Справа № 576/1374/13-к
Провадження № 1-кп/576/110/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2013 Глухівський
міськрайонний суд Сумської області в
складі:
головуючого судді
Сапона О.В.,

при секретарі
Самойленко О.В.,
з
участю прокурора
Матвієнка О.В.,

захисника
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Глухові кримінальне
провадження про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Глухова, українця, громадянина України,
освіта вища, військовослужбовця
відділу прикордонної служби «Сопич»
Сумського прикордонного загону,
одруженого, раніше не судимого,
проживаючого: АДРЕСА_1,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 419
КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового слідства
підсудний ОСОБА_2 обвинувачується в
тому, що 20 липня 2012 року о 3 год. 56 хв.,
виконуючи обов'язки з охорони
державного кордону в пункті пропуску
«Бачівськ» відділу прикордонної
служби «Сопич» Сумського
прикордонного загону в прикордонному
наряді «Перевірка документів», тобто
будучи особою яка входила до складу
наряду з охорони Державного кордону
України, всупереч вимогам ст.ст.2,19
Закону України «Про Державну
прикордонну службу України», ст.ст.2,9
Закону України «Про Державний кордон
України», ст.2 Закону України «Про
прикордонний контроль», та п.п.518-521
«Інструкції з організації
оперативно-службової діяльності
відділу прикордонної служби Державної
прикордонної служби України» затв.
наказом адміністрації ДПС України від
29.12.2009 року, при здійсненні перевірки
документів у громадянина ОСОБА_3 не
відреагував належним чином на
наявність в базі даних ПТК АПК «Гарт
1-П» тимчасового обмеження
вищеназваному громадянину у праві
виїзду за кордон та необхідності
вилучення у нього паспорту для виїзду
закордон як це було визначено рішенням
Воловецького районного суду
Закарпатської області від 11.05.2011року.

Внаслідок неналежного виконання
своїх службових обов'язків підсудним
ОСОБА_2, громадянин ОСОБА_3
безперешкодно перетнув Державний
кордон України. Такі дії підсудного
призвели до невиконання основних
функцій, обов'язків та мети діяльності
Державної прикордонної служби України
та спричинило тяжкі наслідки у вигляді
невиконання рішення Воловецького
районного суду Закарпатської області
від 11.05.2011 року та порушення Державного
кордону України, що призвело до підриву
авторитету судової гілки влади та
авторитету Державної прикордонної
Служби України.

Тобто ОСОБА_2 обвинувачується у
вчиненні злочину, що передбачений ст.419
КК України.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши показання підсудного,
свідків, суд приходить до висновку, що
підсудного ОСОБА_2 необхідно
виправдати за ст.419 КК України в зв'язку
із відсутністю в його діях складу
даного злочину з наступних підстав:

Так, допитаний в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у
вчиненому злочині не визнав та показав,
що з червня 2012 року він проходить
службу на посаді інспектора
прикордонної служби у відділі
прикордонної служби «Сопич» Сумського
прикордонного загону. Відповідно до
графіка несення служби з 9 год. 19 липня
2012 року до 9 год. 20 липня 2012 року він
виконував обов'язки з охорони
державного кордону в пункті пропуску
«Бачівськ» в прикордонному наряді
«Перевірка документів».Також
підсудний не заперечує того факту, що
при здійсненні паспортного контролю
громадянина ОСОБА_3 він не помітив
спрацювання системи «ГАРТ» щодо
наявності заборони виїзду з України
вищевказаному громадянину та не
доповів про даний факт начальнику
зміни. Таким чином, підсудний фактично
не заперечує того, що принесенні служби
в він дійсно допустив порушення
посадової інструкції, внаслідок чого
за межі України змогла виїхати особа,
якій було обмежено у праві такого
виїзду. Однак підсудний зазначає, що в
літній період часу значно збільшується
потік пасажирів, що перетинають
Державний кордон України. За кожну
зміну інспектори прикордонної служби
здійснюють паспортний контроль сотень
осіб. При цьому, щоб не затримувати
громадян на кордоні, інспектори часто
працюють без перерв на відпочинок. Він
точно пам'ятає, що цієї зміни він
працював без відпочинку, а паспортний
контроль гр. ОСОБА_3 проходив близько 4
год. ранку. Тому через фізичну втому та
великий наплив осіб, що проходили
паспортний контроль, він міг втратити
уважність і не помітити спрацювання
системи «Гарт». Також підсудний
зазначає, що за дане порушення він був
притягнутий до дисциплінарної
відповідальності у вигляді суворої
догани. Даний вид стягнення він вважає
таким, що повністю відповідає тяжкості
вчиненого проступку. Підсудний вважає,
що внаслідок його дій не настало і не
могло настати тяжких наслідків, а тому
в його діях відсутній склад злочину, що
передбачений ст.419 КК України.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_22, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21 показали, що з 9 год. 19
липня 2012 року до 9 год. 20 липня 2012 року
вони виконували обов'язки з охорони
державного кордону в пункті пропуску
«Бачівськ» в різних нарядах. Разом із
ними ніс чергування підсудний ОСОБА_2,
який виконував обов'язки з охорони
Державного кордону в прикордонному
наряді «Перевірка документів». Їм
відомо, під час несення цього
чергування ОСОБА_2 не відреагував на
спрацювання системи «ГАРТ» щодо
обмеження якомусь громадянину у праві
виїзду за межі України і не доповів про
це старшому зміни. Однак про конкретні
обставини цього правопорушення
свідкам абсолютно нічого не відомо.

Також із досліджених в ході
судового слідства документальних
доказів вбачається, що згідно наказу
начальника Сумського прикордонного
загону від 22.06.2012 року підсудний ОСОБА_2
проходить військову службу на посаді
інспектора прикордонної служби першої
категорії у відділі прикордонної
служби «Сопич» Сумського
прикордонного загону ДПС України.
Відповідно до графіка несення служби в
пункті пропуску «Бачівськ» з 9 год. 19
липня 2012 року до 9 год. 20 липня 2012 року
підсудний виконував обов'язки з
охорони державного кордону в пункті
пропуску «Бачівськ» відділу
прикордонної служби «Сопич» Сумського
прикордонного загону в прикордонному
наряді «Перевірка документів». Тобто
відповідно до положень ст.10 Закону
України «Про державну прикордонну
службу України» підсудний був особою
яка входила до складу наряду з охорони
Державного кордону України.

Також із матеріалів справи вбачається,
що постановою Воловецього районного
суду Закарпатської області від 11
травня 2011 року громадянину України
ОСОБА_3 було тимчасово обмежено у праві
виїзду за кордон, а також вилучено у
нього паспорт громадянина України для
виїзду за кордон. 14 червня 2011 року ці
відомості щодо тимчасового обмеження у
праві виїзду ОСОБА_3 за межі України та
вилучення у нього паспорту було
внесено до бази даних ДПС України до
відомостей про осіб, яких тимчасово
обмежено у праві виїзду з України.

Також в ході судового слідства
встановлено, що 20 липня 2012 року о 3 год.56
хв. громадянин ОСОБА_3 прибув до пункту
пропуску «Бачівськ» відділу
прикордонної служби «Сопич» з метою
виїзду з території України до
Російської Федерації. Перевірку
документів у громадянина ОСОБА_3
здійснював підсудний ОСОБА_2 А із
витягу з ПТК АПК «Гарт-1П» вбачається,
що при перевірці паспортних даних
ОСОБА_3 відбулося спрацювання системи
«ГАРТ» щодо наявності заборони виїзду
з України вищевказаному громадянину.
Однак не зважаючи на це, підсудний
ОСОБА_2 про даний факт не повідомив
начальнику зміни, внаслідок чого
громадянин ОСОБА_3 зміг безперешкодно
виїхати за межі України.

Об'єктивна сторона складу
злочину, передбаченого ст.419 КК України
полягає в тому, що особа, яка входить до
складу наряду з охорони Державного
кордону України порушує правила
несення служби, що спричинило тяжкі
наслідки. Тобто, обов'язковою умовою
настання кримінальної
відповідальності за даною статтею є
настання тяжких наслідків. При цьому
поняття тяжких наслідків в даному
випадку законодавцем не
конкретизоване, а є оціночним поняттям,
яке повинно визначатись виходячи із
всієї сукупності обставин справи,
характеру дій особи, негативних
наслідків, які були спричинені
державним чи громадським інтересам,
економічних втрат, загрозі
національній безпеці країни, підриву
авторитету органів влади та ін.

Однак, проаналізувавши обставини
справи, характер вчиненого підсудним
правопорушення, суд приходить до
висновку, що хоча останнім і були
допущені порушення правил несення
служби при охороні Державного кордону
України, але в його діях відсутня така
обов'язкова кваліфікуюча ознака ст.419
КК України як спричинення тяжких
наслідків.

Так, обвинувачуючи підсудного
ОСОБА_2 у вчиненні злочину, що
передбачений ст.419 КК України, орган
досудового слідства вважає, що діями
підсудного були спричинені тяжкі
наслідки у вигляді невиконання рішення
Воловецького районного суду
Закарпатської області від 11.05.2011 року
та порушення Державного кордону
України, що призвело до підриву
авторитету судової гілки влади та
авторитету Державної прикордонної
Служби України.

При цьому відповідно до ст.1 Закону
України «Про Державну прикордонну
службу України» на неї покладаються
завдання щодо забезпечення
недоторканості Державного кордону
України, а відповідно до ст.2 Закону на
ДПС України покладається функція
прикордонного контролю і пропуску
через державний кордон України осіб,
транспортних засобів, вантажів, а також
виявлення і припинення випадків
незаконного їх переміщення. Також
відповідно до розділу 1 Закону України
«Про Дисциплінарний статут Збройних
Сил України» всі військовослужбовці
повинні суворо дотримуватись вимог
законів, бездоганно і неухильно
дотримуватись порядку і правил
встановленого статутами та іншим
законодавством. А у разі невиконання чи
неналежного виконання
військовослужбовцем своїх посадових
обов'язків залежно від обставин
скоєного правопорушення, ступеня вини,
та розміру завданих державі чи іншим
особам збитків вони можуть бути
притягнені до дисциплінарної,
адміністративної чи кримінальної
відповідальності.

Таким чином, із аналізу змісту
зазначених норм випливає, що не всі
порушення правил несення служби можуть
бути визнані такими, що підривають
авторитет Державної прикордонної
служби і як наслідок можуть тягнути за
собою кримінальну відповідальність. На
думку суду, підрив авторитету та
престижу Державної прикордонної
служби, може мати місце тоді, коли
особа свідомо не дотримується в своїй
діяльності та нехтує нормами чинного
законодавства, своєю поведінкою
створює в громадськості негативне
уявлення щодо службових осіб Державної
прикордонної служби, їх
корумпованості, що службові особи
державної прикордонної служби не
спроможні гідно та сумлінно виконувати
свої обов'язки.

Однак, в ході судового слідства
підсудний ОСОБА_2 послідовно
стверджував, що допущене ним порушення
сталося через велике фізичне
навантаження та втому. При цьому дані
показання підсудного жодним чином не
спростовуються, а навпаки, об'єктивно
підтверджуються і іншими дослідженими
в справі доказами. Так, фактично всі
допитані в судовому засіданні свідки
повністю підтвердили показання
підсудного щодо значного збільшення
кількості осіб, що перетинають
Державний кордон України в літній
період часу і як наслідок значного
збільшення навантаження на
інспекторів, які здійснюють
прикордонний контроль. Також свідок
ОСОБА_18 в судовому засіданні
підтвердила, що 19-20 липня 2012 року через
великий наплив осіб, що переміщувались
через пункт пропуску, цієї зміни вони
із ОСОБА_2 працювали без перерв на
відпочинок. А із представленої
Державною прикордонною Службою
інформації вбачається, що в період
чергування з 19.07.2012 року по 20.07.20012 року
підсудним ОСОБА_2 був здійснений
паспортний контроль аж 872 осіб

Тобто фактичні обставини справи
свідчать про те, що допущене підсудним
ОСОБА_2 порушення сталося не через
свідоме нехтування останнім своїми
посадовими обов'язками, а тому дії
підсудного в даному випадку не можна
розцінювати як такі, що підривають
авторитет Державної прикордонної
Служби.

Та обставина, що внаслідок дій ОСОБА_2
за кордон виїхала особа, якій тимчасово
було обмежено у праві такого виїзду, ще
не значить, що від цього настали тяжкі
наслідки, - так в матеріалах справи
відсутні будь-які дані, що громадянин
ОСОБА_3 мав у своєму розпорядженні
відомості, що становили державну
таємницю, або він сам по собі становив
якусь загрозу інтересам нашої держави
чи інших країн. Навпаки, судом
встановлено, що заборона у праві виїзду
даного громадянина за кордон була
пов'язана із несплатою останнім боргів
за цивільно-правовими угодами. При
цьому із матеріалів справи вбачається,
що 19 листопада 2012 року громадянин
ОСОБА_3 повернувся на територію
України. Тобто на час досудового
розслідування, яке було розпочате 16
січня 2013 року, були повністю усунуті
всі можливі негативні наслідки, які
могли б настати внаслідок допущеного
підсудним порушення.

Так само суд не може прийняти до
уваги твердження сторони
обвинувачення, що внаслідок дій
підсудного настали тяжкі наслідки у
вигляді невиконання рішення суду, що
призвело до підриву авторитету судової
гілки влади. Так, само по собі
невиконання рішення суду, ще жодним
чином не свідчить про те, що цим якось
було принижено чи підірвано авторитет
судової гілки влади, тим більше, якщо це
сталось з необережності. Крім того, за
змістом даного поняття, підірвати
авторитет судової гілки влади може
лише особа, яка наділена такою владою.
Однак підсудний є військовослужбовцем
Державної прикордонної служби, він не
має відношення до судової гілки влади,
не наділений ніякими повноваженнями
цієї влади, а тому він взагалі і не міг
підірвати її авторитет.

Оскільки в ході судового слідства не
встановлено жодних об'єктивних даних,
що внаслідок допущених 20 липня 2012 року
підсудним ОСОБА_2 порушень правил
несення служби при охороні Державного
кордону України настали тяжкі
наслідки, то в його діях відсутній
склад злочину, що передбачений ст..419 КК
України.

Керуючись ст.373-374 КПК України суд,
-

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 виправдати за ст.419 КК України в
зв'язку із відсутністю в його діях
складу даного злочину.

На вирок може бути подана апеляція в
апеляційний суд Сумської області через
Глухівський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення..

Суддя