Провадження № 11-кп/792/272/13
Справа № 679/1871/13-к
Головуючий в 1-й інстанції Гаврищук
Категорія: ч.2 п.1 ст.115 КК України
Доповідач Кулеша Л. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати з розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Хмельницької
області в складі:

головуючого - судді Кулеші
Л.М.,

суддів
Задворного О.Л., Латюка П.Я.,

з участю прокурора Павлишина
В.І.,

секретаря Крисюк
В.С.,

потерпілих
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

обвинуваченого ОСОБА_4,

захисників
ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому
апеляційні скарги обвинуваченого
ОСОБА_4 та в його інтересах захисників
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на вирок Нетішинського
міського суду від 04 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Нетішинського міського суду
від 04 жовтня 2013 року ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Завизів
Острозького району Рівненської
області, громадянина України, українця,
неодруженого, не працюючого, з
середньою освітою, жителя АДРЕСА_1 не
судимого

засуджено:

- за ч.2 п.1 ст.115 КК України та призначено
покарання у виді довічного позбавлення
волі.

Долю речових доказів вирішено
відповідно до ст.100 КПК України.

За вироком суду, 21.04.2013 року ОСОБА_4,
знаходячись в кімнаті АДРЕСА_2 де
знаходились потерпілі ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, разом з ними розпивав спиртні
напої та займався грою в карти на гроші.
Там же, між ними, виник конфлікт, який
переріс у бійку, внаслідок якої ОСОБА_8
та ОСОБА_9 йому були заподіяні легкі
тілесні ушкодження.

Після побиття, залишивши помешкання
потерпілих, ОСОБА_4 пішов додому, однак
близько 22 год. повернувся в кімнату
АДРЕСА_2, де на ґрунті неприязних
відносин, з метою умисного вбивства
останніх, використовуючи кухонний ніж,
наніс ним удар ОСОБА_9 в живіт,
спричинивши колото-різане поранення
передньої поверхні живота в пупковій
ділянці, внаслідок чого ОСОБА_9 впав на
підлогу. Після цього, відразу ж, умисно
наніс два удари в живіт, тим же ножем,
ОСОБА_8, який лежав на ліжку,
спричинивши проникаюче колото-різане
поранення передньої поверхні живота в
пупковій ділянці, проникаюче
колото-різане поранення передньої
поверхні живота в лівому підребер'ї з
ушкодженням передньої стінки шлунка та
крововиливом в черевну порожнину та
один удар ножем в грудну клітку,
заподіявши проникаюче колото-різане
поранення передньої поверхні грудної
клітки з наскрізним ушкодженням
грудини, передньої та задньої поверхні
серця, з крововиливом в серцеву сорочку
та праву плевральну порожнину,
внаслідок чого ОСОБА_8 помер на місці
події.

Продовжуючи свій злочинний умисел,
ОСОБА_4, діючи рішуче, тримаючи кухонний
ніж у правій руці, наніс ОСОБА_9 один
удар в шию, спричинивши колото-ріжуче
поранення шиї з ушкодженням лівої
яремної вени, один удар в живіт та шість
ударів в грудну клітку, спричинивши
п'ять проникаючих колото-різаних
поранень передньої поверхні грудної
клітки, серед яких два поранення з
ушкодженням серця, внаслідок чого
ОСОБА_9 помер на місці події.

Вчинивши умисне вбивство двох осіб,
ОСОБА_4 залишив місце події. Ніж, яким
він наносив тілесні ушкодження ОСОБА_8
та ОСОБА_9, викинув в обвідний водний
канал, поблизу вулиці Набережна, після
чого повідомивши ОСОБА_10 про скоєне,
повернувся до свого місця проживання.

Обвинувачений та його захисник ОСОБА_6,
в поданих апеляційних скаргах, просили
вирок місцевого суду, в частині
призначеного ОСОБА_4 покарання,
змінити та пом'якшити його. Посилались
на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, які
спростовуються показами свідків
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_10, послідовними
показами ОСОБА_4 про те, що того дня був
побитий ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ще двома
невідомими особами, через виграш у них
грошей в карти. Коли він повертався в
кімнату до потерпілих, наміру на
вбивство не було, хотів лише
переконатись чи вони не побили його
товариша ОСОБА_10 Під час конфлікту,
спровокованого ОСОБА_9, обороняючись,
завдав потерпілим удари ножем, який
відібрав у ОСОБА_13

В поданих доповненнях до апеляційної
скарги захисник ОСОБА_6 та в судовому
засіданні апеляційної інстанції
обвинувачений ОСОБА_4 просили вирок
змінити: перекваліфікувати його дії з
п.1 ч. 2 ст.115 КК України на ст.118 КК
України та призначити покарання, з
врахуванням пом'якшуючих обставин,
викладених в апеляційній скарзі, а
саме:явки з повинною, позитивної, на
відмінну від потерпілих,
характеристики, того що він раніше не
притягувався до відповідальності, мав
роботу, сприяв розкриттю злочину,
послідовно давав правдиві показання,
розкаявся у скоєному, обставини, при
яких було скоєно злочин, зокрема те, що
того дня був побитий потерпілими.
Апелянти вказують, що йдучи в кімнату
гуртожитку, де проживали ОСОБА_8
та ОСОБА_9, в ОСОБА_4 не було умислу
вбивати останніх. Будь-якого знаряддя
вбивства, в т.ч.ножа, він не мав. Суд
погодився з тим, що ніж був у ОСОБА_9 і
якби ОСОБА_4 не вирвав його з рук, то
ОСОБА_9 наніс би удари ножем йому. Те, що
ОСОБА_4 забрав ніж і повинен був
захищатися не спростовано ні досудовим
слідством, ні судом. Твердження ж суду
щодо нанесення ударів ножем
потерпілому ОСОБА_8, тоді, коли той
лежав у ліжку, спростовуються
висновками судово-медичного експерта.
Пояснення ОСОБА_4, що ОСОБА_8 підвівся з
ліжка і намагався нанести йому удар,
нічим не спростовані. Суд неправомірно
посилається у вироку на те, що у ОСОБА_8
була травма ноги, оскільки вказана
обставина судом не з'ясована, як і те, чи
міг він вставати на ноги та самостійно
рухатись. Тому дії ОСОБА_4 були
направлені на самооборону, як від дій
ОСОБА_13 так і від дій ОСОБА_8

Захисник ОСОБА_5, в поданій апеляційній
скарзі, просить вирок місцевого суду
скасувати та ухвалити новий,
перекваліфікувавши дії ОСОБА_4 з п.1 ч.2
ст.115 КК України на ст.118 КК України та
призначити покарання з урахуванням
санкції цієї статті. Посилається на
невідповідність висновків суду, які
ґрунтуються на припущеннях, фактичним
обставинам справи, що потягло невірну
кваліфікацію дій ОСОБА_4 Зокрема
вказує, що судом безпідставно не взято
до уваги покази обвинуваченого про те,
що він спричинив ножові поранення
потерпілим, захищаючись від нападу
ОСОБА_9 з ножем, та вбачаючи загрозу
своєму життю з боку ОСОБА_8, який
піднявся з ліжка і хотів накинутись на
нього. Доводи його підзахисного
підтверджуються проведеними під час
досудового слідства слідчими діями, у
присутності понятих. Висновки суду про
нанесення ОСОБА_4 ударів ножем
потерпілому ОСОБА_8, який лежав,
оскільки не міг піднятися з ліжка через
травму ноги, спростовуються висновками
експерта №30 від 11.06.2013 року та №770 від
13.05.2013 року, відсутністю історії
хвороби ОСОБА_8 про травму ноги чи ніг.
Факт бійки ОСОБА_9 з ОСОБА_4 і
самооборона останнього
підтверджується протоколом огляду
місця події та протоколом слідчого
експерименту, висновками експертів
№29, №191, 796 щодо виявлених тілесних
ушкоджень у ОСОБА_9 Крім того, захисник
вказує, що при призначенні покарання
судом не було враховано його явку з
повинною.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого
ОСОБА_4 та його захисників на підтримку
поданих апеляцій, думку потерпілих і
прокурора про законність та
обґрунтованість вироку, перевіривши
матеріали кримінального провадження,
обговоривши доводи апеляцій, колегія
суддів не знаходить підстав для зміни
чи скасування вироку, через що залишає
апеляції без задоволення.

Висновки суду про доведеність
винуватості ОСОБА_4 в умисному
протиправному заподіянні смерті двом
особам-потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8, за
вказаних у вироку обставин,
відповідають фактичним обставинам
справи та ґрунтуються на зібраних по
справі і досліджених у судовому
засіданнях доказах.

Так, сам ОСОБА_4, як вбачається з його
показань в суді першої інстанції,
визнав факт вбивства двох осіб -
потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8, у вказаний
час і місці, проте заперечує наявність
умислу на скоєння такого. Нанесення
числених ударів ножем потерпілим
пояснює необхідністю оборони від
посягань на його життя з їх боку.
Стверджує, що ОСОБА_9 кинувся на нього з
ножем, який він у нього відібрав, і, тим
же ножем, наніс удари у життєво важливі
органи ОСОБА_9 та лежачого на ліжку
ОСОБА_8, оскільки вважав, що останній
прийде на допомогу ОСОБА_9

Під час розгляду справи апеляційним
судом обвинувачений ОСОБА_4
змінив свої показання, в частині місця
знаходження потерпілого ОСОБА_8,
вказавши, що той не лежав у ліжку, коли
він наніс йому один удар лівою рукою в
груди та два удари ножем в живіт, а
стояв.

Показання ОСОБА_4 суд першої інстанції
обґрунтовано визнав недостовірними,
розцінив як намагання в такий спосіб
уникнути відповідальності і
спростував сукупністю викладених у
вироку доказів.

Об'єктивно вина ОСОБА_4 у вчиненні
умисного вбивства двох осіб
підтверджується даними висновків
судово-медичних експертиз № 29 від
09.07.2013 року, №191 від 07.05.2013 року та №796
від 13.05.2013 року, відповідно до яких
смерть ОСОБА_9 настала в результаті
проникаючого поранення грудної
клітини з наскрізним ушкодженням
серця, непроникаючого колото-ріжучого
поранення шиї з масивною зовнішньою та
внутрішньою крововтратою та даними
висновків судово-медичної експертизи
№ 30 від 11.06.2013 року і №770 від 13.05.2013 року,
відповідно до яких смерть ОСОБА_8
настала в результаті проникаючого
поранення грудної клітини з наскрізним
ушкодженням серця, масивною
внутрішньою крововтратою.

Дані висновків судово-медичних
експертиз вказують на те, що зазначені
тілесні ушкодження спричиненні
потерпілим колото-ріжучою дією
плаского гострого твердого
травмуючого предмету, який має
колючо-ріжучі конструктивні
особливості, характерні для ножа із
однобічно гострим клинком.

Згідно з даними протоколу огляду місця
події та фото таблиць до нього (а.с.26-44
т.1) від 23 квітня 2013 року , в кімнаті
АДРЕСА_2 на ліжку виявлено труп ОСОБА_8,
а на підлозі труп ОСОБА_9, на рівні
розташування голови якого була пляма
темно-бурого кольору, що підтверджує,
зокрема, висновок суду про заподіяння
тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8
саме в ліжку.

За даними протоколу слідчого
експерименту та фото таблиць до нього
(а.с.45-74 т.1), ОСОБА_4 відтворив механізм
заподіяння ним ударів в різні в різні
частини тіла ножем, який він, з його
слів, захищаючись, вирвав у ОСОБА_9,
механізм нанесення ударів в грудну
клітку та живіт ОСОБА_8, який піднімався
з ліжка, вважаючи, що останній
становить небезпеку для його життя.
Вказав місце у водоканалі, куди викинув
кухонний ніж, яким наносив удари ОСОБА_8
та ОСОБА_9

Потерпілі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
охарактеризували ОСОБА_8 з позитивної
сторони та вказали, що у зв'язку з
травмою ноги він не міг приймати участі
в бійці.

Потерпілий ОСОБА_13 підтвердив, що
потерпілий ОСОБА_9 був його старшим
братом. По характеру був нестриманим.
Судячи з фото-таблиць до протоколу
огляду місця події, в кімнаті безладу
немає, а тому вважає, що бійки між
обвинуваченим та потерпілим не було.

Проаналізувавши докази в їх
сукупності, суд дав їм належну оцінку
та прийшов до обґрунтованого висновку
про доведеність винуватості ОСОБА_4 в
умисному протиправному заподіянні
смерті двом особам та правильно
кваліфікував його дії за п.1 ч.2 ст.115 КК
України.

Доводи апеляцій, що судом у вироку не
встановлено мети та мотиву діяння
винного не відповідають його
мотивувальній частині, з якої
вбачається, що ОСОБА_4, з метою вбивства
двох осіб, умисно ножем наніс удар
ОСОБА_9 в живіт, спричинивши
колото-різане поранення передньої
поверхні живота в пупковій ділянці,
внаслідок чого ОСОБА_9 впав на підлогу.
Відразу ж, умисно наніс два удари, тим
же ножем, ОСОБА_8, який лежав на ліжку, в
живіт, спричинивши проникаюче
колото-різане поранення передньої
поверхні живота в пупковій ділянці,
проникаюче колото-різане поранення
передньої поверхні живота в лівому
підребер'ї з ушкодженням передньої
стінки шлунка і крововиливом в черевну
порожнину та один удар ножем в грудну
клітку, заподіявши проникаюче
колото-різане поранення передньої
поверхні грудної клітки з наскрізним
ушкодженням грудини, передньої та
задньої поверхні серця, з крововиливом
в серцеву сорочку і праву плевральну
порожнину. Продовжуючи свій злочинний
умисел, знову наніс ОСОБА_9 один удар в
шию, спричинивши колото-ріжуче
поранення шиї з ушкодженням лівої
яремної вени, один удар в живіт та шість
ударів в грудну клітку, спричинивши
п'ять проникаючих колото-різаних
поранень передньої поверхні грудної
клітки, серед яких два поранення з
ушкодженням серця. Внаслідок
заподіяних поранень потерпілі померли
на місці.

Як видно з описаних місцевим судом
подій, що передували вбивству, у ОСОБА_4
був мотив на позбавлення життя ОСОБА_9
та ОСОБА_8

Тому висновки місцевого суду про
вбивство ОСОБА_4 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на
ґрунті особистих неприязних стосунків
заслуговує на увагу, оскільки
відповідає фактичним обставинам
справи.

Про наявність умислу в діях
засудженого саме на позбавлення життя
двох осіб, ОСОБА_9 і ОСОБА_8, свідчить
спосіб, характер та механізм
заподіяння тілесних ушкоджень, а саме
численні нанесення ударів за допомогою
ножа в життєво-важливі органи
потерпілих.

Факт нанесення удару ножем з
прикладенням значної сили потерпілим,
зокрема, в область серця, свідчить про
цілеспрямованість та усвідомлення
ОСОБА_4 суспільної небезпечності своїх
дій, передбачення настання наслідків і
бажання заподіяти їм смерть.

Після заподіяння першого удару ножем
ОСОБА_9 в живіт, ОСОБА_4 злочинні дії не
припинив, а продовжив наносити
численні удари ножем потерпілим, хоча в
нього була можливість залишити
кімнату.

При цьому, як вбачається з показань
свідка ОСОБА_12, 22.04.2013 року, близько 06
год. 30 хв. до нього на мобільний телефон
зателефонував брат ОСОБА_4, ОСОБА_8, та
повідомив, що ОСОБА_4 вчинив вбивство
двох людей. При зустрічі, на якій також
був присутній ОСОБА_10, ОСОБА_4 сказав, що
скоїв вбивство з метою помсти. Як йому
стало відомо пізніше, вбитими були
ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_10 підтвердив, що 21.04.2013
року зустрівся з братами ОСОБА_4, яким
запропонував відвідати його знайомого
ОСОБА_8, з яким проживав і ОСОБА_9 та
розпити алкогольні напої. Разом вони
розпивали спиртні напої та грали в
карти на гроші. В кімнату до ОСОБА_8
зайшли його знайомі ОСОБА_17 та її
чоловік, з якими він пішов до них в
кімнату, про що повідомив ОСОБА_4
Конфлікту з потерпілими у нього не
було, його здоров'ю та життю нічого не
загрожувало. Близько 22 год. 30 хв. до
нього на мобільний телефон
зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що
скоїв вбивство ОСОБА_8 і ОСОБА_9 Коли
повернувся в кімнату ОСОБА_8 за ключами,
то побачив його та ОСОБА_9 мертвими.

Свідок ОСОБА_4 показав, що 21.04.2013 року
разом з братом ОСОБА_4 та знайомим
ОСОБА_10, придбавши алкогольні напої,
пішли до ОСОБА_8, у якого проживав
ОСОБА_9 Останній перебував у стані
алкогольного сп'яніння і розпочав
конфлікт, але ОСОБА_8 його
заспокоїв. Коли сп'янів, то пішов
додому. На слідуючий день брат
повідомив, що скоїв вбивство.

За показами свідка ОСОБА_11, о 7 год.
22.04.2013 року від ОСОБА_12 йому стало
відомо, що АДРЕСА_2 в нічний час, було
скоєно вбивство. Коли прибув на місце
події, там був ОСОБА_4, який підтвердив,
що в ході суперечки з ОСОБА_9, вихопивши
у нього ніж, наніс йому удар в живіт.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що ОСОБА_4 повернувшись в
кімнату потерпілих, ніби-то для захисту
ОСОБА_10, усвідомлюючи небезпеку своїх
дій для життя ОСОБА_9 та ОСОБА_8, наніс
останнім раптові, неочікувані,
цілеспрямовані удари ножем, в життєво
важливі органи, при цьому мав
можливість уникнути конфлікту, який
виник між ними, в той день, не
повертаючись у вищезазначену кімнату.

Підставно суд першої інстанції не
прийняв до уваги твердження ОСОБА_4 з
приводу того, що потерпілий ОСОБА_9
першим кинувся на нього з ножем, який
він у нього вирвав і змушений був
захищатись, оскільки будь-яких
колото-різаних ушкоджень на руках та
тілі обвинуваченого виявлено не було,

Множинність тілесних ушкоджень на тілі
жертв та відсутність тілесних
ушкоджень в обвинуваченого, в
сукупності, з наведеними доказами,
спростовують доводи апелянтів про те,
що з боку потерпілого ОСОБА_9 був
напад на обвинуваченого, а з боку
останнього, необхідна оборона.

Обставин, які б свідчили про вчинення
умисного вбивства ОСОБА_4 при
перевищенні меж необхідної оборони,
судом першої і апеляційної інстанції
не встановлено.

Не заслуговують на увагу і доводи
захисту з приводу того, що судом не
з'ясовано стан потерпілого ОСОБА_8, чи
мав він травму ноги та чи міг він
пересуватись, оскільки сам
обвинувачений в апеляційному суді не
заперечував, що у ОСОБА_8 дійсно була
травма ноги, але він рухався.

Про те, що ОСОБА_4 наніс удар
потерпілому ОСОБА_8 ножем, коли він
лежав у ліжку, обвинувачений
підтвердив в суді першої інстанції,
тому у колегії судді підстав не вірити
таким його показам немає, оскільки вони
підтверджуються вказаними доказами.

Покарання винному призначено в межах
санкції закону, відповідає вимогам ст.
65 КК України і є справедливим.

При цьому, судом в достатній мірі
враховано обставини, що пом'якшують
вину обвинуваченого, на що він та його
захисники посилаються в апеляційних
скаргах.

За таких обставин колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляцій і зміни вироку суду

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія
суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Нетішинського міського суду від
04 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_4 залишити
без зміни, а апеляційні скарги
обвинуваченого ОСОБА_4, та в його
інтересах захисників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 -
без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 3-х місяців з дня
оголошення ухвали, а засудженим ОСОБА_4
- в той же строк з моменту отримання її
копії.

Судді:

Задворний О.Л. Кулеша
Л.М. Латюк П.Я.