16.01.2015

Справа № 469/1667/13-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді- ОСОБА_1
при секретарі:- ОСОБА_2
прокурора- ОСОБА_3
обвинуваченого- ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, неодруженого, освіта середня спеціальна, не працюючого, раніше судимого 05.12.2012 року Заводським районним судом м. Миколаїв за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки; 13.02.2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.190 КК України із застосуванням ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
Помітивши вищевказані телефони, ОСОБА_4 умисно, протиправно, повторно, розуміючи, що його діяльність заборонена законодавством, маючи непогашену судимість, з метою викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, проник до приміщення вищевказаної кімнати, звідки здійснив крадіжку вищевказаних мобільних телефонів, а саме: Samsung моделі - Galaxy S3, в середині якого знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», та Nokia модель Lumia 710, в середині якого знаходилась сім-картка мобільного оператора марки «Лайф».
З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном як своєю власністю, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2855 грн.

Фактичний розмір викраденого майна, встановлений органом досудового розслідування, і зазначений в обвинувальному акті, обвинувачений не оспорює. Цивільний позов визнає у повному обсязі.
У скоєному щиро розкаюється.
Оскільки обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, а також всі фактичні обставини вчинення злочину, за згоди всіх учасників судового провадження з запропонованим судом обсягом дослідження доказів, суд, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового провадження обставин які ніким не оспорюються та переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши процесуальні наслідки такого порядку дослідження доказів, встановлені ч.3. ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
В зв`язку з цим, у відповідності з положеннями ч.3. ст.349 КПК України суд ухвалив, обсяг доказів, що підлягають дослідженню в судовому засіданні, обмежити допитом обвинуваченого, а також дослідженням письмових доказів, що підтверджують вартість викраденого майна, та письмових доказів, що містять характеризуючі дані про особу обвинуваченого.
Згідно Довідок ФОП « ОСОБА_7 » від 23.11.2013 року (а.с.126, 127) вартість сім-картки мобільного оператора марки «Київстар», станом на 10.08.2013 року, становить 15 грн. (а.с.126), а вартість сім-картки мобільного оператора марки «Лайф», станом на 10.08.2013 року, становить 10 грн. (а.с.127).
Оцінюючи показання обвинуваченого, а також дослідженні судом письмові докази, суд вважає, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, доведено у судовому засіданні.
На підставі викладеного, враховуючи також, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло, вчинена повторно.
Злочин є закінченим, вчиненим з прямим умислом і корисливим мотивом.
Призначаючи обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, суд у відповідності з положеннями ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів та особу обвинуваченого, а саме, що по місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо (а.с.131), раніше судимий (а.с.90-91, 132-133, 134-137), на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває (а.с.139, 140).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття у скоєному, активне сприяння ним розкриттю злочину, а також відповідно до положень ч.2. ст.66 КК України суд вважає за можливим визнати обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, визнання ОСОБА_4 своєї вини у скоєному.
Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд також враховує, що 13.02.2014 року Центральним районним судом міста Миколаєва його було засуджено за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, 6 місяців. Оскільки інкримінований обвинуваченому злочин скоєно ним до постановлення зазначеного вироку, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначати покарання відповідно до положень ч.1, 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, визначивши йому остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань.
До початку судового розгляду у даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди у сумі 1600 гривень (а.с.5-6).
Обґрунтовуючи свої вимоги потерпілий зазначає, що діями обвинуваченого йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 1600 грн.
Вирішуючи питання чи підлягає задоволенню зазначений цивільний позов, суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено протиправні дії (злочин) стосовно потерпілого ОСОБА_6 , за скоєння яких передбачено кримінальну відповідальність згідно ч.3 ст.185 КК України, суд вважає, що для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди наявні правові підстави.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд, враховуючи позицію обвинуваченого, який не заперечує проти задоволення цивільного позову у повному обсязі, суд вважає, що цивільний позов слід задовольнити у заявленому до стягнення розмірі в сумі 1600 гривень
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази по справі:
- мобільний телефон марки Samsung модель - Galaxy S3 (Imei НОМЕР_1 ) та мобільний телефон Nokia модель Lumia 710 (Imei НОМЕР_2 ), передані потерпілому ОСОБА_6 під зберігальну розписку (а.с.128, 129), після вступу вироку в законну силу, повернути законному володільцю ОСОБА_6 згідно п.5. ч.9 ст.100 КПК України;
- інші надані суду документи зберігати при справі.
Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
У відповідності з положеннями ч.1., 4. ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом часткового складання покарань, а саме, шляхом часткового приєднання до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки за даним вироком, покарання, призначеного ОСОБА_4 за вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 13.02.2014 року у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі, і призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді трьох років, восьми місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання для направлення його для відбування покарання за вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 13.02.2014 року, а саме, з 04.11.2014 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення 1600 грн. моральної шкоди, задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1600 гривень моральної шкоди.
На підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- мобільний телефон марки Samsung модель - Galaxy S3 (Imei НОМЕР_1 ) та мобільний телефон Nokia модель Lumia 710 (Imei НОМЕР_2 ), які передані потерпілому ОСОБА_6 під зберігальну розписку (а.с.128, 129), після вступу вироку в законну силу, вважати повернутими законному володільцю ОСОБА_6 згідно п.5. ч.9 ст.100 КПК України;
- інші надані суду документи зберігати при справі.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: