Справа № 11-1752007 р. Головуючий
Категорія - ст. 125 ч. 2 КК України. Доповідач - Демченко О.В.
УХВАЛА

Іменем
України

1 березня 2007
р.

Апеляційний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого судді -
Трейтяк О.П. суддів -
Демченка О.В., Гром
Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2006 року,-

установив :

Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженець с. Олександрівка Буринського району Сумської області,
житель м. Бахмач Чернігівської області АДРЕСА_1, громадянин України, з середньою освітою, пенсіонер,
розведений, утриманців не має, раніше не судимий, -

- засуджений за ст. 125
ч. 2 КК
України до 2 місяців
арешту.

Стягнуто з
ОСОБА_1. на користь потерпілої ОСОБА_2. 500
грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

За вироком суду
ОСОБА_1. визнаний винним і засуджений за те, що 28 серпня 2006
року близько 23 години в
квартирі №АДРЕСА_1 в м.
Бахмачі, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті неприязних
відносин наніс потерпілій ОСОБА_2 один удар кулаком в обличчя в область носа та
один удар долонею руки в область шиї. Згідно висновку судово-медичної експертизи,
у потерпілої ОСОБА_2. були зафіксовані тілесні ушкодження у вигляді синців
правої очної орбіти, лівої кисті, субкон'юктивальний крововилив правої очної
орбіти, які

2

відносяться до категорії легких, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

Не погоджуючись
з вироком суду, засуджений ОСОБА_1. подав на нього апеляцію, в якій просить
вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. В підтвердження
доводів апеляції засуджений посилається на незаконність постановленого вироку
та невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Свої вимоги
аргументує тим, що перебував у тверезому стані, а тому у суду не було
необхідності вказувати у вироку, як обтяжуючу обставину скоєння злочину у стані
алкогольного сп'яніння. Крім того вказує, що в справі відсутній акт
судово-медичної експертизи, який підтверджує факт заподіяння ОСОБА_2. легких
тілесних ушкоджень. Також вважає, що вирок суду побудований на свідченнях
потерпілої ОСОБА_2. та їхнього сина ОСОБА_3, які являються близькими кровними
родичами. Крім того, на думку засудженого призначена міра покарання не може
бути до нього застосована, оскільки він являється інвалідом другої групи.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_1. не підлягає
задоволенню.

Висновок суду
про винність засудженого ОСОБА_1. у вчинені інкримінованого йому злочину
ґрунтується на сукупності досліджених у судовому засіданні доказів, яким дано
належної юридичної оцінки.

У відповідності
до встановлених судом фактичних обставин подій злочину, правильно застосований
і матеріальний закон, що не оспорюється в апеляції. Тобто дії засудженого
ОСОБА_1. правильно
кваліфіковані за ст. 125
ч. 2 КК
України.

В апеляції
засуджений вказує на те, що вирок суду побудований на свідченнях потерпілої
ОСОБА_2. та їхнього сина ОСОБА_3, які являються близькими кровними родичами.
Апеляційний суд не може погодитися з цими доводами, оскільки суд першої
інстанції правильно дослідив всі докази і дав їм належної оцінки та
обґрунтовано поклав в основу вироку показання потерпілої, свідка ОСОБА_3. і
самого засудженого. Крім того, покази свідка ОСОБА_3 мають важливе значення,
оскільки він являється кровним сином як з боку потерпілої так і з боку засудженого.

Твердження
засудженого про відсутність висновку судово-медичної експертизи, колегією
суддів не може бути взято до уваги, оскільки вказаний висновок знаходиться в
матеріалах справи (а.с. 27-28)
і свідчить про те, що у потерпілої ОСОБА_2. зафіксовані легкі тілесні
ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Малоймовірно отримання

з

потерпілою тілесних ушкоджень при падінні з висоти
власного зросту. Цей висновок спростовує твердження ОСОБА_1., що потерпіла
могла отримати тілесні ушкодження при падінні.

До справи
долучено 4 матеріали
про відмову в порушенні кримінальної справи: № 306 від 20
квітня 2006 p.;
№ 728 від 23 серпня 2006 p.; № 782 від 7 вересня 2006 р. та № 848 від 22 вересня 2006 р. Постанови про
відмову в порушенні кримінальних справ свідчать, що ОСОБА_2. неодноразово
зверталась в органи міліції зі скаргами на неправильну поведінку свого
колишнього чоловіка ОСОБА_1., який проживає з нею в одній квартирі. Останній
виявляв до неї агресивність та бив її. Наявність цих постанов свідчить про
мотиви скоєння злочину -
стійкі неприязні стосунки між засудженим і потерпілою.

Апеляційний суд
не може погодитися також з доводами апелянта про наявність у нього інвалідності
та будь-яких захворювань. Це твердження апеляції будь-якими матеріалами
кримінальної справи не підтверджене.

Обставини, на
які посилається засуджений у апеляції, апеляційний суд розцінює як позицію
захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи
питання про вид та міру покарання ОСОБА_1., суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України
призначив його, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням
всіх обставин по справі: віку засудженого, відсутності у нього попередніх
судимостей, характеризуючи його даних. З їх урахуванням, а також агресивної
поведінки засудженого відносно потерпілої, призначене йому покарання є
достатнім і необхідним для його виправлення. У відповідності до ст. 60 КК України арешт
як вид покарання може бути застосований до осіб пенсійного віку та інвалідів.

За таких умов
підстав для задоволення вимог апеляції апеляційний суд не вбачає.

Разом з тим, суд
при призначенні покарання ОСОБА_1., визнав обставиною, що обтяжує покарання - скоєння ним
злочину в стані алкогольного сп'яніння. Таке рішення суду є помилковим, оскільки
дана обставина не підтверджена як матеріалами кримінальної справи, так і
матеріалом про відмову в порушенні кримінальної справи № 782. Медичний огляд
ОСОБА_1. з метою фіксації стану його сп'яніння не проводився. За таких обставин
посилання суду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1. під час скоєння злочину
підлягає виключенню з вироку.

4

Істотних
порушень норм кримінально-процесуального законодавства, які були б підставами
для безумовного скасування вироку, по справі не встановлено.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 365,
366 КІЖ України, апеляційний суд,-

ухвалив :

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок
Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2006 року відносно
ОСОБА_1. змінити.

Виключити з
мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання - вчинення
засудженим злочину в стані алкогольного сп'яніння.

В іншій частині вирок суду щодо ОСОБА_1. залишити без
змін.

Судді:

О.В. Демченко О.П Трейтяк Л.М Гром