Справа № 642/2729/15- к
Провадження №1-кп/642/325/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
21 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

перекладача - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Донецька, неодруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-02.03.2007 року Будьонівським районним судом м. Донецька за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 26.12.2008 року за постановою Волноваського районного суду Донецької області від 18.12.2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 29 днів;

-15.11.2010 року Ленінським районним судом м. Донецька за ч. 3 ст. 185 КК України в силу ст. 71 КК України до 5 років 4 міс. 29 днів позбавлення волі, звільнений 06.06.2014 року за відбуттям строку покарання;

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 296 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , росіянина, громадянина Російської Федерації, уродженця м. Жирновська, Волгоградської області, Російської Федерації, неодруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-31.05.2002 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України в силу ст.ст.69, 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, звільнений 07.03.2005 року за постановою Краснолучського міського суду від 28.02.2005 року умовно-достроково на 11 місяців 6 днів;

-22.06.2007 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 309 КК України в силу ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-11.06.2008 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України в силу ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 міс. позбавлення волі, звільнений 08.04.2011 року на підставі постанови Брянківського міського суду від 31.03.2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 17 днів;

-17.10.2011 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України в силу ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 3 міс. позбавлення волі, звільнений за відбуттям строку покарання;

· у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_8 вчинив злочин проти громадського порядку за наступних обставин.

13.03.2015 року близько 14 години 30 хвилин, перебуваючи в громадському місці - поблизу входу до приміщення безкоштовного туалету вокзалу Харків - Пасажирський, розташованого поруч з автоматичними камерами зберігання, що на території Ленінського району м. Харкова, ОСОБА_8 вступив у словесний конфлікт з раніше незнайомим ОСОБА_7 , в ході конфлікту безпідставно вимагаючи від останнього безоплатно пригостити його цигарками та алкогольними напоями, а почувши відмову, став голосно виражатись на його адресу нецензурною лайкою, демонструючи тим самим свою неповагу до суспільних норм моралі та норм поведінки, які склались у суспільстві. Грубі нахабні дії ОСОБА_8 продовжувались та не припинялись тривалий час, і в цей час до конфлікту долучився ОСОБА_9 , який наблизився до ОСОБА_7 та, діючи з особливою зухвалістю, що виявилось у відкритому зневажливому ставленні до суспільних норм моралі та правил поведінки, які склались в суспільстві, безпричинно наніс удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_8 , діючи спільно, групою осіб з ОСОБА_9 став наносити удари ногами в область обличчя та тулуба ОСОБА_7 , який від ударів впав та лежав на підлозі, закриваючи обличчя руками. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не припиняли свої зухвалі протиправні дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, які виразились у завданні ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, не зважаючи на прохання та зауваження прохожих осіб припинити побиття, та ОСОБА_10 , яка своїми діями намагалась запобігти побиттю ОСОБА_7 , відштовхуючи ОСОБА_9 від ОСОБА_7 . Згідно з висновком судово-медичної експертизи №805-ая/15 від 23 березня 2015 року ОСОБА_7 причинені легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів.

Крім того, ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за злочини проти власності, будучи останній раз судимим 15.11.2010 року Ленінським районним судом м. Донецька за ч. 3 ст. 185 КК України в силу ст. 71 КК України до 5 років 4 місяців 29 днів позбавлення волі, звільнений 06.06.2014 року за відбуттям строку покарання, на шлях виправлення не став та маючи прямий злочинний умисел з корисливого мотиву на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, скоїв нове кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин:

Так, 13.03.2015 року близько 14 год.35 хвил. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу входу до приміщення безкоштовного туалету вокзалу Харків - Пасажирський, розташованого поруч з автоматичними камерами зберігання, що на території Ленінського району, наблизився до ОСОБА_7 , який лежав на підлозі та, маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії будуть помічені ОСОБА_7 , нахилився над останнім та з правої кишені куртки ОСОБА_7 вийняв мобільний телефон марки BRAVIS в корпусі чорного кольору з флеш-карткою об`ємом 2 гб, з сім карткою оператора мобільного зв`язку МТС, на рахунку якого знаходились гроші в сумі 8 грн., та разом з мобільним телефоном залишив приміщення, направившись через касовий зал вокзалу Харків - Пасажирський до виходу, тим самим своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна - грабіж.

В цей же день, 13.03.2015 року близько 14 год.40 хвил. ОСОБА_8 , перебуваючи на пішохідному мосту через залізничні колії, передав раніше відкрито викрадений ним у ОСОБА_7 вказаний мобільний телефон з флеш-карткою об`ємом 2 гб, з сім карткою оператора мобільного зв`язку МТС, на рахунку якого знаходились гроші в сумі 8 грн., ОСОБА_9 , тим самим розпорядившись раніше викраденим мобільним телефоном на власний розсуд. Згідно з висновком експерта НДЕКЦ при Управлінні МВС України на Південній залізниці №83 від 19.03.2015 року залишкова вартість мобільного телефону марки «BRAVIS» моделі «Base», без комплектуючих матеріалів товаровиробника, з урахуванням зносу, станом на 13.03.2015 року складає 205 грн. 52 коп. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.

ОСОБА_9 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законодавством порядку судимості, в тому числі будучи раніше засудженим за вчинення хуліганства за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 31.05.2002 року за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України в силу ст.ст. 69, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став, та діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, вчинив злочин проти громадського порядку за наступних обставин:

Так, 13.03.2015 року близько 14 год. 30 хвил., перебуваючи в громадському місці, сидячи на підлозі поблизу входу до приміщення безкоштовного туалету вокзалу Харків Пасажирський, розташованого поруч з автоматичними камерами зберігання, що на території Ленінського району м. Харкова, спостерігаючи за словесним конфліктом між раніше знайомим ОСОБА_8 і раніше незнайомим ОСОБА_7 , вступився за свого знайомого та демонструючи свою неповагу до суспільних норм моралі та норм поведінки, які склались у суспільстві, діючи з особливою зухвалістю, що виявилось у відкритому зневажливому ставленні до суспільних норм моралі та правил поведінки, які склались в суспільстві, безпричинно наніс удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_8 , діючи спільно, групою осіб з ОСОБА_9 , став наносити удари ногами в область обличчя та тулуба ОСОБА_7 , який від ударів впав та лежав на підлозі, закриваючи обличчя руками. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не припиняли свої зухвалі протиправні дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, які виразились у завданні ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, не зважаючи на прохання та зауваження прохожих осіб припинити побиття, та ОСОБА_10 , яка своїми діями намагалась запобігти побиттю ОСОБА_7 , відштовхуючи ОСОБА_9 від ОСОБА_7 . Згідно з висновком судово-медичної експертизи №805-ая/15 від 23 березня 2015 року ОСОБА_7 причинені легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що 13 березня 2015 року близько 15 год. біля туалету на вокзалі ст.Харків-пас. вчинив хуліганські дії, вступив у словесний конфлікт з раніше незнайомим ОСОБА_7 , вимагаючи пригостити його, а почувши відмову, став голосно виражатись на його адресу тривалий час нецензурною лайкою. Потім до конфлікту долучився ОСОБА_9 , який наніс удар кулаком в область обличчя ОСОБА_7 , після цього вони з ОСОБА_9 , діючи спільно, стали наносити удари ногами в область обличчя та тулуба ОСОБА_7 , який від ударів впав та лежав на підлозі, закриваючи обличчя руками, та не припиняли свої дії, не зважаючи на зауваження прохожих осіб. Жінка, яка проходила поруч, відштовхувала ОСОБА_9 від ОСОБА_7 . Після цього він - ОСОБА_8 - підійшов до ОСОБА_7 , який лежав на підлозі, та з кишені його куртки відкрито вийняв мобільний телефон з сім карткою, та разом з мобільним телефоном пішов з місця події . Потім на пішохідному мосту через залізничні колії він віддав вказаний мобільний телефон ОСОБА_9 . У скоєному щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що 13.03.2015 року близько 14 год.30 хвил., сидячи поблизу входу до безкоштовного туалету вокзалу Харків - Пасажирський, спостерігав за словесним конфліктом, який відбувався між раніше знайомим ОСОБА_8 і раніше незнайомим ОСОБА_7 , він втрутився в конфлікт, та наніс удар кулаком в область обличчя ОСОБА_7 . Після цього вони вдвох с ОСОБА_8 стали наносити удари ногами в область обличчя та тулуба ОСОБА_7 , який від ударів впав та лежав на підлозі, закриваючи обличчя руками. Прохожі робили їм зауваження, однак вони дій своїх не припиняли. Жінка відштовхувала ОСОБА_9 від ОСОБА_7 . Потім вони пішли з місця події,а на мосту ОСОБА_8 дав йому телефон. Він не знав, чий це телефон. У скоєному щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_8 13 березня 2015 року близько 15 год. біля туалету на вокзалі ст.Харків-пас. вступив з ним у словесний конфлікт, вимагаючи пригостити його, а почувши відмову, тривалий час голосно виражався на його адресу нецензурною лайкою. Потім до конфлікту долучився ОСОБА_9 , який наніс йому удар кулаком в обличчя. Після цього долучився ОСОБА_9 , та вони разом стали наносити йому удари ногами в область обличчя та тулуба. Від ударів він впав та лежав на підлозі, закриваючи обличчя руками. Вони свої дії не припиняли. Жінка відштовхнула ОСОБА_9 від ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_8 з кишені його куртки вийняв мобільний телефон, та вони пішли. Пояснив, що телефон йому повернуто, пробачив обвинувачених та просив їх суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених і потерпілого ОСОБА_7 , та дослідженням даних про особу обвинувачених. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми протиправними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, та його вказані дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України, а також відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, та його вказані дії суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_9 своїми протиправними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, особою, раніше судимою за хуліганство, та його вказані дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 296 КК України.

Вивченням даних про особу ОСОБА_8 і ОСОБА_9 встановлено, що вони на обліку у психіатра та нарколога не перебувають. Не працюють. Обидва раніше неодноразово судимі.

За місцем відбування покарання ОСОБА_8 характеризується задовільно, встановлення адміністративного нагляду за ним визнано недоцільним. Страждає на туберкульоз.

Згідно з актом судово-наркологічної експертизи № 157 від 27.0-3.2015 року ОСОБА_9 виявляє зловживання алкоголем, синдром залежності, потребує лікування від алкоголізму. Підстав, передбачених ст. 96 КК України для призначення йому примусового лікування, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_9 суд визнає щире каяття, а обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 186 КК України також повне відшкодування шкоди шляхом повернення вилученого в натурі.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання кожного з обвинувачених, не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що злочини, передбачені ч.2 ст. 296 КК України є злочинами середньої тяжкості, ч.2 ст. 186 КК України - тяжким злочином, вищенаведені дані про особу кожного обвинуваченого, які неодноразово відбували покарання у місцях позбавлення волі, однак продовжують вчиняти злочини, а також ставлення їх до вчиненого, кількість кваліфікуючих ознак злочинів, роль і ступінь участі кожного у вчиненні хуліганства, а також думку потерпілого, який просив пом`якшити їм покарання.

Відповідно до ст. 70 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за сукупністю злочинів суд застосовує принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки злочини пов`язані між собою.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати у розмірі 245,52 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи № 83 від 19.03.2015 року слід стягнути з ОСОБА_8 на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання:

· за ч.2 ст. 296 КК України - 2 роки позбавлення волі;
· за ч.2 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у вигляді 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України і призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

Строк покарання відраховувати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з 13 березня 2015 року - з моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 245,52 грн.

Запобіжний захід до набрання законної сили вироком ОСОБА_8 і ОСОБА_9 залишити без змін - у вигляд тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі.

Речовий доказ - мобільний телефон марки BRAVIS в корпусі чорного кольору, переданий потерпілому ОСОБА_7 , залишити у його розпорядженні; CD-R- диск з камер відеспостереження вокзалу ст.Харків-пас. від 13.03.2015 року залишити у матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими - з дня вручення копії вироку, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1