Справа № 1313/2093/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/71/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.122 ч.1 КК Ураїни
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

захисникаадвоката - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальна справу за апеляційною скаргою з доповненням засудженого ОСОБА_8 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 26.12.2013 року відносно ОСОБА_8

встановила :
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ Львівської обл., громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з неповною вищою освітою, безпартійного, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст. 122 КК України на 3 роки обмеження волі.

Відповідно ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного судом покарання, встановивши випробувальний термін 1 рік 6 місяців.

Відповідно ст.76 КК України покладено на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання,періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 - підписку про невиїзд - залишено без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст.128 КК України та призначено покарання 200 годин громадських робіт.

Звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання за ст.128 КК України на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно з вироком суду першої інстанції, 15 травня 2010 року, о 22:00 годині на проспекті Шевченка. 14. в м. Новий Розділ Львівської області, на площадці позаду магазину Вопак, під час конфлікту, який виник між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , останній умисно наніс удар правою рукою в голову ОСОБА_6 спричинивши йому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, у вигляді розриву лівої барабанної перетинки за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Крім цього, ОСОБА_8 , при наведених вище обставинах, наніс удар правою рукою в голову ОСОБА_6 від якого останній впав, вдарився головою об асфальтну поверхню площадки, отримавши травматичний крововилив в простір між твердою мозковою оболонкою і кістками склепіння черепа лівої скроневої ділянки (епідуральна гематома), скопичення ліквору під твердою мозковою оболонкою правої лобної долі (субдуральна гематома), забій-здавлення головного мозку середньої важкості з слабо вираженою клінічною симптоматикою, чим спричинив потерпілому необережні тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

На вирок суду подав апеляційну скаргу з доповненням засуджений ОСОБА_8 , де просить вирок скасувати та повернути кримінальну справу прокурору на додаткове розслідування.

Вважає вирок суду першої інстанції незаконним, однобічним через неповноту досудового та судового слідства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, вирок винесений з істотним порушенням кримінально-процесуального закону.

Покликається, що однобічність із обвинувальним ухилом та неповнота досудового і судового слідства у даній справі в суді першої інстанції проявилися в тому, що залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи: не вияснений спосіб вчинення злочину та наявність причинного зв`язку між його діями та шкідливими наслідками; не були витребувані і досліджені документи, речові докази та інші матеріали для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи; не були проведені необхідні слідчі дії для одержання документів та інших доказів, що мають істотне значення для справи; не було вияснено інші обставини, що виключають притягнення його до відповідальності; залишилися нез`ясованими причини істотних протиріч у доказах, на яких засноване обвинувачення; всебічно не перевірені всі інші версії, що спростовують його обвинувачення; не вияснені певні обставини, що належать до предмета доказування у кримінальній справі відповідно до ст. 64 КПК України і яке не дозволяє суду з упевненістю реконструювати досліджувану подію зв`язок його дій зі шкідливими наслідками, що настали, а отже, правильно вирішити кримінальну справу.

Невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи полягають в тому, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; при наявності суперечливих доказів, які мають значення для висновків суду, у вироку не зазначено, чому суд взяв до уваги одні відкинув інші; висновки суду, викладені у вироку, містять істотні суперечності, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи могла вплинути і на вирішення питання про його винуватість або невинуватість та на застосування кримінального закону.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції розглянув обставини, які викривають його в інкримінованих діяннях, однак відмовився враховувати усі обставини, що можуть вплинути на висновки у справі і які виправдовують та виключають його відповідальність.

У своїй сукупності скоєні досудовим слідством та судом першої інстанції вищевказані порушення вимог КПК України, що викладені у ст.ст. 368-370, призвели застосування кримінального закону, який не підлягає застосуванню та до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту і таким чином судом першої інстанції відносно нього було неправильно застосовано кримінальний закон, що повинно тягнути за собою скасування вироку.

Апелянт наголосив, що місцевий суд, кваліфікуючи його дії за ст. 128 КК України, вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, яке йому не було пред`явлено органом досудового розслідування та прокурор під час розгляду справи обвинувачення не змінював.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого, підтримані його захисником, про задоволення апеляційної скарги з доповненнями, які, кожен окремо, просили вирок скасувати та направити на додаткове розслідування, заперечення прокурора про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, думку потерпілого який просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляцію без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями колегія суддів вважає, що апеляція з доповненням засудженого підлягає до часткового задовольняння, виходячи з наступного.

При розгляді справи суд першої інстанції допустив істотне порушення кримінально-процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, що відповідно до п.3 ч.1 ст.367 КПК України є підставою для скасування вироку, зокрема порушення права обвинуваченого на захист.

Неправильним застосуванням кримінального закону, що тягне за собою скасування вироку є застосування кримінального закону, яки не підлягає застосуванню.

Так, суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого досудовим розслідуванням обвинувачення за ч.1 ст. 122 КК України, внаслідок чого судом було кваліфіковано дії ОСОБА_8 ще і за ст. 128 КК України. По ст.128 КК України ОСОБА_8 не було пред`явлено обвинувачення, прокурором зміни до обвинувачення не вносилися, не було надано можливості ознайомитися з відповідними матеріалами справи та суд незаконно обмежив підсудного у праві на захист від збільшеного обсягу обвинувачення.

Також суд першої інстанції не дав належної оцінки показам судмедексперта та висновку № 99/13 щодо можливості утворення тілесних ушкоджень у потерпілого.

Оскільки судом допущено істотне порушення кримінально-процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд.

При розгляді справи суд першої інстанції повинен повно та всебічно дослідити обставини справи, у разі доведеності вини підсудного дати правильну юридичну оцінку діям винної особи та постановити в справі законне й обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 362,365, 366, 367 КПК України, колегія суддів,

ухвалила :
Апеляцію з доповненнями засудженого ОСОБА_8 - задоволити частково.

Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 26.12.2013 року, яким засуджено ОСОБА_8 за ч.1 ст. 122, ст.128 КК України скасувати, а справу відносно нього направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Судді: