У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Вус С.М.,

суддів

Пекного С.Д. і Таран Т.Г.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 19 лютого 2008 року кримінальну
справу за касаційним поданням заступника прокурора Херсонської області на вирок
Скадовського районного суду Херсонської області
від 6 листопада 2006 року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

на
підставі ст. 89 КК України таку, що,

що
не має судимості,

- за ч. 2 ст. 307 КК України на 5
років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України на 2
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України
ОСОБА_1 за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання - 5 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим
строком на 3 роки і на підставі ст.76 КК України судом на неї покладені певні
обов'язки.

ОСОБА_1 засуджено за те,
що вона 21 квітня 2006 року за місцем свого проживання в м. Скадовську
Херсонської області АДРЕСА_1 незаконно збула ОСОБА_2 1 мл розчину
ацетильованого опію.

28 червня 2006 року
ОСОБА_1 за місцем проживання повторно, незаконно збула ОСОБА_3 рідину темного
кольору, яка згідно висновку експертизи
є особливо небезпечним наркотичним засобом - ацетильованим опієм масою в
перерахунку на суху речовину 0,06 г.

Крім того, 18 липня 2006
року ОСОБА_1 за місцем свого проживання незаконно збула ОСОБА_3 рідину темного
кольору, яка згідно висновку експертизи являється особливо небезпечним
наркотичним засобом - ацетильованим опієм масою в перерахунку на суху речовину
0,17 г.

Того ж дня за місцем
проживання ОСОБА_1 в м. Скадовську АДРЕСА_1 працівниками міліції було виявлено
та вилучено рідину, що згідно висновку експертизи являється особливо
небезпечним наркотичним засобом - ацетильованим опієм масою 0,45 г, який
ОСОБА_1 зберігала для власного вживання.

В апеляційному порядку
справа не переглядалася.

У касаційному поданні
прокурор ставить питання про скасування вироку і направлення справи на новий
судовий розгляд у зв'язку з м'якістю призначеного ОСОБА_1 покарання,
безпідставним застосуванням до неї ст.ст.75,76 КК України. Вважає, що судом не
дана належна оцінка тій обставині, що ОСОБА_1 раніше була засуджена за
аналогічний злочин, недостатньо враховані дані про її особу. Крім того,
зазначає, що судом першої інстанції справу в порядку ст. 299 КПК України
розглянуто з порушенням закону, оскільки
ОСОБА_1 не визнала себе винною у двох
епізодах збуту наркотичних засобів.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що у задоволенні
касаційного подання слід відмовити.

Перевіркою
матеріалів справи встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини
справи і дав правильну кваліфікацію дій засудженої
ОСОБА_1, що прокурором не оспорюється.

Відповідно до вимог ст.299
КПК України, суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового
розгляду, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних
обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясовує, чи правильно
розуміють підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи
немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснює їм,
що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні
обставини справи в апеляційному порядку.

Зазначивши у вироку, що
судове слідство у даній справі проведено на підставі вимог ст.299 КПК України,
суд дотримався вимог вказаного закону, оскільки з протоколу судового засідання
вбачається, що ОСОБА_1 належним чином було роз'яснено положення цього закону та
з'ясовано у неї, що та правильно розуміє зміст фактичних обставин справи й
наслідки його застосування. ОСОБА_1 повністю визнала себе винною в
пред'явленому обвинуваченні і не заперечувала проти проведення скороченого
судового слідства, з чим погодився і державний обвинувач.

Доводи прокурора щодо
м'якості призначеного покарання засудженій є непереконливими.

Покарання ОСОБА_1
призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України.

Виходячи з конкретних
обставин справи, суд дійшов обгрунтованого висновку про можливість звільнення
ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням. Зокрема, враховано щире
каяття винної, позитивну характеристику та знаходження на її утриманні неповнолітньої дитини. Судом також
враховано думку державного обвинувача, який просив звільнити засуджену від
відбування призначеного покарання з випробуванням.

Отже, передбачені ч.1
ст.398 КПК України підстави для призначення справи щодо ОСОБА_1 до касаційного
розгляду відсутні.

Керуючись ст. 394 КПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

у задаволенні касаційного подання
заступника прокурора Херсонської області відмовити.

Судді:

Вус С.М. Пекний
С.Д. Таран Т.Г.