Справа №1-19/10 09.11.2010 09.11.2010 09.11.2010
Справа № 11-689-2010 р . Головуюча суду 1 інстанції
Категорія: ст.185 ч.2 ОСОБА_1
КК України Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі :

Головуючого Хоміка І.М.

суддів: Олещук Т.Л., Погорєлової Г.М.

за участю прокурора Якименка О.П.

засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінальної справи за апеляцією захисника ОСОБА_4 на вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 3 травня 2010 р., яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого цим же судом:

1) 27.04.2004 р. за ст. 296 ч.1 КК України на 1 рік 4 місяці обмеження волі

2) 26.01.2005 р. за ст.185 ч.2 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, 06.02.2007 р. звільненого від відбування покарання умовно-достроково на 11 місяців 12 днів за постановою Петровського районного суду Кіровоградської області від 30.01.2007 р.

засуджено за ст. 185 ч.2 КК України до арешту на строк 6 місяців.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого Кривоозерським районним судом Миколаївської області:

1) 10.08.2004 р. за ст. 122 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі з випробуванням протягом іспитового строку 1 рік на підставі ст. 75 КК України

2) 03.03.2005 р. за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі

3) 30.01.2007 р. за ст. 186 ч.2 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 17.09.2009 р. на 8 місяців 5 днів за постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.09.2009 р.

засуджено за ст. 185 ч.2 КК України до арешту на строк 6 місяців.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 30.01.2007 р. та остаточно ОСОБА_5 призначено до відбуття 1 рік позбавлення волі.

За вироком суду увечері 16.11.2009 р., в смт. Врадіївка Миколаївської області, з господарчого двору домоволодіння по вул. Визволення, буд. № 110, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_5, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_6, таємно викрали металеві вироби: 2 колеса в зборі від сівалки і трубу, вагою 70 кг., загальною вартістю 84 грн.

Судом також винесена окрема постанова від 03.05.2010 р. на адресу прокурора Врадіївського району та начальника УМВС України у Миколаївської області стосовно недостатнього контролю за органами досудового слідства під час провадження у справі.

В апеляції захисник ОСОБА_4 просить вирок скасувати, справу у відношенні ОСОБА_3 закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 6 КПК України за відсутністю складу злочину. Посилається, що суд узяв до уваги недопустимі докази, які отримані на досудовому слідстві з порушенням вимог кримінально-процесуального закону та що в судовому засіданні допит потерпілої ОСОБА_6 проведений упереджено, з порушенням вимог ст.ст. 303,308 КПК України. Вказує, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в суді не допитані та що в порушення вимог ст. 313 КПК України суд не надав речові докази на огляд учасникам процесу.

Зазначає, що ОСОБА_3 вину у вчиненні крадіжки не визнав і вчинення злочину не увязується з його особою. Вказує, що за поясненнями свідка ОСОБА_9, вона та ОСОБА_3 тривалий час мешкали спільно, тоді він крадіжок не вчиняв та що обставини їх спільного проживання судом не досліджені.

Вважає, що судом допущено неправильне застосування кримінального закону, оскільки розмір викраденого 84 грн., з 01.01.2010 р. становить дрібну крадіжку, що виключає кримінальну відповідальність.

Стверджує, що не ОСОБА_3 підписані протокол затримання та протокол допиту як підозрюваного. Зазначає, що постанова про визнання речовими доказами винесена слідчим 23.12.2009 р. після оголошення 15.12.2009 обвинуваченому про закінчення досудового слідства. За змістом апеляції вказує, що на досудовому слідстві не були вирішені клопотання ОСОБА_3 про відвід слідчого та заява стосовно незаконних методів слідства.

Посилається також, що ОСОБА_3 вручена копія обвинувального висновку, текст якого важко прочитати; що порушений строк затвердження обвинувального висновку; що судом відкладалися засідання; що у звязку з допуском судом до участі у справи заявляв клопотання про ознайомлення з протоколом попереднього розгляду справи суддею та з протоколом судового розгляду, які за поясненнями судді не були виготовлені.

На вирок у відношенні засудженого ОСОБА_5 апеляцій не подано.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_3 на підтримку апеляції захисника ОСОБА_4, думку прокурора про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали кримінальної справи та додатково надані до апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_3 крадіжки чужого майна за попередньою змовою групою осіб ґрунтується на перевірених судом доказах.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3, заперечуючи проти вчинення крадіжки, стверджував, що удень 15.11.2009 р., разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_10, знаходився у ОСОБА_9 вдома. Там спільно вживали спиртне і тоді виникла розмова про металобрухт - 2 колеса від сівалки і трубу, які раніше бачив на подвірї матері ОСОБА_9 ОСОБА_6, яка мешкала у будинку навпроти. Стверджував, що ОСОБА_9 запропонували узяти це майно з подвіря матері. Першим вийшов з домоволодіння ОСОБА_9 за природною потребою. Потім побачив, що ОСОБА_5 котить колеса по вулиці. Разом з ним завантажили цей металобрухт на велосипед. Розбудив ОСОБА_10, з яким втрьох привезли металобрухт до ОСОБА_8 та здали за 70 грн. На отримані гроші купили їжу та горілку. Повернулися додому до ОСОБА_9, де продовжили вживати спиртне. 18.11.2009 р. був затриманий працівниками міліції.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні дав подібні показання за обставинами події. Але також стверджував, що металобрухт викрав сам, ОСОБА_3 обмовив.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що увечері 16.11.2009 р. після вживання спиртних напоїв спільно с ОСОБА_3, ОСОБА_5 та з ОСОБА_9, заснув в її будинку. Його розбудив ОСОБА_3, попросив допомогти перенести металобрухт до приймального пункту. Коли вийшов на подвіря, там були 2 колеса і труба, біля яких знаходилися ОСОБА_3 і ОСОБА_5 Втрьох розламали це майно на частини, принесли до ОСОБА_8 та здали за 70 грн.

Потерпіла ОСОБА_6 суду підтвердила, що у звязку з характером роботи часто буває відсутня вдома. Через дорогу, в окремому будинку, мешкає її донька ОСОБА_9 (інвалід 1 групи). Запросила ОСОБА_11 допомагати доньці по господарству. 15 чи 16.11.2009 р. (точну дату не памятає) він працював також і на її власному подвірї. ОСОБА_3 та ОСОБА_9 знайомі. Він часто бував у неї вдома. Потім виявила, що з свого власного подвіря зникли 2 колеса в зборі від сівалки. Про подію повідомила в міліцію.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що раніше спільно мешкала з ОСОБА_3 В листопаді 2009 р. ОСОБА_5 декілька днів допомагав їй по господарству. 15 чи 16.11.2009 р. (точну дату не памятає), після 15 год., ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7І знаходилися у неї вдома. Приблизно о 16 год. вони пішли з її будинку, а повернулися через декілька годин, принесли їжу і горілку. Наступного дня мати їй повідомила про зникнення з її подвіря коліс.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засідання також показала, що під час перебування в її домоволодінні ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_10 взагалі не було розмови стосовно майна матері, яка мешкає окремо. Тоді ОСОБА_3 лише просив у неї тачку на деякий час, але йому відмовила. Стверджує, що не дозволяла їм брати будь-яке майно з подвіря матері.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні, увечері 16.11.2009 р. ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_10, які перебували в стані алкогольного спяніння, принесли на пункт прийому металобрухту 2 колеса в зборі від сівалки і металеву трубу, загальною вагою 70 кг. Заплатив за них ОСОБА_3 70 грн. Через декілька днів працівники міліції їх вилучили.

Зазначена обставина підтверджується також даними протоколу від 18.11.2009 р. огляду місця події - території домоволодіння ОСОБА_8 (а.с. 7).

Відповідно до довідки ПП «Жадор» вартість 1 кг. чорного металу станом на листопад 2009 р. становить 1 грн. 20 коп. (а.с.58).

Дослідивши зазначені вище докази в їх сукупності, суд дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_3 таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб. Його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України.

Немає підстав ставити під сумніви показання свідка ОСОБА_9, яка на досудовому слідстві і в судовому засіданні послідовно та категорично спростувала твердження засудженого ОСОБА_3 стосовно її дозволу узяти з подвіря матери зазначене вище майно, оскільки між ними неприязних відносин не було і в апеляції не наведено будь-яких даних з цього приводу. Крім того, при відтворенні обстановки і обставин події засуджений ОСОБА_5 з виходом на місце прямо зазначав, що 2 колеса від сівалки і труба з подвіря ОСОБА_6 були таємно викрадені ним та ОСОБА_3 (а.с.89).

З мотивувальної частини вироку вбачається, що суд на підтвердження вини ОСОБА_3 О,В. послався лише на ті докази, які є допустимими, оскільки вони отримані за результатами слідчих дій, які проведені з додержанням вимог кримінально-процесуального закону.

Наведене свідчить про безпідставність тверджень апелянта стосовно упередженості суду при оцінці доказів та відсутності складу злочину в діях ОСОБА_12 З протоколу судового засідання, на який зауважень принесено не було, також не вбачається недотримання судом вимог ст. ст. 303, 308 КПК України під час допиту потерпілої ОСОБА_6

Також є необґрунтованими твердження апелянта про те, що розмір викраденого 84 грн., становить дрібну крадіжку.

Після запровадження з 1 січня 2004 р. Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р. № 889-1У (з подальшими змінами) податкової соціальної пільги, неоподаткований мінімум доходів громадян при застосуванні норм кримінального та адміністративного законодавства в частині кваліфікації злочинів або правопорушень, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 6.1.1. пункту 6.1. ст. 6 цього Закону для відповідного року з урахуванням положень п.22.4 ст.22 Закону. Оскільки Законом «Про державний бюджет України на 2009 р.» з 01.01.2009 р. встановлений розмір мінімальної заробітної плати 605 грн. на місяць, то податкова соціальна пільга становить половину цієї суми 302 грн. 50 коп.

Відповідно до диспозиції нової редакції ст. 51 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону від 04.06.2009 р., яка діє з 25.06.2009 р., викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Таким чином, протягом 2009 р. дрібною вважається крадіжка, якщо вартість майна не перевищує 60 грн. 50 коп.

Крім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 19.10.2000 р. (справа про зворотну дію кримінального закону в часі) зміна мінімального розміру заробітної плати відповідним нормативно-правовим актом не тягне за собою зміни диспозиції норми кримінального закону, зміст якої визначається із застосуванням такого розміру, тобто не тягне за собою зміни кваліфікуючих ознак і не має зворотної дії у часі.

Тому викрадення за участю засудженого ОСОБА_3 чужого майна у розмірі 84 грн. не можна вважати дрібною крадіжкою, оскільки в його діянні є склад кримінального злочину. Апелянт у своїх твердженнях щодо розміру викраденого взагалі посилається «на межі кримінальної відповідальності з 01.01.2010 р.», хоча злочин вчинений 16.11.2009 р.

Ця дата вчинення злочину, а не 15.11.2009 р., як вказував в судовому засіданні ОСОБА_3, визначена за матеріалами справи.

Захисником ОСОБА_4 09.03.2010 р. укладений договір про надання правової допомоги засудженому ОСОБА_3 (а.с.152-153). Постановою судді від 15.03.2010 р. цей захисник допущений до участі у справі замість захисника ОСОБА_13 (а.с. 155). Цього дня захисник ОСОБА_4 ознайомлений з матеріалами справи (а.с.156). У справі є протокол судового засідання від 12.02.2009 р. при попередньому розгляді справи (а.с.133). Відповідно до положень ч.1 ст. 87-1 КПК України протокол судового засідання повинен бути виготовлений не пізніше 7 діб з дня закінчення судового розгляду справи. Проте, на момент допуску захисника ОСОБА_4 до участі у справі судовий розгляд справи не був закінчений. В матеріалах кримінальної справи відсутні дані стосовно наміру захисника ОСОБА_4 ознайомитися з протоколом судового засідання після закінчення розгляду справи. Така заява була подана самим засудженим ОСОБА_3 (а.с.237), якому згідно з довідкою канцелярії Врадіївського районного суду Миколаївської області від 05.11.2010 р., наданою до апеляційної інстанції, була надана можливість ознайомитися з протоколом судового засідання 21.06.2010 р. Проте, знайомитися з протоколом судового засідання він відмовився, висунувши вимоги про присутність захисника, які не ґрунтуються на законі.

З урахуванням наведеного, є неспроможними доводи апелянта і в цій частині.

Зясування характеру відносин між засудженим ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_9 у даній справі не входить в предмет доказування, визначений ст. 64 КПК України. З протоколу судового засідання вбачається, що свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_8 допитані в судовому засіданні 12.02.2010 р. Кримінально-процесуальним законом не передбачений повторний допит свідків у звязку із заміною захисника.

Щодо інших порушень кримінально-процесуального закону під час досудового слідства, про які зазначає апелянт та які не впливають на суть вироку, то з цього приводу судом винесено окрему постанову.

Клопотання ОСОБА_3 про відвід слідчого, заявлене 15.12.2009 р. в день виконання з ним вимог ст. 218 КПК України, яке надійшло до прокуратури Врадіївського району Миколаївської області 16.12.2009 р., вирішено прокурором цього ж дня та відхилено (а.с.91, 92). Згідно з матеріалами справи під час досудового слідства ОСОБА_3 не заявляв про застосування незаконних методів слідства.

З огляду на наведене, підстав для скасування вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 3 травня 2010 р. у відношенні ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію захисника ОСОБА_4 - без задоволення.

Головуючий:

: Судді: