Ухвала

Іменем України

Справа № 712/8426/15-к

Провадження № 1кп/712/377/15

СОСНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРКАСИ

07 серпня 2015 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 з участю: прокурора Корчевний

обвинуваченого ОСОБА_3

Захисника ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2ст. 368КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшов обвинувальний акт, який затверджено прокурором прокуратури м.Черкаси у кримінальному провадженні №0001843 від 27.04.2015 відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 368КК України. Суд заслухавши учасників процесу стосовно відповідності обвинувального акту вимогам КПК України, прийшов до наступного. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен місити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Отже, в обвинувальному акті повинно бути як виклад фактичних обставин події, так і формулювання обвинувачення, тобто описова і його резолютивна частина. В описовій частині зазначаються дані, які стали приводами та підставами початку досудового розслідування, обставини кримінальної події та під ознаки якого кримінального закону (статті ) підпадають дії підозрюваної особи (фактично виклад обставин справи в довільній формі). В резолютивній частині підводяться підсумки кримінального розслідування, тобто особі висувається обвинувачення, в якому зазначається час, місце, спосіб, мотиви, що саме вчинила особа та наслідки кримінального правопорушення. Вказані вимогу закону слідчим та прокурором були проігноровані. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 вказаним вимогам не відповідає, оскільки він не містить належним чином сформульованого обвинувачення, обвинувачення не конкретизоване, а містить лише виклад фактичних обставин, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, в резолютивні частині відсутня норма закону за яким кваліфікуються дії обвинуваченого. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно, якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 Грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд. гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі на дання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісье та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п. 58: рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п. 34). Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п. 47). Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «о» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє га Сассі протии Франції», п. 54. а також «Даллос протии Угорщини», и. 47). Істотні порушення норм кримінального процесуального закону, допущені органами досудового розслідування, порушують гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого ОСОБА_3 та перешкоджають суду ухвалити законне, обґрунтоване рішення, а тому суд вважає за доцільне повернути обвинувальний акт прокурору, зобов*язавши прокурора усунути виявлені недоліки.

Керуючись ст. ст. 291, 314 316, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт, який затверджено у кримінальному провадженні - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2ст. 368КК України повернути прокуратурі м.Черкаси.

Зобов`язати прокурора м.Черкаси усунути виявлені недоліки протягом 20 (двадцяти) днів з дня отримання даної ухвали, що на думку суду відповідає засадам розумного строку та є достатнім для виправлення допущених недоліків.

Ухвалу негайно направити прокурору Черкаської області для усунення зазначених в ній недоліків обвинувального акта. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення, через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Головуючий :