Справа № 591/5407/14-к Провадження № 1-кс/591/808/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2014 року слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення прокуратури Сумської області ОСОБА_5 від 07.07.2014 року про закриття кримінального провадження, -
ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеною скаргою, в якій просила скасувати постанову від 07.07.2014 року про закриття кримінального провадження, надати оцінку її діям щодо подання до ВДВС Сумського МУЮ заяви про повернення виконавчого документа; щодо укладення між нею, як ліквідатором ВАТ «Сумський хлібокомбінат», та ОСОБА_6 договору від 06.12.2013 року, а також надати оцінку наявності чи відсутності в її діях ознак складу злочинів та зобов`язати прокурора взяти до уваги ухвалу суду і визнати її обов`язковою для прокурора при складанні процесуального рішення. Мотивуючи подану скаргу ОСОБА_3 зазначала про те, що під час досудового слідства питання про визнання потерпілою стороною ВАТ «Сумський хлібокомбінат» чи ТОВ «Сумиторг-Партнер» взагалі не вирішувалось. Таким чином, на її думку, така підстава для закриття кримінального провадження, як відмова потерпілого в даному кримінальному провадженні, не може бути застосована.
Крім того, в постанові про закриття кримінального провадження відсутні встановлені під час досудового слідства факти та обставини, які вказують на відсутність ознак кримінального правопорушення в її діях, а саме: про те, що вона повідомляла під час допиту в якості свідка слідчому ОСОБА_7 факт підроблення від її імені клопотання до Апеляційного суду Сумської області та заяви до ВДВС про відмову від стягнення з ОСОБА_6 суми боргу за виконавчим документом; про укладення з ОСОБА_6 договору з графіком погашення заборгованості. Тобто, такі її дії вчинялись з метою якнайшвидшого та повного погашення заборгованості ОСОБА_6 перед ВАТ «Сумський хлібокомбінат» та не могли потягнути наслідки у вигляді неможливості подальшого стягнення вказаних коштів з ОСОБА_6 .
Встановлення відсутності ознак кримінального правопорушення є реабілітуючою, безумовною підставою для закриття кримінального провадження незалежно від наявності заяви потерпілого, а тому мало бути застосовано прокурором в першу чергу незалежно від наявності такої заяви у відповідності до положень ст.2,7 КПК України.
В судовому засіданні скаржник свої вимоги підтримала, надавала пояснення аналогічні тим, що містяться в скарзі. Наполягала на тому, що зібрані слідчим матеріали дають підстави стверджувати про відсутність в її діях ознак злочину, передбаченого ст.364-1 КК України і закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в її діях ознак складу злочину.
Представник скаржника підтримав позицію своєї підзахисної.
Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні скарги.
Слідчий суддя, заслухавши скаржника та її представника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.
В подальшому, 18.01.2014 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру за ч.2 ст.15, ч.2 ст.364-1 КК України.
08.05.2014 року прокурором ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою 07.05.2014 року представника потерпілого ВАТ «Сумський хлібокомбінат» від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Ухвалою слідчого судді від 13.06.2014 року вказана постанова була скасована та в мотивувальній частині зазначачено, що матеріали кримінального провадження не містять відповідного процесуального документу про визнання ВАТ «Сумський хлібокомбінат» потерпілою особою, а тому підстав для прийняття рішення про закриття кримінального провадження за п.7 ч.1 ст.284 КПК України у прокурора не було.
В цей же день, тобто 13.06.2014 року, прокурором ОСОБА_5 знову винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілою особою - ВАТ «Сумський хлібокомбінат» від обвинувачення.
07.07.2014 року ухвалою слідчого судді вказану постанову про закриття кримінального провадження скасовано та знову зазначено про те, що в матеріалах відсутні докази що товариство є потерпілим у кримінальному провадженні або що представник цього товариства має право подавати клопотання про відмову від підтримання обвинувачення.
Не дивлячись на вищезазначене, в цей же день, тобто 07.07.2014 року, прокурор ОСОБА_5 втретє приймає процесуальне рішення у виді постанови, яким закриває кримінальне провадження у зв`язку з тим, що ВАТ «Сумський хлібокомбінат» відмовився від обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.364-1 КК України.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, і ліше у встановлених цим Кодексом випадках на потерпілого.
Слід зазначити про те, що матеріалів кримінального провадження слідчому судді прокурором під час розгляду скарги ОСОБА_3 не надано та в судовому засіданні прокурором про існування таких доказів не повідомлено, а тому в даному випадку є всі підстави стверджувати про те, що прокурором винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутності жодного належного і допустимого доказу на підтвердження того, що ВАТ «Сумський хлібокомбінат» є потерпілою особою в провадженні.
За таких обставин, вважаю, що прокурор безпідставно прийняв рішення про закриття кримінального провадження за п.7 ч.1 ст.284 КПК України.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Всупереч вказаним вимогам в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження прокурором не надано належної правової оцінки встановленим під час досудового слідства обставинам, про які ОСОБА_8 зазначає в скарзі та які, на її думку, свідчать про відсутність в її діях кримінального правопорушення, як і не зазначено безумовних доказів чи відомостей, на підставі яких прокурор дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.364-1 КК України.
Вказані обставини є підставою для скасування постанови прокурора про закриття кримінального провадження.
Тобто, в цій частині скарга підлягає задоволенню.
В той же час, вимоги скаржника щодо надання оцінки її діям, а також встановлення наявності чи відсутності в її діях ознак складу злочинів, не ґрунтується на нормах закону та виходить за межі компетенції слідчого судді під час розгляду скарги такої категорії.
Крім того, оскільки ст.124 Конституції України та ст. 21 КПК України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, то відсутні підстави для визнання в судовому порядку обов`язковості ухвали слідчого судді для прокурора.
Керуючись ст. ст.9, 303-307 КПК України, слідчий суддя -
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1