В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження на підставі угоди про визнання винуватості №0000123 внесене в ЄРДР 06.03.2015 року за звинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Н.-Комаровський СРЗ Комизякського району Астраханської області РФ, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263КК України,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2010 року близько 16:00 годин, ОСОБА_5 у лісосмузі, розташованої навпроти вул.Набережна с.Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, знайшов вогнепальну зброю однозарядну спортивно-мисливську гвинтівку ТОЗ-8м заводський № НОМЕР_1 , придатну до стрільби спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6мм., виготовлену заводським способом.

Розуміючи характер та призначення знайденого, ОСОБА_5 маючи умисел на незаконне поводження зі зброєю без передбаченого законом дозволу, придбав вказану гвинтівку (залишив собі) та без передбаченого законом дозволу переніс за місцем свого мешкання у будинок АДРЕСА_1 , де став зберігати без передбаченого законом дозволу.

06 березня 2015 року, у період часу з 12:25 годин по 13:20 годин, під час проведення обшуку слідчим Тернівського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області в приміщенні гаража, збудованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 , була виявлена та вилучена вказана вище вогнепальна зброя, котру ОСОБА_5 придбав і зберігав без передбаченого законом дозволу.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.1 ст.263 КК України як придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

31 березня 2015 року між старшим прокурором прокуратури м.Тернівка Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний беззастережно визнати обвинувачення в обсязі, зазначеному в обвинувальному акті.

В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 гривень.

Прокурор, захисник та обвинувачений ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки порядок і умови її укладення відповідають вимогам кримінального процесуального Закону України та ухвалити обвинувальний вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурора та захисника, дослідивши відомості щодо особи обвинуваченого, докази покази обвинуваченого надані, як в ході досудового слідства (а.м.к.п. 32-33) та судового засідання; покази свідків ОСОБА_6 (а.м.к.п. 23-24), ОСОБА_7 (а.м.к.п. 25-26); протокол обшуку (а.м.к.п. 9-13); висновок судової балістичної експертизи № 35/07-129 від 10.03.2015 року (а.м.к.п. 20-24); постанову про визнання речовими доказами (а.м.к.п. 56), перевіривши наявність повідомлення про підозру, котрі містяться в матеріалах кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між старшим прокурором прокуратури м.Тернівка Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 31 березня 2015 року угода про визнання винуватості підлягає затвердженню вироком з призначенням ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам; укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Правова кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України відповідає суті обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, при цьому прокурором при укладенні угоди про визнання винуватості враховані обставини, закріплені у ст.470 КПК України.

Угода про визнання винуватості укладена щодо тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.

ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема, обмеження його процесуальних прав, у відповідності до ст.473 КПК України, розмір та вид узгодженого покарання, діючи відповідно умов угоди, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, не оспорюючи час, місце, мотив, характер та інші обставини злочину і погодився з призначенням йому узгоджених виду та міри покарання.

Укладення угоди, в чому суд переконався під час судового засідання, є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, котрий є не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання, є інвалідом ІІІ групи, обставин, які пом`якшують покарання, котрими суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добра репутація, за відсутності при цьому обставин, які обтяжують покарання.

На думку суду такі пом`якшуючі покарання обставини як щире каяття ОСОБА_5 , сприяння ним розкриттю злочину, добра репутація останнього, істотно знижуючі ступінь тяжкості вчиненого злочину і із урахуванням особи обвинуваченого дають підстави при призначенні покарання ОСОБА_5 застосувати правила ст.69 КК України перейти до іншого більш м`якого виду покарання (у виді штрафу у сумі 1700 гривень) не зазначеного в санкції ч.1 ст.263 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не вбачається.

Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань не встановлено.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 31 березня 2015 року між старшим прокурором прокуратури м.Тернівка Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 31 березня 2015 року у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 гривень.

Речовий доказ однозарядну спортивно-мисливську гвинтівку ТОЗ-8м заводський №4634, що зберігається в Тернівському МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, конфіскувати.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової балістичної і трасо логічної експертиз у сумі 491,04 гривень та 184,14 гривень відповідно, віднести на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Суддя: підпис: ОСОБА_1

Копія вірна: суддя: ОСОБА_1