Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

02 квітня 2012 р. м.Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1,

з участю прокурора Клімашевич Н.О.,

засудженої ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у порядку попереднього розгляду кримінальну справу за апеляціями прокурора Дяка В.А. та засудженої ОСОБА_2 на вирок Сарненського районного суду від 19 грудня 2011 року

в с т а н о в и в:

На думку захисника ОСОБА_3, яку підтримала засуджена ОСОБА_2, справа з апеляціями має бути повернута до місцевого суду для приведення апеляцій у відповідність до вимог ст. 350 КПК України.

Прокурор Клімашевич Н.О. просить справу призначити до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні без проведення судового слідства під умовою, що прокурор Дяк В.А. до початку розгляду апеляції внесе до неї зміни, а саме: прокурор Дяк В.А. відмовиться від вимоги про скасування вироку в цілому і прохання про постановлення вироку апеляційним судом із визнанням підсудної винною: прокурор в доповненні до апеляції викладе прохання про засудження ОСОБА_2 за ч.3 ст. 368, а не ч.2 ст. 368 КК України. Для спростування висновку суду першої інстанції про можливість застосування ст. 75 КК України (тобто можливість виправлення засудженої без застосування покарання) давати іншу оцінку безпосередньо дослідженим апеляційним судом доказам немає потреби, а тому про проведення судового слідства прокурори не просять. На чому ґрунтується її переконання про зміну апеляції прокурором Дяком В.А. прокурор Клімашевич Н.О. не пояснила, як і не обґрунтувала можливість прийняття постанови за наслідками попереднього розгляду на підставі припущення про можливу зміну апеляції прокурором.

Суд вважає, що підставною є думка захисника про повернення справи до місцевого суду для виконання вимог ст. 350 КПК України та повязаних з нею статей.

Так, в апеляції засудженої викладене прохання, яке не узгоджується з повноваженнями апеляційного суду. Засуджена просить скасувати обвинувальний вирок місцевого суду і ухвалити апеляційним судом виправдувальний вирок. Таке прохання не узгоджується з ст. 378 КПК України, у якій міститься вичерпний перелік випадків постановлення вироку апеляційним судом. Скасування вироку місцевого суду з постановленням виправдувального вироку апеляційного суду КПК України не передбачає.

Апеляція прокурора також не відповідає вимогам ст. 350 КК України. Прокурор просить повністю скасувати вирок місцевого суду і постановити вирок апеляційного суду, яким визнати ОСОБА_2 винною за ч.2 ст. 368 КК України і призначити покарання у виді позбавлення воля на строк у шість років з позбавленням права займати посади, повязані з використанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обовязків на строк в три роки і з конфіскацією майна.

У відповідності до вимог ст. 350 КПК України прокурор зобовязаний зазначити в апеляції доводи на обґрунтування свого твердження про незаконність вироку і необхідність його повністю скасувати і постановити новий вирок, яким визнати особу винною. Таких доводів прокурор в апеляції не навів.

Викладаючи прохання про призначення апеляційним судом за ч.2 ст. 368 КК України покарання у виді позбавлення воля на строк у шість років з позбавленням права займати посади, повязані з використанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обовязків на строк в три роки і з конфіскацією майна, прокурор не зважив на те, що санкцією ч. 2 ст. 368 КК України (в діючий редакції) передбачене позбавлення волі на строк не більше пяти років і не передбачена конфіскація майна. До того ж, прокурор не уточнив прохання щодо конфіскації не зазначивши чи просить застосувати конфіскацію всього майна , чи якоїсь його частини, і якої саме.

Відповідно до ч.2 ст. 5 КК України кримінальний закон не має зворотної сили в часі, якщо він посилює відповідальність або іншим чином погіршує становище особи. У звязку з тим, що між часом постановлення вироку, який оскаржується, і даним часом відбулася зміна редакції ч.2 ст. 368 КК України апеляція прокурора повинна містити чітке зазначення про яку кваліфікацію дій засудженого він просить (за діючим КК України, чи за його попередньою редакцією), з наведенням доводів на користь застосування тієї чи іншої кваліфікації.

В апеляції прокурор зазначає про необхідність для апеляційного суду врахувати, що підсудна не визнавала своєї вини. Зрозумілого розяснення своєї думки: чи просить він вважати невизнання вини підсудною обтяжуючою покарання обставиною, чи урахувати невизнання вини в якийсь інший спосіб, прокурор не виклав і не послався на закон, який дозволив би апеляційному суду погіршити стан засуджений з погляду на невизнання нею вини.

Не виконана прокурором вимога ч.2 ст. 350 КПК України, за якою на обґрунтування необхідності скасування чи зміни вироку він зобовязаний послатись на відповідні аркуші справи. Для обґрунтування свого прохання про скасування вироку і постановлення нового прокурор на аркуші справи, на яких містяться докази, котрі доводять незаконність вироку не послався. Замість цього прокурор послався на аркуші справи 83-91 та 99-105 в томі другому з висновками криміналістичних експертиз. При цьому жодних пояснень навіщо апеляційному суду досліджувати ці експертизи і який звязок мають їх висновки з викладеним в апеляції проханням прокурор не вказав. Так само в апеляції не розяснене посилання на а.с. 47 в т. 1 з ксерокопією посвідчення ОСОБА_4 на а.с. 48 копією акта обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_4, 49-51 протокол огляду місця події. Прокурор не вказав який звязок має посилання на ці аркуші справи до обґрунтування викладеного в апеляції прохання.

За ст. 352 КПК України у разі невиконання особою, яка подала апеляцію, вимог, передбачених ст. 350 КПК України, головуючий своєю постановою залишає її без руху та повідомляє особу про необхідність виконання зазначених вимог. Головуюча по справі суддя Болотвіна Л.О. цієї вимоги закону не виконала.

За наявності апеляції, у якій ставиться питання про погіршення становища засудженої, засуджена повинна бути викликана до апеляційного суду судовою повісткою з долученням до справи розписки про її вручення (ч.4 ст. 354 КПК України).

Тому справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 350, 352, 351, 354 КПК України. При приведенні апеляцій до вимог ст. 350 КПК України повинні бути дотримані положення ч. 2 ст. 355 КПК України..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 357, 359 КПК України

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу щодо ОСОБА_2 повернути Сарненському районному суду для належного виконання вимог ст.ст. 350, 351, 352, 354 КПК України.

Суддя О.К. Коробов