АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/664/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України в місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , яке погоджене із старшим прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, а саме заборони залишати з 18 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відносно
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянина України, не одруженого, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.
Згідно ухвали слідчого судді, відмова у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту мотивовані тим, що при вирішенні цих питань слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263КК України, але визнав недоведеними ризики, передбачені ст. 177 КПК України. При цьому слідчий суддя послався і на врахування даних про особу підозрюваного, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
Не погоджуючись з таким рішенням, підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Зокрема, ОСОБА_8 вважає, що в матеріалах провадження відсутні обґрунтовані докази щодо його причетності до вчинення злочину. Також підозрюваний запевняє, що, в порушення вимог ст. ст. 177, 184, 194 і ч. 3 ст. 199 КПК України, у клопотанні слідчого не вказано:

- чітку правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність у розрізі короткого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення;

- виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

- виклад обставин і обґрунтування з наданням підтверджуючих матеріалів, доказів посилання на ризики, передбачені ст. 177 КПК України;
- обґрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, як вважає апелянт, слідчим суддею були порушені вимоги ст. ст. 194, 196 КПК України та роз`яснення, надані в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України». Зокрема, ОСОБА_8 стверджує, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено суть кримінального правопорушення у розрізі правової кваліфікації із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, а також обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам. Відсутні, за переконанням підозрюваного, і посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ ГУ СБ України в місті Києві та Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 03 березня 2015 року за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

04 березня 2015 року слідчий в ОВС СВ ГУ СБ України в місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із старшим прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до Печерськогорайонного суду міста Києва з клопотаннями про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 з метою приводу та про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Останнє клопотання мотивоване тим, щоОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, приховати докази, які мають значення у кримінальному провадженні, а також впливати на свідків.
Того ж числа ухвалою слідчого судді Печерськогорайонного суду міста Києва клопотання слідчого про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 з метою приводу до суду було задоволено.

06 березня 2015 року о 10 год. 20 хв. ОСОБА_8 було затримано на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді та в той же день йому було повідомлено про підозру у придбанні та зберіганні вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, після чого доставлено до суду для розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2015 року в задоволенні даного клопотання було відмовлено та щодоОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, а саме заборони залишати з 18 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, всупереч доводам апелянта, з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні слідчого з доданими до нього матеріалами. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Разом з тим, слідчий суддя прийшов до помилкового висновку, що недоведеними є доводи слідчого та прокурора про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя повинен був перевірити не тільки наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а і наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, знищити або приховати докази, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення. Крім того, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, слідчий суддя повинен був взяти до уваги особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання за кримінальне правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.
В свою чергу, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж того, про який просить слідчий і прокурор, згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, можливе при тих обставинах, коли є доведеною обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, однак відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не здатні запобігти цим ризикам.
Дослідивши клопотання слідчого та матеріали провадження, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби, але на значно менший час, ніж вирішив слідчий суддя, та за місцем постійного проживання підозрюваного, а не за його тимчасовим місцем проживання, як то фактично визначено в оскаржуваній ухвалі.
Так, колегією суддів перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому встановлено, що клопотання слідчого містить посилання на відповідні матеріали, які підтверджують обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Вагомість вказаних доказів є очевидною.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тих, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, приховати докази, які мають значення у кримінальному провадженні, а також впливати на свідків, колегія суддів, всупереч ствердженням автора апеляції, встановила, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на конкретні обставини провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, на сам характер кримінального правопорушення і підвищену ступінь його суспільної небезпечності особливо в теперішніх умовах, коли держава та суспільство задіяні в проведенні анти терористичної операції на сході країни. Враховує колегія суддів і дані про особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, оскільки прокурором не було доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім для запобігання вищезазначеним ризикам. При цьому колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя, застосовуючи щодо підозрюваного такий же запобіжний захід, не звернув уваги, що ОСОБА_8 лише тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме знаходиться тільки тоді, коли у нього виникає необхідність там переночувати із-за роботи, на якій він працює неофіційно, а фактичним місцем його проживання є АДРЕСА_2 , де він зареєстрований і мешкає разом з матірю.

Враховуючи такі обставини, колегія суддів вважає необхідним визначити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту саме за постійним місцем його проживання та на менший період доби, ніж було вказано в ухвалі слідчого судді, а саме заборонити йому залишати місце офіційного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Такий запобіжний захід, як вважає колегія суддів, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Крім того, з цією метою на підозрюваного потрібно покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку про необхідність частково задовольнити апеляційну скаргу підозрюваного, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2015року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково і застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, заборонивши йому залишати місце офіційного проживання в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України в місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , погодженого із старшим прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, із забороною залишати місце тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 18 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України в місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене із старшим прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити частково.

Застосувати щодопідозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який офіційно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Зобов`язати підозрюваного з`являтися за кожною вимогою суду чи іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_8 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та слідчого судді;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Укаїну.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, до 04 травня 2015 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України в місті Києві та Київській області ОСОБА_9 та старшого прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 .
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4