В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.03.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Ужгород, кримінальне провадження за № 0000062 від 05.01.2013 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оноківці, Ужгородського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1.ст.296 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 04 січня 2014 року, близько 03 год. 20 хв. знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з власницею квартири ОСОБА_5 в ході якої умисно наніс їй два удари правою та лівою руками, затиснутими в кулак в область щелепи з правої та лівої сторони та два удари по голові, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження середньої тяжкості .

Згідно висновку судово-медичного експерта №14 від 15.01.2013року на момент судово-медичного обстеження у потерпілої ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді : синця на шкірних покривах обличчя в правій орбітальній ділянці та незначного набряку м`яких тканин правої половини обличчя та виявлено : «травматичний перелом суглобового паростка нижньої щелепи справа», що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених МОЗ України від 17.01.1995р., кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не були небезпечними для життя і здоров`я .

Відповідно до даних медичної документації, заповненої на ім`я ОСОБА_5 , виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути руки затиснуті в кулак сторонньої людини.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, а саме : заподіяння умисно середньої тяжкості тілесного ушкодження , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Крім цього, ОСОБА_4 04 січня близько 19 год.30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов в будинок за адресою: АДРЕСА_3 та підійшовши до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , в якій проживає його знайомий ОСОБА_6 , умисно з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу, з особливою зухвалістю, ударом правої ноги вибив вхідні двері вказаної квартири, після чого проник в середину квартири. В подальшому ОСОБА_4 перебуваючи в коридорі вказаної квартири умисно наніс ОСОБА_6 два удари правою та лівою руками затиснутими в кулак в область голови та один удар по голові скляною попільничкою, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості.

Згідно висновку судово-медичного експерта №39 від 14.01.2013р. на момент судово-медичного обстеження у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді : саден на шкірних покривах волосистої частини голови та обличчя, що потягли за собою розлад здоров`я на строк до 6 днів. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути руки затиснуті в кулак та предмет скляна попільничка, на який вказує потерпілий.

Відповідно до висновків судово-медичного експерта №14 від 15.01.2013р та №39 від 14.01.2013р. по давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження заподіяні потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вкладаються в час подій, які мали місце 04.01.2013року

Таким чином своїми діями ОСОБА_4 також вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч.1.ст.296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та показав, що він 04.01.2014року біля 03 год.20хв. перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 в ході сварки, наніс їй два удари правою та лівою руками, затиснутими в кулак в область щелепи з правої та лівої сторони та наніс їй два удари по голові, внаслідок чого та впала.

Показав, що 04.01.2014 року близько 19 год.30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов в будинок за адресою: АДРЕСА_3 та підійшовши до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , в якій проживє його знайомий ОСОБА_6 , ударом правої ноги вибив вхідні двері квартири та зайшов в середину квартири. Після чого, перебуваючи в коридорі вказаної квартири умисно наніс ОСОБА_6 два удари правою та лівою руками затиснутими в кулак в область голови та один удар по голові скляною попільничкою, яка знаходилась в коридорі на столику, з правої сторони від вхідних дверей.

Заслухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо події кримінального правопорушення, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого та щодо виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності і істинності їх позицій не має, розуміючи при цьому, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження , тобто умисне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину та ч.1 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, дані про особу винного, а тому вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкцій ч.1 ст.122 КК України та ч1.ст.296 КК України у виді обмеження волі на певний строк.

За сукупністю злочинів ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.70 КК України слід призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, та інші обставини справи суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та застосування до нього відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого судом строку не вчинить нового злочину.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання:
· за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 3 (три) роки обмеження волі;
· за ч. 1 ст. 296 КК України у вигляді 5 (п`ять) років обмеження волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 остаточне покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`ять) років обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 ( трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_1