено, які судові рішення можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Відповідно до п.5 ст.348 КПК України, апеляцію має подати обвинувачений, щодо якого справу закрито, його законний представник і захисник у частині мотивів і підстав закриття справи.

Як вбачається з ухвали суду, що оскаржується, клопотання про закриття кримінальної справи у зв`язку наявністю у матеріалах кримінальної справи постанови прокурора прокуратури м. Києва від 22.06.2007 року про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_5 по цьому ж факту подано під час підготовчої частини судового засідання, і в задоволенні клопотання було відмовлено через його передчасність.

В ухвалі суд помилково зазначив, що вона може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Кримінально - процесуальним кодексом 1960 року, за яким розглядається судом першої інстанції кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України, зокрема положеннями ст. 282 КПК передбачено можливість оскарження постанови лише про закриття кримінальної справи, винесеної в стадії судового розгляду. Цим законом не передбачено окремого оскарження постанови про відмову у задоволенні клопотання про закриття справи.

Законність і обґрунтованість судових рішень місцевих судів, що не підлягають окремій самостійній перевірці апеляційним судом, підлягають перевірці в апеляційній інстанції при розгляді справи по суті за апеляцією на вирок, ухвалу ( постанову) про закриття справи або направлення справи на додаткове розслідування, на постанову про застосування або незастосування примусових заходів виховного і медичного характеру.

Отже, відповідно до положень ст. ст.282, 347, 348 КПК України в редакції 1960 року, захисник не вправі подавати апеляцію на постанову суду, яка не підлягає оскарженню.

Згідно вимог ч.1 ст.359 КПК України, апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляції до свого розгляду, якщо апеляція подана особою, яка не має на це права, а тому захиснику ОСОБА_4 слід відмовити в прийнятті даної апеляції до розгляду.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст.296 КПК України відхилення клопотань не позбавляє права заявляти ті ж клопотання протягом усього судового слідства, а відповідно до положень ст.282 КПК України, за наявності підстав, встановлених під час судового розгляду, справа має бути закрита, при цьому суд закриває справу як за клопотанням сторін, так і з власної ініціативи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 357, 359, 348 КПК України, апеляційний суд м. Києва

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 в прийнятті до свого розгляду апеляції в інтересах підсудного ОСОБА_5 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 11.03.2015 року, якою підсудному ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання про закриття кримінальної справи

Головуючий суддя: ОСОБА_1 .