Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня
2007року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого
судді: Бандури
І.С.

при
секретарі: Загірній
Л.П.

з участю
прокурора: Мітенко
Т.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Києві кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Вольськ, Саратовської області Російської
Федерації, українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1, проживаючого в АДРЕСА_2, не одруженого, раніше судимого 9 жовтня 2006 року
Святошинськийм районним судом м. Києва
за ст.
ст. 185 ч.2, 357 ч.3 КК України
до 2 років позбавлення волі, з
випробуванням, іспитовим строком на 1
рік не працюючого, за ст.
ст. 186 ч.2, 185 ч.2 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1., 23 березня 2007 року, приблизно в 14 год. знаходячись на спортивному майданчику, розташованому біля будинку № 6 по вул. Г.
Потапова в м. Києві, побачив раніше йому незнайомого
неповнолітнього ОСОБА_2.
ІНФОРМАЦІЯ_2, який тримав в руках
свій мобільний телефон.

Тоді
ОСОБА_1. вирішив заволодіти цим мобільним телефоном. З метою виконання свого злочинного
умислу, ОСОБА_1. підійшов до
ОСОБА_2 ззаду та застосовуючи
насильство, яке не є небезпечним для
життя і здоров'я, обхватив останнього
руками за плечі, після чого, продовжуючи його утримувати руками, з метою обернення на свою користь та
особистого збагачення, вирвав з рук
ОСОБА_2 вказаний вище мобільний
телефон, а саме: «Нокіа 6230 І», ціною 1810 грн., з пластиковим чохлом ціною 15 грн., сім-картою оператора мобільного зв'язку ціною
25 грн., на рахунку якої було 5 грн,
, який належить гр. ОСОБА_3. - батьку
неповнолітнього ОСОБА_2

Коли
ОСОБА_1. став відходити від неповнолітнього ОСОБА_2, то останній став вимагати від нього повернути
мобільний телефон, однак ОСОБА_1., з метою утримання в себе викраденого майна і
доведення свого злочинного умислу до кінця,
висловив на адресу неповнолітнього

ОСОБА_2 погрозу побити, в разі якщо він заважатиме йому безперешкодно
піти з місця вчинення злочину.

Подолавши
таким чином у неповнолітнього ОСОБА_2
волю чинити опір, ОСОБА_1. з
викраденим мобільним телефоном з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілому гр. ОСОБА_3. матеріальну
шкоду на загальну суму 1855 грн.

Крім цього, ОСОБА_1. 03 квітня 2007 року приблизно в 16 год.,
знаходячись по вул.
Г. Космосу в м. Києві, побачив раніше йому незнайомого
неповнолітнього ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_3,
який розмовляв по мобільному телефону.

Тоді
ОСОБА_1. вирішив заволодіти вказаним вище мобільним телефоном. З метою виконання свого злочинного
умислу, ОСОБА_1. підійшов до
неповнолітнього ОСОБА_4. та погрожуючи останньому застосувати насильство, яке не є небезпечним для життя і
здоров'я, а саме -побити, з метою обернення на свою користь та
особистого збагачення, забрав з рук у
неповнолітнього ОСОБА_4. вказаний вище мобільний телефон, а саме: «Нокіа Н72», ціною 2199 грн., з карткою-накопичувачем, ціною 178 грн., і стартовим пакетом оператора мобільного
зв'язку «Лайф», ціною 10 грн., на рахунку якого були гроші в сумі 5
грн., який належить батьку останнього
гр. ОСОБА_5

Після
цього, ОСОБА_1. з викраденим мобільним
телефоном з місця вчинення злочину зник,
завдавши потерпілому гр. ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2392
грн.

Крім
цього, ОСОБА_1. 8 квітня 2007 року, приблизно в 23 год. ЗО хв.,
знаходячись по вул. Г. Потапова, 6, в м. Києві,
побачив біля 4-го під'їзду припаркований автомобіль, „ЗАЗ 2105", д.н. НОМЕР_1. Підійшовши до вказаного автомобіля, ОСОБА_1. крізь вікно побачив на панелі
приладів вмонтовану автомагнітолу „Піонер". В цей час у ОСОБА_1 виник
намір на таємне викрадення чужого майна,
а саме - автомагнітоли. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1.,
використовуючи викрутку, яку мав
при собі, зламав запірний пристрій на
правій передній дверці автомобіля, після
чого проник до салону, звідки з метою
обернення на свою користь і особистого збагачення, таємно викрав чуже майно, яке належить гр. ОСОБА_7., а саме: автомагнітолу „Піонер", ціною 700 грн., СД - диски в кількості 3 штук, ціною 5 грн,
за кожен, на загальну суму 15
грн, шкіряний чохол на ручку перемикання
коробки передач, ціною 30 гривень, а всього майна на загальну суму 745 грн., чим завдав потерпілому матеріальну шкоду.

З викраденим
чужим майном ОСОБА_1. з місця вчинення злочину втік, розпорядившись ним в подальшому на свій
розсуд.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. повністю визнав свою вину і пояснив, що він 23 березня 2007 року, приблизно в 14 год. ЗО хв., знаходячись
біля будинку № 6 по вул. Г. Потапова в м. Києві,
відкрито викрав

2

у неповнолітнього ОСОБА_2 мобільний телефон «Нокіа 62301» з пластиковим чохлом та
сім-картою оператора мобільного зв'язку.

03.04.2007
року, приблизно в 16 годин, знаходячись біля будинку № 7 по вул. Героїв Космосу в м. Києві,
відкрито викрав у неповнолітнього ОСОБА_4, мобільний
телефон, «Нокіа Н72», з карткою-накопичувачем, і стартовим пакетом оператора мобільного
зв'язку.

08.04.2007
року, приблизно в 23 години 30 хвилин, знаходячись біля 4-го під'їзду будинку №
б, по вул. Г.
Потапова в м. Києві, проник до салону автомобіля „ВАЗ
2105", д.н. НОМЕР_1,
звідки таємно викрав автомагнітолу „Піонер", СД - диски в кількості 3 штук, шкіряний чохол на ручку перемикання коробки
передач.

У вчиненому
розкаюється.

Показання
підсудного ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи і ним не
оспорюються, а тому суд обмежив
дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного.

При
таких обставинах суд вважає, що вина підсудного
ОСОБА_1 у вчиненні злочинів,
передбачених ст. ст. 186 ч. 2, 185 ч.2 КК України, повністю доведена, а тому його злочинні дії слід кваліфікувати
за ст.
186 ч. 2 КК України за ознакою "відкрите викрадення чужого майна
(грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, вчинений
повторно", за ст.
185 ч.2 КК України за ознакою „ таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), вчинене повторно".

По
справі потерпілими ОСОБА_7, та ОСОБА_5
до підсудного ОСОБА_1 заявлено цивільні позови відповідно на суму 745
грн., та 193 грн., і дані позови суд вважає слід
задовольнити, оскільки вони доведені і
знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Призначаючи
міру покарання підсудному ОСОБА_1. суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, дані про особу підсудного, що раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, характеризується посередньо, обставини,
які пом'якшують покарання, що
підсудний повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, обставини,
які обтяжують покарання, вчинення
злочину щодо неповнолітнього, рецидив
злочинів, а тому суд вважає, що ОСОБА_1. слід призначити покарання у виді
позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі, оскільки його виправлення і перевиховання не
можливе без ізоляції від суспільства.

Суд
також вважає, що до призначеного
покарання слід частково приєднати не відбуту частину покарання 1(один)місяць
позбавлення волі за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2006 року.

Речові
докази слід вирішити у відповідності до вимог
ст. ст. 81, 330 КПК України.

На підставі
наведеного та керуючись ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочинів передбачених
ст. ст. 186 ч.2,
185 ч.2 КК України і призначити йому покарання:

за статтею 186
ч.2 КК України - 4 (чотири ) роки позбавлення волі;

за статтею 185
ч.2 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточне покарання
ОСОБА_1 призначити у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 71
КК України, за сукупністю вироків до
призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання 1(один)
місяць позбавлення волі за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2006 року і остаточне
покарання ОСОБА_1 призначити у виді 4 ( чотирьох) років 1 (одного) місяця
позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі.

Строк
покарання засудженому ОСОБА_1 обчислювати з дня його затримання, тобто з 4 травня 2007 року.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 залишити
попередню - тримання під вартою в слідчому ізоляторі Держдепартаменту України з
питань виконання покарань № 13 м. Києва.

Цивільні
позови ОСОБА_7 та ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 745 (сімсот сорок п'ять ) грн. матеріальної шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 193 (сто дев'яносто три) грн. матеріальної шкоди.

Речові
докази по справі - товарний чек,
гарантійний сертифікат по експлуатації,
коробку, передню панель від
автомагнітоли „ Піонер", які
передані потерпілому ОСОБА_7. на зберігання під розписку повернути потерпілому
ОСОБА_7., а ксерокопії документів, які знаходяться при матеріалах кримінальної
справи, залишити при матеріалах
кримінальної справи.

Апеляція
на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення через Святошинський районний суд м. Києва,
а засудженому, який перебуває під
вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: