ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1769/13-к
провадження № 1-кп/691/1/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, м. Бобринець, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, освіта не повна середня, судимого 05.03.2012 року Городищенським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України

у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185; ст. 198 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 будучи раніше засудженим Городищенським районним судом 05.03.2012 року за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України його було звільнено від призначеного покарання із іспитовим строком 1 рік, але він на шлях виправлення не став та в період іспитового строку скоїв ряд злочинів.

Так, в кінці грудня 2012 року, вночі за попередньою змовою, він разом з ОСОБА_5 з подвір`я будинковолодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, з корисливих мотивів, таємно, викрали 8 курей вартістю 45 гривень за 1 голову на загальну суму 360 гривень, в результаті чого заподіяли власнику матеріальну шкоду на вказану суму. Вказані курі, вони продали, а виручені кошти витратили на власні потреби.

Він, же в кінці березня 2013 року вночі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою та разом з ОСОБА_5 з подвір`я будинковолодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, викрали 8 курей вартістю 40 гривень за 1 голову на загальну суму 320 гривень, в результаті чого заподіяли власнику матеріальну шкоду на вказану суму. Вказані курі, вони продали, а виручені кошти витратили на власні потреби.

Він же, на початку квітня 2013 року, перебуваючи на АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_5 викрадений ним із території домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_5 велосипед марки «Аіст» належний ОСОБА_8 та завідомо знаючи, що вказаний велосипед був викрадений в подальшому зберігав його у АДРЕСА_6 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в предявленому обвинуваченні визнав себе винним повністю та пояснив, що в кінці грудня 2012 року, він разом з ОСОБА_5 з подвір`я будинковолодіння, що належить ОСОБА_6 викрали 8 курей. Після чого повезли їх в м. Городище до ОСОБА_9 та продали йому ці кури. Скільки той їм заплатив він не пам`ятає. Гроші поділили порівну і свою частину він витратив на власні потреби.

Окрім того, в кінці березня місяця 2013 року, вночі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_5 з подвір`я будинковолодіння, що належить ОСОБА_7 викрали 8 курей, які він продав ОСОБА_10 за кошти в сумі 120 гривень та поділили з ОСОБА_5 по 60 гривень. Кошти які він отримав за викрадені кури витратив на власні потреби.

Окрім того, на початку квітня 2013 року, перебуваючи на вулиці Крилова у м. Городище, отримав від ОСОБА_5 викрадений ним велосипед марки «Аіст» та завідомо знаючи, що вказаний велосипед був викрадений в подальшому зберігав його у АДРЕСА_6 .

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_11 до суду не з`явилися, подали заяви з проханням розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 без їх участі, щодо призначення виду покарання, покладаються на розсуд суду.

Вирішуючи питання про можливість проведення судового розгляду за відсутності потерпілих, суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, врахувавши подані заяви потерпілими, вважає, що у відповідності до ч.1 ст.325 КПК України, їх без участі під час судового розгляду можливо з`ясувати всі обставини, тому й здійснює судовий розгляд кримінального провадження за №0000583.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, та, беручи до уваги те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини подій, і судом встановлено, що учасники зазначеного кримінального провадження, в тому числі і обвинувачений ОСОБА_4 , правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши сторонам положення ч. 3 ст.349 КПК України, відповідно до яких останні будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши його характеризуючі дані, прийшов до висновку, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 , доказане повністю.

Поскільки обвинувачений ОСОБА_4 скоїв повторно таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у заздалегідь не обіцяному отриманні та зберіганні майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, суд кваліфікує за ст.198 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

В якості пом"якшуючих обставин у відповідності зі ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого.

Обставини справи, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 67 КК України, є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що ОСОБА_4 свою вину в скоєних ним злочинах визнав повністю, його характеристики, що має на має на своєму утриманні двох малолітніх дітей, щиросердно кається в скоєному, а також те, що будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, та в період іспитового строку знову скоїв злочини, переховувався від суду, вважає, що його виправлення і перевиховання можливе лише при ізоляції від суспільства, шляхом призначення йому покарання у вигляді реального обмеження волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по справі - відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374,376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 198 КК України і призначити йому покарання по даних статтях:

за ч.2 ст. 185 КК України 2 (два) роки обмеження волі;

за ст. 198 КК України 1 (один) рік обмеження волі

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання призначити йому 2 ( два ) роки обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до цього покарання частково приєднати не відбуте покарання, призначене за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 05.03.2012 року у вигляді 1 року обмеження волі, і остаточну міру покарання призначити йому 2 (два) роки і 6 (шість) місяців обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили - залишити попередній.

Термін відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 05.02.2015 року, зарахувавши йому в цей термін час знаходження під вартою з 15.01.2014 року по 05.02.2015 року включно.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення, а засудженому ОСОБА_4 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1