Провадження № 1-кс/161/4637/13
У Х В А Л А

м. Луцьк
29 листопада 2013 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області Ковтуненко
В.В.,

при секретарі
Ленічеві Є.А.,

з участю слідчого
Перевозніка
В.Й.,

прокурора
Довжика Р.С.,

захисника
ОСОБА_1,

підозрюваного
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду м. Луцьк
клопотання старшого слідчого СВ
Луцького РВ УМВС України у Волинській
області Перевозніка В.Й. про
застосування запобіжного заходу у
вигляді домашнього арешту,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Луцького РВ УМВС
України у Волинській області
Перевознік В.Й. звернувся до суду з
клопотанням, погодженим з старшим
прокурором прокуратури Луцького
району Довжиком Р.С., про застосування
запобіжного заходу у вигляді
домашнього арешту у відношенні ОСОБА_2.

В обґрунтування клопотання
посилається на те, що ОСОБА_5, діючи за
попередньою змовою із своїм чоловіком
ОСОБА_2 у період часу з червня по
листопад 2013 року умисно, з корисливих
мотивів, незаконно придбала та
зберігала підроблені марки акцизного
збору, понад 10 тис. штук для подальшого
використання їх для реалізації
незаконно виготовлених алкогольних
напоїв.

Крім цього, ОСОБА_5, діючи за
попередньою змовою із своїм чоловіком
ОСОБА_2, в період часу з червня по
листопад 2013 року, умисно, з корисливих
мотивів незаконно купувала,
транспортувала та зберігала з метою
збуту спирт етиловий понад 2000 літрів та
використовуючи обладнання, що
забезпечує масове виробництво
алкогольних напоїв, шляхом змішування
незаконно купленого спирту етилового з
дистильованою водою та додаванням
оцтової кислоти і цукру, незаконно
виготовляла з метою збуту алкогольні
напої, котрі розливала у, заздалегідь
скупленні і бувші у використанні,
скляні пляшки ємністю по 0.5 літра з
етикетками різних виробників
горілчаної продукції, зокрема
«Неміров», «Урочиста українська»,
«Медофф», «Хлібний Дар», «Справжнє
золото України», «Полісся золота нива»
та інші, котрі обклеював завідомо
підробленими марками акцизного збору,
та в подальшому виготовлені, таким
чином алкогольні напої, незаконно
зберігала, транспортувала та збувала
особам на території Волинської області
по 9-15 грн. за одну пляшку. Всього за цей
період було виготовлено та збуто понад
9 тис. пляшок вказаних марок.

Дані факти розслідуються у
кримінальному провадженні, яке внесене
до ЄРДР за №0000658 від 28.11.2013, за
ознаками кримінальних правопорушень,
передбачених ч.2 ст.199, ч.2 ст.204 КК
України.

28 листопада 2013 року ОСОБА_2 оголошено
підозру у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199,
ч. 2 ст. 204 КК України, за які передбачено
покарання у виді позбавлення волі на
строк до 10 років і які відноситься до
категорії тяжких злочинів.

Допитаний в якості підозрюваного
ОСОБА_2, від дачі показань з приводу
оголошеної підозри відмовився.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ч. 2 ст.199, ч.
2 ст. 204 КК України, повністю
підтверджуються зібраними в ході
досудового розслідування доказами.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_2, який є не
судимий, має на утримані двох
малолітніх дітей, своїми умисними
діями, які виразились у незаконному
придбанні з метою збуту, зберіганні та
транспортуванні з цією метою незаконно
виготовлених підакцизних товарів, а
також у незаконному придбанні з метою
збуту, зберіганні, збуті та
транспортуванні з цією метою незаконно
виготовлених алкогольних напоїв та їх
виробництві шляхом відкриття
підпільних цехів, з використанням
обладнання, що забезпечує масове
виробництво алкогольних напоїв, та
діями, які виразились у незаконному
зберіганні, придбанні з метою
використання при продажі товарів
підроблених марок акцизного збору,
вчиненими за попередньою змовою групою
осіб, вчинив кримінальні
правопорушення, за які законом
передбачено покарання у вигляді
позбавлення волі на строк до десяти
років, оголошена йому підозра у
вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених передбачені ч.2 ст.204, ч.2
ст.199 КК України обґрунтована і
повністю доводиться зібраними
матеріалами провадження, а також те, що
запобігти ризикам, які передбачені
ст.177 КПК України, а саме: знищити,
сховати будь-які із речей, які мають
істотне значення для встановлення
обставин кримінального
правопорушення, незаконно впливати на
свідків, перешкоджати кримінальному
провадженню іншим способом,
продовжувати вчиняти аналогічні
кримінальні правопорушення, шляхом
застосування більш м'яких запобіжних
заходів неможливо, а тому виникла
необхідність в обранні відносно нього
запобіжного заходу у вигляді
домашнього арешту терміном на два
місяці та покласти на підозрюваного
обов'язки передбачені ч.5 ст.194 КПК
України.

Просить задовольнити клопотання та
випести ухвалу про застосування
запобіжного заходу у вигляді
домашнього арешту до ОСОБА_2, терміном
на два місяці.

Покласти па підозрюваного ОСОБА_2 такі
обов'язки:

- прибувати до слідчого із встановленою
періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту
АДРЕСА_1, в якому він проживає, без
дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи
суд про зміну свого місця проживання
або місця роботи.

Фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів не
здійснювалось у відповідності до вимог
ч. 1 ст. 107 КПК України.

Слідчий в судовому засіданні підтримав
своє клопотання з підстав у ньому
викладених. Просив клопотання
задовольнити.

В судовому засіданні прокурор у
відповідності до вимог ст. 185 КПК
України доповнив клопотання та просив
застосувати запобіжний захід у вигляді
домашнього арешту у відношенні
підозрюваного ОСОБА_2 та забороні
залишати житло цілодобово, покласти
обов'язки не відлучатися з населеного
пункту м. Луцьк. В решті клопотання
підтримує з підстав у ньому викладених.
Просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний, його захисник в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення клопотання та просили
обрати запобіжний захід у вигляді
особистого зобов'язання.

Заслухавши пояснення слідчого,
прокурора, підозрюваного, захисника,
дослідивши письмові матеріали справи,
приходжу до висновку про часткове
задоволення клопотання з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України
завданнями кримінального провадження
є захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України
доказами в кримінальному провадженні є
фактичні дані,

отримані у передбаченому цим Кодексом
порядку, на підставі яких слідчий,
прокурор, слідчий суддя і суд
встановлюють наявність чи відсутність
фактів та обставин, що мають значення
для кримінального провадження та
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України
належними є докази, які прямо чи
непрямо підтверджують існування чи
відсутність обставин, що підлягають
доказуванню у кримінальному
провадженні, та інших обставин, які
мають значення для кримінального
провадження, а також достовірність чи
недостовірність, можливість чи
неможливість використання інших
доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у
кримінальному провадженні підлягають
доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення
(час, місце, спосіб та інші обставини
вчинення кримінального
правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у
вчиненні кримінального
правопорушення, форма вини, мотив і
мета вчинення кримінального
правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої
кримінальним правопорушенням, а також
розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, характеризують особу
обвинуваченого, обтяжують чи
пом'якшують покарання, які виключають
кримінальну відповідальність або є
підставою закриття кримінального
провадження;

5) обставини, що є підставою для
звільнення від кримінальної
відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні,
перевірці та оцінці доказів з метою
встановлення обставин, що мають
значення для кримінального
провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України
обов'язок доказування обставин,
передбачених статтею 91 цього Кодексу,
за винятком випадків, передбачених
частиною другою цієї статті,
покладається на слідчого, прокурора та,
в установлених цим Кодексом випадках, -
на потерпілого. Обов'язок доказування
належності та допустимості доказів,
даних щодо розміру процесуальних
витрат та обставин, які характеризують
обвинуваченого, покладається на
сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 176 КПК України
запобіжними заходами є:

1) особисте зобов'язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою
застосування запобіжного заходу є
забезпечення виконання підозрюваним,
обвинуваченим покладених на нього
процесуальних обов'язків, а також
запобігання спробам:

1) переховуватися від органів
досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити
будь-яку із речей чи документів, які
мають істотне значення для
встановлення обставин кримінального
правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого,
свідка, іншого підозрюваного,
обвинуваченого, експерта, спеціаліста
у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному
провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне
правопорушення чи продовжити
кримінальне правопорушення, у якому
підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК України
домашній арешт полягає в забороні
підозрюваному, обвинуваченому
залишати житло цілодобово або у певний
період доби. Домашній арешт може бути
застосовано до особи, яка підозрюється
або обвинувачується у вчиненні
злочину, за вчинення якого законом
передбачено покарання у виді
позбавлення волі.

Підставою застосування запобіжного
заходу є наявність обґрунтованої
підозри у вчиненні особою
кримінального правопорушення, а також
наявність ризиків, які дають достатні
підстави слідчому судді, суду вважати,
що підозрюваний, обвинувачений,
засуджений може здійснити дії,
передбачені частиною першою цієї
статті. Слідчий, прокурор не мають
права ініціювати застосування
запобіжного заходу без наявності для
цього підстав, передбачених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під
час розгляду клопотання про
застосування запобіжного заходу
слідчий суддя, суд зобов'язаний
встановити, чи доводять надані
сторонами кримінального провадження
докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у
вчиненні підозрюваним, обвинуваченим
кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати,
що існує хоча б один із ризиків,
передбачених статтею 177 цього Кодексу,
і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш
м'яких запобіжних заходів для
запобігання ризику або ризикам,
зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання встановлено,
що у провадженні СВ Луцького РВ УМВС
України у Волинській області перебуває
кримінальне провадження № 0000776
від 05 листопада 2013 року за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Також встановлено, що ОСОБА_2
обґрунтовано підозрюється у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 204 КК
України. Так як він, діючи за
попередньою змовою із своєю дружиною
ОСОБА_5 у період часу з червня по
листопад 2013 року умисно, з корисливих
мотивів, незаконно придбав та зберігав
підроблені марки акцизного збору,
понад 10 тис. штук для подальшого
використання їх для реалізації
незаконно виготовлених алкогольних
напоїв.

Крім цього, ОСОБА_2, діючи за
попередньою змовою із своєю дружиною
ОСОБА_5, в період часу з червня по
листопад 2013 року, умисно, з корисливих
мотивів незаконно купував,
транспортував та зберігав з метою
збуту спирт етиловий понад 2 000 літрів
та використовуючи обладнання, що
забезпечує масове виробництво
алкогольних напоїв, шляхом змішування
незаконно купленого спирту етилового з
дистильованою водою та додаванням
оцтової кислоти і цукру, незаконно
виготовляв з метою збуту алкогольні
напої, котрі розливав у, заздалегідь
скупленні ним і бувші у використанні,
скляні пляшки ємністю по 0.5 літра з
етикетками різних виробників
горілчаної продукції, зокрема
«Неміров», «Урочиста українська»,
«Медофф», «Хлібний Дар», «Справжнє
золото України», «Полісся золота нива»
та інші, котрі обклеював завідомо
підробленими марками акцизного збору,
та в подальшому виготовлені, таким
чином алкогольні напої, незаконно
зберігав, транспортував та збував
особам на території Волинської області
по 9-15 грн. за одну пляшку. Всього за цей
період було виготовлено та збуто понад
9 тис. пляшок вказаних марок.

Також встановлено, що 28 листопада 2013
року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у
вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 204 КК
України.

Також при розгляді клопотання
встановлено і це доведено стороною
кримінального провадження про
наявність достатніх підстав вважати,
що існує хоча б один із ризиків,
передбачених статтею 177 цього Кодексу,
і на які вказували слідчий та прокурор.

Також встановлено і це доведено
стороною кримінального провадження, що
у відношенні ОСОБА_2 неможливо
застосувати більш м'який запобіжний
захід для запобігання ризикам, які
зазначені в клопотанні та доведені
стороною кримінального провадження.

Також встановлено, що стороною
кримінального провадження доведено
наявність всіх обставин, для
застосування до підозрюваного ОСОБА_2
запобіжного заходу у вигляді
домашнього арешту. А тому за таких
обставин, приходжу до висновку про
задоволення клопотання та
застосування запобіжного заходу у
вигляді домашнього арешту із забороною
залишати житло в період часу з 18.00
години до 07.00 години. Так як він працює
та на його утриманні перебувають двоє
малолітніх дітей і дружина.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України,
якщо під час розгляду клопотання про
обрання запобіжного заходу, не
пов'язаного з триманням під вартою,
прокурор доведе наявність всіх
обставин, передбачених частиною першою
цієї статті, слідчий суддя, суд
застосовує відповідний запобіжний
захід, зобов'язує підозрюваного,
обвинуваченого прибувати за кожною
вимогою до суду або до іншого
визначеного органу державної влади, а
також виконувати один або кілька
обов'язків, необхідність покладення
яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової
особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту,
в якому він зареєстрований, проживає чи
перебуває, без дозволу слідчого,
прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи
суд про зміну свого місця проживання
та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з
будь-якою особою, визначеною слідчим
суддею, судом, або спілкуватися з нею із
дотриманням умов, визначених слідчим
суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені
слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від
наркотичної або алкогольної
залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або
до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних
органів державної влади свій паспорт
(паспорти) для виїзду за кордон, інші
документи, що дають право на виїзд з
України і в'їзд в Україну;

При розгляді встановлено, що
підозрюваний ОСОБА_2 працює, має місце
постійного проживання за адресою
АДРЕСА_1, де проживає разом із дружиною
та дітьми на теперішній час.

Також при розгляді клопотання
встановлено, що стороною кримінального
провадження доведено необхідність
покладення на підозрюваного ОСОБА_2
обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК
України. А тому за таких обставин,
приходжу до висновку про покладення на
підозрюваного ОСОБА_2 обов'язків,
необхідність покладення яких доведена
прокурором.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 194 КПК
України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ
Луцького РВ УМВС України у Волинській
області Перевозніка В.Й. про
застосування запобіжного заходу у
вигляді домашнього арешту у відношенні
ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1, громадянина України, середня
освіта, працюючого, раніше не судимого,
запобіжний захід у вигляді - домашнього
арешту строком на шістдесят днів та
заборонити йому залишати житло в
період часу з 18.00 годин вечора до 07.00
годин ранку наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_2
обов'язки, а саме:

- прибувати до слідчого за першою
вимогою, а в разі неможливості
з'явитися подомити про це посадову
особу, яка здійснила виклик;

- не відлучатися із населеного пункту м.
Луцьк, в якому він проживає, без дозволу
слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про
зміну свого місця роботи, проживання
або місця перебування.

В решті клопотання - відмовити.

Ухвалу для виконання передати Луцькому
МВ УМВС України у Волинській області за
місцем проживання підозрюваного
ОСОБА_2, АДРЕСА_1.

Строк дії ухвали два місяці з дня
постановлення ухвали.

Ухвала слідчого судді, суду щодо
застосування запобіжного заходу
підлягає негайному виконанню після її
оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку безпосередньо до
апеляційного суду Волинської області
протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом

Слідчий суддя Луцького міськрайонного
суду В.В.
Ковтуненко