Справа №1-67 /07 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6.06.2007 р. Місцевий
суд Звенигородського

району
Черкаської області

в складі
головуючої судді : Кащук A.M.

при
секретарі Лупашко
А.А.

з участю
прокурора Шкуренка
О.Л.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Звенигородка кримінальну

справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр.
України , уроженки
с. Гілічени ,
Тележницького району,
Молдова та жительки с. Ново­українка , Звенигородського району,
Черкаської області, віськовозобов"язаної, освіта базова загальна, не працюючої,
не заміжньої, раніше судимої : Звенигородським райсудом Черкаської
області 4.04.2006 р.
за ст.
164 ч.1 КК
України до 1 року
обмеження волі з іспитовим строком на один рік на підставі ст.
ст. 75, 76 КК України,

за ст. 164 ч.2 КК України ,

встановив:

ОСОБА_1. будучи
засудженою Звенигородським райсудом
Черкаської області 4.04.2006
р. за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей ,
на шлях виправлення не стала і під час іспитового строку
продовжила скоювати аналогічний злочин.

Так , ОСОБА_1. впродовж
іспитового строку встановленого судом продовжувала злісно ухилятися від сплати
встановлених рішенням Звенигородського райсуду
Черкаської області від 4.03.2002
р. аліментів на користь учбового закладу , де
перебувають діти на утримання дітей :
дочки ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких позбавлена батьківських прав, в розмірі 1 /3 частини з усих видів доходів щомісяця ,
починаючи з 18.06.2004
р. і до повноліття дітей .
Аліменти повинні були надходити на особисті рахунки дітей ,
які відкриті для них Звенигородської школлою -інтернат, однак з 4.03.2002
р.ОСОБА_1. жодного разу аліменти не сплатила , не
працевлаштувалася, в центрі зайнятості
на обліку не перебувала, мір до
погашення заборгованості по аліментам не приймала і станом на -1.03.2007 р.
заборгованість по аліментам на двох дітей становить за період з 1.01.2006 р. 2752.32 грн.

Допитана
в судіОСОБА_1. вину в пред'явленому звинуваченні визнала і пояснила, що після винесення рішення про стягнення
аліментів та вироку суду , аліменти на утримання дітей не сплачувала, так як в неї відсутні кошти та постійне місце
роботи і вона існує за рахунок тимчасових заробітків. На майбутнє буде приймати
міри до погашення заборгованості .

Крім
визнання вини підсудною , її вина підтверджується зібраними по справі доказами:

поданням
Звенигородськогої ДВС про порушення кримінальної справи - а.с. 5;

розрахунком
заборгованості по аліментам -
а.с. 7-8;

копією
виконавчого листа а.с. 9;

копією рішення
про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - а.с. 10;

довідкою
Звенигородської школи - інтернат, згідно якої діти знаходяться на повному

державному утриманні та
навчаються в школі-інтернат , а підсудна на рахунки дітей аліменти не перераховує і
ніяк їм матеріально не допомогає
а.с. 15, 16;

копією вироку
від 4.04.2006 р. - а.с. 20.

Проаналізувавши
зібрані по справі докази, суд вважає
, що пред'явлене звинувачення доведене і
кваліфікує діїОСОБА_1. за ст. 164 ч.2 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дітей / аліментів /, вчинене особою раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею. Однак з
обвинувачення слід виключити заборгованість по аліментам на дочку ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_4 ,
поскільки по цьому епізоду кримінальна справа не
порушувалась , розмір заборгованості на двох дітей за період з 1.01.2006 р. і по 1.03.2007 р. становить 1/3 частину в сумі 2752.32 грн.

Обираючи
підсудній покарання, суд враховує
ступінь та характер суспільної небезпеки скоєного, особу підсудної, що по місцю проживання характеризується
негативно.

Обтяжуючих
покарання обставин суд по справі не вбачає.

Як
пом"якшуючу обставину, враховує каяття, скрутний матеріальний стан підсудної і вважає
за доцільне обрати їй покарання у вигляді обмеження волі.Поскільки підсудна
скоїла злочин під час іспитового строку за вироком Звенигородського роайсуду
від 4.04.2006 p. ,
то остаточне покарання їй слід визначити за сукупністю
вироків за правилами ст. 71
КК України шляхом часткового складання покарань і остаточне покарання
визначити у вигляді обмеження волі.

Поскільки
підсудна ухилялася від явки до суду , до неї двіччі застосовувався привід ,
то їй слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді
тримання під вартою , взявши її під варту із залу суду.

Направити
засуджену до місця відбування покарання у порядку ,
встановленому для осіб,
засуджених до позбавлення волі і звільнити її з під варти по прибутті до
місця відбування покарання.

Строк
відбування покарання рахувати з 6.06.2007
p., зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання
під вартою за правилами ст. 72 КК України , виходячи з співвідношення , що 1 дню тримання під вартою відповідають 2
дні обмеження волі.

Керуючись ст.
ст. 323,
324 КПК України , суд -

засудив:

визнати
винною ОСОБА_1 в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 164
ч.2 КК Українии і обрати їй покарання -
2 роки обмеження волі.

На
підставі ст. 71
КК України остаточне покарання визначити за сукупністю вироків, приєднавши частково до покарання за новим
вироком покарання за вироком Звенигородського райсуду Черкаської області від 4.04.2006 р. за ст. 164
ч.1 КК України у вигляді 3
місяців і остаточно до відбування покарання визначити 2 роки 3 місяці обмеження
волі.

Міру
запобіжного заходу засудженій обрати у вигляді тримання під вартою, взявши її під варту із залу суду.

Направити
засуджену до місця відбування покарання у порядку ,
встановленому для осіб,
засуджених до позбавлення волі і звільнити її з під варти по прибутті до
місця відбування покарання.

Строк
відбування покарання рахувати з 6.06.2007
p., зарахувавши у строк відбування строк тримання під вартою
за правилами ст. 72 КК України , виходячи з співвідношення , що 1 дню тримання під вартою відповідають 2
дні обмеження волі.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області на протязі 15 діб з часу
проголошення , а засудженою в той же строк з часу вручення копії вироку.