У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_14,
суддів ОСОБА_15, ОСОБА_16,
за участю: прокурораОСОБА_17
захисника ОСОБА_5,
при секретарі ОСОБА_18
розглянула в судовому засіданні 4 грудня 2014 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_7, захисника ОСОБА_8 та заступника прокурора Вінницької області на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 5 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 25 лютого 2014 року.

Цим вироком

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця

м. Гайсин Вінницької області, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь цивільного позивача ОСОБА_9 цивільний позов у розмірі 51 003 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 25 лютого 2014 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він 28 січня 2013 року о 13 год., керуючи технічно справним автомобілем «Део Сенс», рухаючись по вул. Зодчих у напрямку вул. Пирогова в м. Вінниці, при виконанні маневру розвороту порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, виїхав на ліву смугу попутного напрямку руху, не надавши перевагу транспорту, що рухався прямолінійно в попутному напрямку, не переконався, що даний маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, та допустив зіткнення із автомобілем «Сітроен Джампер» під керуванням ОСОБА_9, після чого відкотився в напрямку правого узбіччя, де відбулось вторинне зіткнення з автомобілем ВАЗ під керуванням ОСОБА_10, який перебував в нерухомому стані біля правого краю проїзної частини. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Део Сенс» ОСОБА_11 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що його винуватість матеріалами справи не доведена. Заперечує цивільний позов. Просить скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження за не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості, а у задоволенні позовних вимог відмовити.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_8 посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, у зв'язку з чим судами залишено поза увагою обставини, що мали істотне значення для ухвалення законного рішення щодо ОСОБА_7 Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У касаційній скарзі прокурор посилається на те, що судом на підставі ст. 75 КК України безпідставно звільнено ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримання касаційних скарг засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8, думку прокурора, який касаційні скарги не підтримав і просив залишити судові рішення без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У касаційних скаргах засудженого та захисника порушується питання про перегляд судових рішень у зв'язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 438, 433 КПК України не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку. При розгляді доводів касаційних скарг колегія суддів виходить із фактичних обставин, встановлених судом

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 зазначеного у вироку злочину ґрунтується на сукупності зібраних та ретельно досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка, і є обґрунтованим.

Згідно даних висновку судової автотехнічної експертизи № 127а від 25.04.2013 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Сітроен Джампер» ОСОБА_9 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «Део Сенс» терміновим гальмуванням; в діях водія автомобіля «Део Сенс» ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, яка знаходиться в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Цей висновок узгоджується з даними судової транспортно-трасологічної експертизи № 64-а від 15.03.2013 року та показаннями у судовому засіданні експертів ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які підтвердили та роз'яснили вказані висновки.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковано правильно.

Даних, які б свідчили про допущене судом неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не встановлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнули б скасування постановлених у справі судових рішень, не виявлено.

Покарання ОСОБА_7 із звільненням від його відбування з випробуванням призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 77 КК України у разі звільненням від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю.

Отже, звільнення ОСОБА_7 від відбування як основного, так і додаткового покарання не суперечить вимогам ст. 77 КК України та є правом, а не обов'язком суду.

Апеляційний розгляд проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Наведені захисником та прокурором в апеляційних скаргах доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційних скарг, належним чином перевірено й спростовано.

Підстав для скасування чи зміни судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 5 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 25 лютого 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, касаційні скарги засудженого ОСОБА_7, захисника ОСОБА_8 та прокурора - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16