Справа №10-85/11 26.04.2011 26.04.2011 26.04.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-85/2011 року Головуючий в суді першої інстанції
Категорія: запобіжний захід суддя: Голубкін О.І.
Доповідач апеляційного суду
суддя: Губа О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Погорєлової Г.М.

суддів: Гребенюк В.І., Губи О.О.

за участю прокурора: Іванова А.О.

захисника: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2011 року, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого на посаді оперуповноваженого ОБНОН Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

обрано міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Як вбачається з подання слідчого з ОВС прокуратури Миколаївської області, погодженого з заступником прокурора Миколаївської області, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме в тому, що 01.04.2011 року він, перебуваючи на посаді оперуповноваженого ОБНОН Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області в ході оперативної закупки незаконно збув особливо небезпечний наркотичний засіб екстракційний опій.

12.04.2011 року ОСОБА_2 в своєму автомобілі «ВАЗ 2108», реєстраційний номер 308 89 НІ, повторно збув ОСОБА_3 особливо небезпечний засіб екстракційний опій за 150 грн.

У вказаний день під час проведення обшуку в автомобілі ОСОБА_4 та за місцем його проживання було виявлено і вилучено речовину рослинного походження з характерним запахом коноплі.

Обґрунтовуючи необхідність обрання ОСОБА_2 міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, слідчий послався на те, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання понад 3 роки, а також на те, що ОСОБА_2, знаходячись на волі, може тиснути на свідків і перешкоджати встановленню істини по справі, а також переховуватися від слідства та суду.

12 квітня 2011 року за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_2 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України.

Суддя, задовольняючи подання слідчого про обрання відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, послався в постанові на те, що він обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання понад 3 роки та перебуваючи на волі, може тиснути на свідків і перешкоджати встановленню істини по справі, а також переховуватися від слідства та суду.

В апеляції захисник ОСОБА_1 (за її змістом) просить постанову судді змінити та застосувати відносно ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Вважає необґрунтованим твердження суду про те, що ОСОБА_2 може тиснути на свідків, перешкоджати встановленню істини по справі та переховуватися від слідства та суду. Апелянт вказує, що ОСОБА_2 позитивно характеризується за місцем роботи, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, які хворіють, має постійне місце проживання. Його сімейний та матеріальний стан дають підстави вважати, що ОСОБА_2 не буде переховуватись від слідства і суду або перешкоджати встановленню істини по справі шляхом впливу на свідків.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника ОСОБА_1 на підтримку апеляції, думку прокурора Іванова А.О. про обґрунтованість прийнятого судом рішення відносно ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Згідно ст. 155 КПК України взяття під варту як запобіжний захід застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

ОСОБА_2 обвинувачується в вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, покарання за яке може бути призначено до 10 років позбавлення волі.

Дані про особу, на що посилається апелянт, враховуються при обранні запобіжного заходу згідно із ст. 150 КПК України, як одна з обставин поряд з іншими. Судом обґрунтовано враховано ступінь тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_2, і в сукупності з даними про особу суд дійшов правильного висновку про необхідність обрання саме такої міри запобіжного заходу, як взяття під варту, з огляду на можливість ОСОБА_2, як посадової особи правоохоронних органів, чинити тиск на свідків.

Суд виконав вимоги ст.ст. 148, 150, 155 КПК України, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду не має.

Таким чином, апеляція захисника ОСОБА_1 є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2011 року відносно ОСОБА_2 без зміни.

Головуючий:

Судді: