Справа № 1418/399/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2012 року Новобузький районний
суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді: Васильченко Н.О.,

при секретарі : Кічігіну Д.А.,

за участю прокурора: Каніщука М.В.,

захисника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с. Калинівка, Новотроїцького району,
Херсонської області, українця,
громадянина України, маючого неповну
середню освіту, одруженого, не
працюючого, маючого на утриманні двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, 1996 р.н. та
ОСОБА_4, 1997 р.н., проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

в скоєні злочинів передбачених ч. 3
ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2012 року ОСОБА_2 в с. Пархомівка
Новобузького району Миколаївської
області вирішив таємно викрасти два
металевих ободи з водопровідного
колодязя, з метою продажу та отримання
грошових коштів, та які згідно
розпорядження №10 від 25.11.2011 року, «Про
затвердження інвентаризаційної
комісії Новохристофорівської
сільської ради»належить
Новохристофорівській сільській раді.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_2
цього ж дня, близько 22.00 години, взявши з
собою молот та лом, з метою розбиття
залізобетонних плит та викрадення
ободів з водопровідних колодязів,
таємно підійшов до одного з
водопровідних колодязів, які
розташовані на вулиці с. Пархомівка
Новобузького району, та за допомогою
молота та лому розбив залізобетону
плиту водопровідного колодязя та
демонтував металевий обід. Вилучений
обід ОСОБА_2, за допомогою фізичної сили
перенести не міг тому, вирішив втягнути
в злочину діяльність свого
неповнолітнього сина ОСОБА_3, який
знаходився на той час за місцем їх
проживання. Повернувшись додому
ОСОБА_2, запропонував своєму сину
ОСОБА_3 допомогти йому таємно викрасти
металеві ободи з водопровідного
колодязя, нащо той погодився. ОСОБА_2
вступивши у злочинну змову з
неповнолітнім ОСОБА_3, прийшли до
водопровідних колодязів, де ОСОБА_2
залишив демонтований ним обід та
поклавши даний водопровідний обід до
мішку за допомогою фізичної сили, та
спільними зусиллями перенесли його до
місця свого проживання в с. Пархомівка
Новобузького району. Маючи намір на
викрадення іншого металевого ободу з
водопровідного колодязя ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, повернулися до водопровідних
колодязів, де ОСОБА_2, взявши лом,
намагався демонтувати із
залізобетонної плити іншого
водопровідного колодязя металевий
обід, та декілька ударів наніс по
залізобетонній плиті, від дії яких
бетонний розчин почав кришитися.
Таким чином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 таємно
вилучили та перенесли до свого
домоволодіння однин металевий обід з
водопровідного колодязя, вартістю -300
грн. та намагалися викрасти інший
металевий обід з водопровідного
колодязя, вартістю - 300 грн. але не
довели свій злочинний намір до кінця з
причин, що не залежали від їх волі, так
як в цей час до водопровідних
колодязів підійшло ОСОБА_5 із дружиною
ОСОБА_6 та повідомили їм, що викличуть
міліцію, після чого ті залишили місце
скоєння злочину.

Крім цього, 08.01.2012 року в с. Пархомівка
Новобузького району Миколаївській
області ОСОБА_2 вирішили таємно
викрасти два металевих ободи з
водопровідного колодязя, з метою
продажу та отримання грошових коштів,
та які згідно розпорядження №10 від
25.11.2011 року, «Про затвердження
інвентаризаційної комісії
Новохристофорівської сільської ради
»належить Новохристофорівській
сільській раді. Для реалізації свого
злочинного наміру, який направлений на
викрадення металевих ободів з
водопровідних колодязів, ОСОБА_2,
запропонував своєму синові ОСОБА_3
скоїти злочин, тобто втягнув
неповнолітнього в злочину діяльність,
при цьому достовірно знаючи, що
останній є неповнолітнім, запропонував
йому таємно викрасти металеві ободи з
водопровідного колодязя, вирішивши, що
таким чином вони зможуть отримати
гроші, маючи батьківський вплив
викликав рішучість взяти участь у
вчиненні даного злочину. Отримавши
згоду ОСОБА_3 на вчинення крадіжки,
ОСОБА_2 розповів про деталі її вчинення.
Після цього реалізуючи свій злочинний
намір ОСОБА_2 та ОСОБА_3 цього ж дня
близько 23 години, впевнившись у
відсутності сторонніх осіб , таємно
намагалися викрасти два металеві ободи
водопровідних колодязів, вартістю 300
гривень кожна, але не довели свій
злочинний намір до кінця з причин, що не
залежали від їх волі.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2
вину у скоєні злочинів передбачених ч. 3
ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України
визнав повністю, в скоєному щиро
розкаюється, суду пояснив, що повністю
підтверджує викладене в
обвинувальному висновку.

Представник Новохристофорівської
сільської ради Миколаївської області
просив суд не позбавляти підсудного
волі, оскільки в нього на утриманні є
неповнолітні діти, роботи в селі немає,
його сім'я знаходиться за межею
бідності.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_2 свою
вину визнав повністю, суд з урахуванням
думки учасників судового розгляду в
порядку ст. 299 ч. 3 КПК України вважає
недоцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставин справи
і розміру цивільного позову, які ніким
не оспорюються, обмежившись
свідченнями підсудного і
характеризуючими даними його
особистості.

По справі цивільний позов не
заявлений.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що вина ОСОБА_2 по ч. 3 ст. 15, ч. 2
ст. 185 КК України доказана і його дії,
тобто таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), вчинена за попередньою
змовою групою осіб, але при цьому
злочин не було доведено до кінця з
причин, що не залежали від їх волі, а
також по ст. 304 ч. 2 КК України -втягнення
неповнолітнього в злочинну діяльність
батьком -кваліфіковані правильно.

При визначені виду та міри
покарання підсудному ОСОБА_2 суд
враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєного, дані що
характеризують підсудного. Суд вважає,
що скоєні підсудним злочини
відносяться до категорій середньої
тяжкості та тяжкої.

Підсудний по місцю проживання
характеризується позитивно.

Обставиною, що пом'якшує
підсудному покарання є щире каяття у
скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудному судом не встановлено.

Враховуючи особу підсудного,
обставини, при яких ним було скоєно
злочини, суд приходить до висновку, що
його виправлення і перевиховання
можливе лише без ізоляції від
суспільства, шляхом призначення
покарання із застосуванням ст. ст. 70 ч. 1,
75, 76 КК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні
злочинів передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.
185, ч. 2 ст. 304 КК України і призначити
покарання:

за ст. 15 ч. 1 ст. 185 ч. 2 КК України -2 роки
позбавлення волі.

за ст. 304 ч. 1 КК України -3 роки
позбавлення волі;

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом часткового
складання призначених покарань,
остаточно визначити покарання ОСОБА_2
у вигляді -5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_2 від відбуття
покарання з випробуванням строком на 3
роки.

Відповідно до ст. 76 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_2 не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу кримінально -
виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально -виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи;
періодично з'являтись в органи
кримінально -виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_2 до набуття вироком законної
сили залишити у вигляді підписки про
невиїзд.

Речові докази по справі:

- металевий обід з водопровідного
колодязя, який знаходиться на
відповідному зберіганні в кімнаті
речових доказів Новобузького РВ УМВС,
згідно акту прийому -передачі речових
доказів від 14.01.2012р. -повернути
Новохристофорівській сільській раді
Новобузького району, Миколаївської
області.

На вирок може бути подана
апеляція протягом 15 діб з моменту його
проголошення до апеляційного суду
Миколаївської області.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко