Справа № 337/1727/15-к
Провадження № 1-кп/337/153/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
неповнолітнього ОСОБА_5
законного представника неповнолітнього ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8
представника Служби ( Управління) у справах дітей ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжі, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
28.11.2014 року, приблизно о 14-00 годині, неповнолітній ОСОБА_5 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, знаходячись на першому поверсі будівлі Запорізького загальноосвітнього навчально-виховного комплексу № 108, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин з останнім, наніс йому один удар кулаком правої руки в область тулуба зліва, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, а саме: розрив лівої нирки з явищами гематурії ( наявність крові в сечі), яке згідно з висновком експерта № 368 від 12.02.2015 року кваліфікується як легке тілесне пошкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України визнав повністю і пояснив, що у нього пропала пачка цигарок і йому повідомили, що її забрав ОСОБА_10 .. Він його зустрів на першому поверсі школи, підійшов до нього і один раз вдарив в область тулуба. У скоєному розкаюється, просить задовольнити клопотання прокурора.
Вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами, а саме:
· поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що він знаходився у школі, коли до нього підійшов ОСОБА_11 , який нічого не сказав, а зразу вдарив його у ліву частину тулуба, від чого він впав. Він не заперечує проти задоволення судом клопотання про застосування заходів виховного характеру до ОСОБА_5 ;
· висновком судово-медичної експертизи № 368 від 12.02.2015 року , згідно якого розрив лівої нирки з явищами гематурії (наявність крові у сечі), у ОСОБА_7 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я. Ушкодження утворилося від дії тупого (тупих) предметів. Давність утворення ушкодження не суперечить строку, вказаному в обставинах справи. Враховуючи дані медичної документації та встановлений характер травми у ОСОБА_7 , експертом встановлено, що йому було нанесено не менше одного травматичного впливу.
З копії свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У відповідності до вимог ч.1 ст. 18 КК України, суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.
Суб`єктом умисного легкого тілесного ушкодження є особа, яка досягла 16-річного віку до моменту вчинення правопорушення.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 до досягнення віку, з якого настає кримінальна відповідальність, вчинив суспільно- небезпечне діяння, яке виразилося у завданні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, захисника неповнолітнього, неповнолітнього ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , представника Служби (Управління) у справах дітей, вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_6 , яку попередити про відповідальність у разі порушення взятих на себе обов`язків.
Підставами для прийняття такого рішення є те, що судом враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого неповнолітнім ОСОБА_5 правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, щире каяття його у скоєному та ту обставину, що суспільно небезпечне діяння вчинене ним вперше, характеристику неповнолітнього ОСОБА_5 за місцем його проживання, за місцем навчання.
У відповідності до вимог ст.. 97 ч.2 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і для особи, яка до досягнення віку з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно- небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Частинами 2 та 3 ст. 105 КК України передбачено, що суд може застосувати до неповнолітнього такі заходи виховного характеру: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, що їх замінюють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їх прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування у цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05. 2006 року № 2 « Про розгляд судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно- небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Статтею 498 КПК України встановлено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно- небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Керуючись ч.2 ст. 97, ч.2-3 ст. 105 КК України, ст. ст..498, 500, 501 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів виховного характеру- задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжі, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходи виховного характеру, передавши неповнолітнього ОСОБА_5 під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 строком на один рік.
Попередити ОСОБА_6 про характер суспільно-небезпечного діяння, вчиненого її сином ОСОБА_5 та про відповідальність у разі порушення взятого на себе зобов`язання.
Копію ухвали після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.
Копію ухвали для контролю за виконанням направити до Кримінальної міліції у справах неповнолітніх, Службу (Управління) у справах дітей Запорізької міської ради.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Хортицький районний суд м.Запоріжжя

Суддя: ОСОБА_1