В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.04.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2

суддя - ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні злочинів, передбачених ст.115 ч.2 п.п.6,12, ст.187 ч.4, ст.289 ч.3 КК України,-

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Торез Донецької обл., українця, громадянина України, з професійно- технічною освітою, одруженого, маючого малолітню дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого вантажником ПП„ ОСОБА_12 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

у вчиненні злочинів, передбачених ст.115 ч.2 п.п.6,12, ст.187 ч.4, ст.289 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вчинили умисне вбивство ОСОБА_15 з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб; вчинили напад за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, який поєднаний з насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (заподіяння тяжких тілесних ушкоджень) та незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Злочини вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_14 , будучи знайомим з ОСОБА_15 , який займався підприємницькою діяльністю в сфері надання послуг в шоу-бізнесі, з метою заволодіння майном останнього, з корисливих мотивів, за попереднім зговором зі своїм знайомим ОСОБА_13 , який погодився взяти участь в нападі на ОСОБА_15 за матеріальну винагороду в розмірі 500 доларів США, групою осіб, 16.07.2010 р., реалізуючи свій злочинний умисел, приготували все необхідне для вчинення злочину: ніж та штучний муляж пневматичного пістолету, ОСОБА_14 викопав у лісопосадці, біля дачних ділянок яму. Після чого ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_15 та для вирішення вигаданих проблем, запропонував зустрітися біля АЗС «Укртатнафта», розташованої за адресою: м.Біла Церква, вул.Київська,43-А.

Так як ОСОБА_15 на дану пропозицію погодився, то ОСОБА_14 цього ж дня близько 23 год. зустрівся за попередньою домовленістю з ОСОБА_13 біля ТОВ «Білоцерківські будматеріали» (цегельного заводу), пройшли до дачних ділянок, розташованих приблизно в 200 метрах від АЗС«Укртатнафта», де передав останньому штучний муляж пневматичного пістолету та шапочку з прорізами для очей.

17.07.2010 р. близько 00 год. 30 хв., отримавши у телефонній розмові з ОСОБА_15 повідомлення про час прибуття останнього до м.Біла Церква, ОСОБА_14 вказав місце, де ОСОБА_13 повинен був очікувати і наглядати за обстановкою та надати йому фізичну підтримку, а сам направився зустрічати ОСОБА_15 біля АЗС «Укртатнафта».

Після того, як ОСОБА_15 близько 00 год. 50 хв. 17.07.2010 р. на власному автомобілі марки «BMW Z-4», д.н.з. НОМЕР_1 приїхав до вказаного ОСОБА_14 місця, останній сів у автомобіль ОСОБА_15 та з метою реалізації свого злочинного умислу, запропонував від`їхати від АЗС далі, щоб не було свідків злочину. ОСОБА_15 погодився та від`їхав від АЗС приблизно 200 м. у бік дачних ділянок, де на них в обумовленому місці очікував ОСОБА_13 .

ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вийшли з автомобіля. Під час розмови, ОСОБА_14 користуючись відсутністю сторонніх осіб та своєю перевагою в фізичній силі, розпочав наносити удари в різні частини тіла ОСОБА_15 , повалив його на асфальтове покриття дороги, а ОСОБА_13 , підтримуючи злочинні дії ОСОБА_14 у відповідності до заздалегідь розподілених ролей, приєднався до побиття ОСОБА_15 та наніс неодноразові удари ногами та руками в різні частини тіла потерпілого, та приблизно 4 удари по голові ОСОБА_15 муляжем пневматичного пістолету, від чого муляж пістолету розлетівся на декілька частин.

Під час побиття потерпілого ОСОБА_14 та ОСОБА_13 за допомогою раніше приготовленого медичного бинта, з метою подолання опору, здавлювали шию ОСОБА_15 , також ОСОБА_14 наніс приготовленим заздалегідь ножем дев`ять ударів в різні частини тулуба ОСОБА_15 , внаслідок чого останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: рани в поперековій області праворуч з раневим каналом, проникаючим у зачеревний простір з пошкодженням правої нирки; аналогічної рани з відхідним спереду назад раневим каналом, проникаючим в черевну порожнину без пошкоджень внутрішніх органів, семи ран аналогічного характеру, раневі канали яких сліпо закінчуються в м`яких тканинах; крововиливів м`яких тканин тім`яно-потиличної області зліва, по одному крововиливу обличчя та обох ключичних областей, морфологічні ознаки удавлення м`яких тканин шиї, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 29.09.2010 р. №132/2323, заподіяні гострим предметом, 4 пошкодження заподіяні тупим предметом. Проникаюче поранення черевної порожнини (№ 9) та поранення зачеревного простору з пошкодженням нирки (№ 4) мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень. Смерть ОСОБА_15 наступила в результаті проникаючих колото-різаних поранень черевної порожнини та зачеревного простору з пошкодженням правої нирки, що призвело до розвитку шоку.

З метою приховання слідів злочину, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 перетягнули тіло ОСОБА_15 до напередодні викопаної ями, засипали його зверху шаром грунту та за попередньою змовою між собою незаконно заволоділи транспортним засобом ОСОБА_15 - автомобілем марки „BMW Z4 д.н.з. НОМЕР_1 , доїхали до м.Біла Церква, по дорозі викинули у сміттєвий бак поліетиленовий пакет із знаряддям та слідами злочину, зібраними ОСОБА_13 на місці події, після чого ОСОБА_14 доїхав на автомобілі до будинку АДРЕСА_4 , де автомобіль залишив.

Виявивши в автомобілі ОСОБА_15 належне останньому майно, ОСОБА_16 разом з ОСОБА_13 після нападу та вчинення вбивства ОСОБА_15 , з корисливих намірів, заволоділи дорожньою сумкою марки „Louis Vuetton (модель Keepall Ері 45), вартістю 13300 грн., чоловічим портмоне марки „Louis Vuetton (модель Zippy Coin Purse Ері), вартістю 2990 грн., обкладинкою до записної книжки марки „Louis Vuetton (модель Couv. AG.FONC/PM LV), вартістю 2560 грн., 200 доларами США, що відповідно до довідки банківської установи становило 1580 грн., чим завдали потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 20430 грн.

Викрадене майно ОСОБА_16 приніс додому: в буд. АДРЕСА_1 , де його в подальшому виявили та вилучили працівники міліції.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_16 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав і показав суду, що про вчинення вбивства ОСОБА_15 , заволодіння його майном, в тому числі автомобілем, з ОСОБА_13 не домовлявся. Дійсно заподіяв ОСОБА_15 тяжкі тілесні ушкодження, але настання його смерті не бажав.

При цьому ОСОБА_16 суду показав, що займався рекламною діяльністю в м.Біла Церква, познайомився з потерпілим ОСОБА_15 , коли останній зателефонував йому та замовив рекламні послуги. ОСОБА_15 заборгував йому гроші в сумі 40000 грн. за виготовлення та розміщення на бігбордах реклами, а тому вимагаючи повернення боргу, він ( ОСОБА_17 неодноразово телефонував.

ОСОБА_15 до останнього випадку вчасно розраховувався за надані послуги, чому виникла остання заборгованість, пояснити не зміг. Потерпілий працював в салоні на вул. І.Франка в м. Києві. Декілька разів зустрічався з ним у м. Києві. Про останню зустріч домовився по телефону, ОСОБА_15 повідомив при цьому, що буде їхати в м.Одеса і заїде до нього.

ОСОБА_13 знав протягом тривалого часу, перебував з ним у дружніх відносинах, а тому запросив його бути присутнім при розмові з ОСОБА_15 , т.я. останній мав нетрадиційну орієнтацію і замість повернення боргу пропонував йому статеві відносини. Не бажаючи спілкуватися з ОСОБА_15 наодинці, запропонував ОСОБА_13 бути присутнім під час його зустрічі з ОСОБА_15 з метою допомогти владнати конфлікт, що міг виникнути між ним та потерпілим, на що ОСОБА_13 погодився.

При цьому ніяку грошову винагороду за допомогу ОСОБА_13 не обіцяв.

16 липня 2010 р. подзвонив ОСОБА_15 та домовився про зустріч у м.Біла Церква, потім зателефонував ОСОБА_18 та зустрівся з останнім на виїзді з м. Біла Церква біля кафе «Футбол», де той залишився, а він ( ОСОБА_19 ) чекав ОСОБА_15 біля АЗС «Шелл», так як з телефонної розмови зрозумів, що останній проїхав обумовлене місце зустрічі.

Зустрівши ОСОБА_15 , разом з ним поїхав на місце, де повинен був знаходитись ОСОБА_13 , але потерпілий проїхав це місце та звернув на інший поворот, до дачного масиву, де, вийшовши з автомобіля, розпочав з ним сварку а потім - бійку, уникаючи розмови про борг, знову запропонував статеві стосунки, дістав з кишені блискучий предмет.

Вибивши вказаний предмет з руки ОСОБА_20 , який повалив його на землю, відбиваючись від останнього, під своєю рукою знайшов на землі якийсь предмет, яким наніс декілька ударів ОСОБА_15 по тулубу. При цьому медичним бинтом, який був у нього на руці, він придушував ОСОБА_15 , який перестав подавати ознаки життя. Піднявшись, вирішив приховати труп, оскільки дуже злякався.

На дачній ділянці випадково знайшов лопату, викопав неподалік яму, в яку поклав труп ОСОБА_15 та прикопав його шаром грунту, після чого позбирав речі в пакет та на автомашині ОСОБА_15 приїхав до м.Біла Церква, де залишив машину. Пакет з речами, що позбирав на місці події, викинув у смітник. Ключі від автомобіля він залишив на якомусь колесі автомобіля, де саме, не пам`ятає, знайшов в машині дорожню сумку, яку приніс додому. В сумці були 200 доларів та ще якісь речі, що були в подальшому вилучені працівниками міліції за місцем його проживання.

Де подівся ОСОБА_13 він не знав, а тому наступного дня приходив до ньогопоговорити, грошей не пропонував. Про подію ОСОБА_13 не встиг розповісти, так як вийшла дружина останнього і він ( ОСОБА_19 ) пішов.

Був затриманий працівниками міліції наступного дня. Явку з повинною під час досудового слідства написав під моральним, психологічним та фізичним тиском працівників міліції. Покази під час допиту як підозрюваного та обвинуваченого давав в присутності захисника. Про тиск з боку працівників міліції під час досудового слідства не повідомляв, та як боявся розправи.

Під час перших допитів на досудовому слідстві, відтворення обстановки та обставин подій на вимогу працівників міліції оговорив ОСОБА_13 , зазначаючи, що той приймав участь у вчиненні злочину. Стверджує, що ОСОБА_13 ніякої участі в убивстві та заволодінні речами ОСОБА_21 не приймав.

Вину визнав частково, так як не бажав смерті ОСОБА_21 , під час бійки захищався, після того, як приховав труп, не розуміючи протиправності своїх дій, сів в автомобіль та поїхав звідти, після чого з автомобіля забрав сумку потерпілого з грішми та речами, кількість грошей та перелік речей не пам`ятає, так як був сильно схвильований.

Цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальних витрат та моральної шкоди не визнав.

В подальшому під час судового засідання ОСОБА_16 змінив свої покази та вказав суду, що на початку 2010 р. познайомився з чоловіками на ім`я ОСОБА_22 , «Гіві» та «Фіна», яким він декілька разів допомагав продавати автомобілі. Детальною інформацією щодо вказаних осіб не володіє.

Він ( ОСОБА_19 ) лише підшукував покупців, за що отримував певний відсоток з суми продажу.

В квітні 2010 р. під час зустрічі з ОСОБА_23 в кафе на бул.Дружби народів в м. Києві, останній запропонував новий вид заробітку зустрітись з ОСОБА_21 , забрати пакет та передати «Гіві» та «Фіна». Зізвонившись та зустрівшись на Хрещатику в кафе «Італійська кухня» познайомився з ОСОБА_21 , отримав від нього пакет, який наступного дня в Києві передав ОСОБА_24 .

Так 2-3 рази виконував доручення ОСОБА_25 , за що той кожного разу йому платив 50 доларів США.

В черговий раз при зустрічі в «Гідропарку» «Гіві» та «Фіна» попросили передати ОСОБА_21 , з якими не мали зв`язку, що той їм винен гроші, однак останній заперечив це. «Гіві» та «Фіна» стали наполягати, щоб він ( ОСОБА_19 ) організував їм зустріч з ОСОБА_21 , обіцяли за це грошову винагороду.

Він домовився з ОСОБА_21 на зустріч в кафе по вул.Артема в м.Києві, про що повідомив «Гіві» та «Фіна», однак потерпілий на зустріч не приїхав, а наступного дня зателефонував і пообіцяв заїхати в м.Біла Церква. Пізніше телефоном узгодили місце зустрічі біля кафе «Футбол» на в`їзді до м. Біла Церква.

Оскільки він з ОСОБА_13 також домовлявся про зустріч того дня, той під`їхав і чекав його, перебуваючи неподалік.

Він( ОСОБА_19 ) сів в автомобіль ОСОБА_21 та від`їхав від АЗС приблизно 200 м. у бік дачних ділянок, де до них під`їхали «Гіві» та «Фіна» на автомобілі «Тойота Прадо» кольору «мокрий асфальт». Останні вийшли з автомобіля та стали агресивно розмовляти з ОСОБА_21 , після чого виникла потасовка, «Гіві» вдарив ОСОБА_26 долонею по обличчю, вони кричали та сварилися.

Він ( ОСОБА_19 ) стояв в стороні, а після того, як «Гіві» його покликав, підійшов і побачив, що ОСОБА_21 лежить на траві в крові. Йому ( ОСОБА_19 ) стало погано, «Фіна» підійшов і, діставши ніж, пригрозив та дав лопату, наказавши копати яму. Він ( ОСОБА_19 ) не хотів цього робити, однак його змусили. Викопавши яму, скинув в неї тіло ОСОБА_21 та закопав. Потім всі пішли до автомобіля ОСОБА_21 .

Він ( ОСОБА_19 ) зібрав речі в пакет, йому також дали сумку потерпілого. Сів з «Гіві» в автомобіль «Тойота Прадо» та поїхали з місця події. Він особисто прийшов додому під ранок, пакет з речами викинув на смітник, сумку лишив дома в кімнаті. В автомобіль потерпілого ОСОБА_27 на місці події сів ОСОБА_28 .

При цьому ОСОБА_14 вказав, що з ОСОБА_13 16.07.2010 р. зустрівся близько 20 год. біля цегляного заводу. Чи були гроші у ОСОБА_21 не знав. У «Гіві» бачив пістолет, схожий на ПМ бойовий.

З ОСОБА_21 до події зустрічався мінімум 2-3 рази. Передавав останньому диски та карти пам`яті. Спочатку поцікавився, що на них, однак його попередили, щоб не дивився і він цього не робив. Дійсно звів « ОСОБА_24 » та «Фіна» з ОСОБА_21 , т.я. боявся останніх, однак за це коштів не отримав.

Вказав, що вигадав факт перебування з ОСОБА_15 в інтимних стосунках, т.я. намагався пояснити працівникам міліції спілкування телефоном з потерпілим напередодні його вбивства.

Визнає вину в тому, що не зупинив «Гіві» та «Фін» під час вчинення ними злочину щодо ОСОБА_21 .

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_13 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав і суду показав, що знайомий з ОСОБА_14 зі школи, були в дружніх стосунках.

Приблизно 14 липня 2010 р. під час зустрічі з ОСОБА_29 останній повідомив, що у нього проблеми з людиною по роботі та запропонував бути присутнім під час зустрічі з цією людиною, на що він погодився. Грошової винагороди за допомогу ОСОБА_14 не обіцяв. Він ( ОСОБА_30 ) запропонував ОСОБА_14 бути кумом його дочки, і саме проблеми організації хрестин дочки вони мали намір обсудити при зустрічі 16.07.2010 р.

16 липня 2010 р. після 22 год. зустрілись з ОСОБА_14 біля кафе на виїзді з м. Біла Церква, де ОСОБА_14 після дзвінка пішов зустрічати чоловіка, з яким мав поговорити, а він ( ОСОБА_30 ) чекав їх біля кафе. Через деякий час побачив світло фар, сам пішов у провулок справити природні потреби. Хтось йому в цей час телефонував на мобільний, однак він не відповів. Перебуваючи неподалік дачних будинків, побачив світло фар автомобіля, який зупинився неподалік, почув голоси декількох осіб, крики «Що ти робиш, припини!», погрози, звуки ляпасу, зрозумів, що відбувається бійка. Оскільки дуже злякався, вибіг на трасу, пройшов до першої зупинки транспорту та на таксі поїхав додому.

ОСОБА_14 тієї ночі не телефонував, оскільки його (Дідківського) мобільний не вмикався. Дружині нічого не розповідав, посварившись з нею, ліг спати.

Наступного дня до нього додому приїхав ОСОБА_14 , який кричав та обурювався, питав куди він подівся від нього, при цьому з будинку вийшла його дружина, а тому ОСОБА_14 не встиг розповісти йому все детально про те, що сталось вночі напередодні.

Через декілька днів на роботу за ним прийшли працівники міліції, які його затримали та змусили написати явку з повинною, що він приймав участь у вбивстві якоїсь людини разом з ОСОБА_31 , заставляли його підписувати якісь документи, в т.ч. і явку з повинною, які він підписав з примусу, деталей, які зазначено там, не пам`ятає.

Під час допиту його як підозрюваного та обвинуваченого захисник присутній не був, в подальшому він не повідомляв свого захисника про те, що його примусили дати покази, які не відповідають дійсності.

Вини у вчиненні інкримінованих злочинів категорично не визнає. Чому змінив покази пояснити не може, підстав оговорювати його ОСОБА_14 не вбачає.

Посвідчення водія не має, автомобілем ніколи не керував, марку автомобіля „BMW Z4, на якому потерпілий приїздив на зустріч з ОСОБА_14 , почув від працівників міліції.

Цивільний позов потерпілої не визнає.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , їх вина у вчиненні інкримінованих слідством злочинів, стверджується дослідженими судом доказами: показами потерпілої, свідків, матеріалами справи.

Так потерпіла ОСОБА_32 показала суду, що проживала з сином ОСОБА_15 в м. Києві. Він мав салон-СПА по вул. Франка, де обслуговував елітних клієнтів. Був порядним, забезпеченим чоловіком. Між ними були добрі стосунки. Востаннє з сином бачилася в четвер 15.07.2010 р.

В п`ятницю - 16.07.2010 р. близько 17 год. говорила з ним по телефону, все було добре і спокійно. Про свої плани того дня син її не повідомляв, однак вона знала, що в суботу 17.07.2010 р. він мав зустрітись з якимось чоловіком, якому ніби-то було щось відомо про обставини крадіжки сумки сина з великою сумою грошей, яка була скоєна до цього.

Взагалі щодо її сина в період з 1993 по 2010 р. було скоєно 4 пограбувань.

Крім того, в суботу син повинен був зустрітись зі своєю клієнткою з м. Москва, однак на роботі вранці не з`явився, про що її повідомили по телефону його колеги, а тому після того, як вона зателефонувала сину і по телефону сина ніхто не відповів, а також після дзвінків невідомих осіб, які вимагали у неї гроші за інформацію щодо нього, вона зразу ж звернулась до Шевченківського відділення міліції з заявою про викрадення сина.

Останній був дуже відповідальним, завжди телефонував їй, тому зрозуміла, що щось з ним трапилося.

Оперативними міроприємствами було встановлено, що син по телефону напередодні спілкувався з ОСОБА_14 , а тому працівники міліції зразу ж встановили осіб, які були причетні до зникнення сина.

Син був нормальної сексуальної орієнтації, зустрічався з жінками, а тому вважає покази підсудного ОСОБА_14 щодо нетрадиційної орієнтації сина вигаданими з метою уникнення покарання.

Зазначила, що син не міг мати ніяких робочих стосунків з ОСОБА_14 , так як мав своє коло спілкування, рекламними питаннями салону займався менеджер, боргів ніколи не мав, тим більше не міг їх мати перед ОСОБА_14 .

ОСОБА_15 був дуже забезпеченим, користувався дорогими речами марки „Луі Вітон, мав дуже коштовний браслет, власний автомобілі марки „ВМВ Z4 та «Хамер», якими користувався, був трудолюбивим та порядним, а тому вважає, що підсудні, які вчинили вбивство сина, заслуговують найвищої міри покарання.

Цивільний позов, уточнений в судовому засіданні, підтримала в повному обсязі, просила стягнути з підсудних на свою користь 538579 грн. 91 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, яка полягає в збитках, спричиненими витратами на поховання сина, поминальний обід, виготовлення та встановлення пам`ятника, ремонтні роботи по відновленню автомобіля на СТО, витрат на правову допомогу та просила стягнути на свою користь з підсудних моральну шкоду, яка завдана вбивством сина в сумі 10 млн. грн.

З протоколу усної заяви ОСОБА_33 до органу міліції від 18 липня 2010 р. вбачається, що 16 липня 2010 р. о 20 год. її син ОСОБА_15 , 1970 р.н., вийшов з офісу по вул. І.Франка, 24-а в м. Києві та додому не повернувся (т.1 а.с.13).

Свідок ОСОБА_34 ствердив суду, що був найкращим другом ОСОБА_15 , з яким мав у власності СПА салон краси в м.Києві та був знайомий з ним близько 12 років. Підсудних ніколи не бачив та їх прізвищ не чув.

Рекламною діяльністю займався особисто, а ОСОБА_15 до цього ніякого відношення не мав, будь-яких рекламних буклетів останній нікому не замовляв. Самого ОСОБА_15 друзі використовували як рекламу на своїх бігбордах. Якщо б були якісь борги, він ( ОСОБА_35 ) знав би, так як перебував з ОСОБА_15 у дружніх відносинах та близько спілкувався.

Раніше бували випадки пограбувань ОСОБА_15 , внаслідок побиття він лежав в лікарні. Потім за два роки до події, з автомобіля, вибивши скло, хтось викрав годинник, сумку з грішми.

ОСОБА_15 постійно мав при собі значні суми грошей в гривнях, доларах США, Євро, користувався дорогими речами.

В день зникнення ОСОБА_15 все було як завжди, останній раз вони спілкувалися в салоні близько 21 год., в п`ятницю 16.07.2010 р., той лише сказав, що поїхав та буде, тобто приїде пізніше назад, а тому він ( ОСОБА_35 ) не поїхав з ним разом.

Свідок ОСОБА_36 , начальник СВ Шевченківського РВ ГУ МВС України у м.Києві, ствердив суду, що після надходження в липні 2010 р. заяви по факту викрадення ОСОБА_15 , було порушено кримінальну справу та розпочато досудове слідство.

Оперативно-розшуковими заходами встановили осіб, причетних до вчинення злочину: ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , справу передали до СВ.

Слідчий ОСОБА_37 , за його ( ОСОБА_38 ) участю, зразу ж провів відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_14 , який вказав на місце злочину при в`їзді в м. Біла Церква біля АЗС та повідомив, що на тому місці, за участю ОСОБА_39 , заманивши ОСОБА_15 під вигаданим приводом до м. Біла Церква, було вчинено вбивство останнього, вказав місце його поховання.

На місці, вказаному ОСОБА_14 , дійсно під шаром грунту, був виявлений труп чоловіка, також неподалік було виявлено частини пістолета, сліди - плями бурого кольору.

ОСОБА_14 в подальшому провів учасників слідчої дії до свого будинку, де було вилучено речі потерпілого, одяг, в тому числі сумку. Також ОСОБА_14 вказав на місце, де залишив автомобіль марки „ВМВ Z4 синього кольору, належний потерпілому. Зазначив, що саме цей автомобіль і був мотивом вчинення злочину.

При проведенні відтворення ОСОБА_14 поводив себе спокійно, чітко орієнтувався на місцевості, в присутності захисника та понятих сам, добровільно розповідав та зазначав обставини вчинення вбивства, показав місце поховання трупа, яке до цього нікому відоме не було, на дії слідчих чи будь-кого не скаржився. Працівники Шевченківського РВ, які входили до слідчо-оперативної групи, в м. Біла Церква були вперше і не могли знати вказаних деталей.

Вся інформація, яка зазначена в протоколі відтворення відповідає дійсності, велась відеозйомка. Перед проведенням слідчих дій він особисто спілкувався з ОСОБА_14 , щоб володіти інформацією щодо злочину, в якому зізнався підсудний. Останній стверджував свою участь в убивстві ОСОБА_15 та вказував про участь у вчиненні цього злочину і свого товариша ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_40 , начальник Білоцерківського МВ, ствердив суду, що розслідуванням кримінальної справи по факту вбивства ОСОБА_15 займалися працівники міліції Шевченківського РВ м. Києва.

ОСОБА_14 взагалі не знає і не спілкувався з ним. В липні 2010р. працював у відділі по розкриттю злочинів проти особистості, колеги з м.Києва попросили з`ясувати роль ОСОБА_13 у злочині, після чого останнього доставили до Білоцерківського МВ з дому працівники ОСОБА_41 .

Він ( ОСОБА_42 ) в службовому кабінеті особисто провів бесіду з ОСОБА_13 та прийняв явку з повинною від нього, склав відповідний протокол з його слів. Будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 не було, він був спокійний, тверезий. Ніякого тиску на нього ніхто не чинив, той сам, добровільно писав явку та повідомляв про обставини вчиненого злочину.

До спілкування з ОСОБА_13 , йому ( ОСОБА_43 ) взагалі нічого не було відомо про факт вбивства ОСОБА_15 та обставини його вчинення.

Явку з каяттям ОСОБА_13 власноручно писав в його присутності, він( ОСОБА_42 ) продиктував лише на ім`я кого її писати. Пояснення також написані зі слів ОСОБА_13 , в протоколі про відібрання явки з повинною задавав уточнюючі питання, так як в протоколі більш детально зазначаються обставини вчинення злочину.

Свідок ОСОБА_44 ст.експерт Шевченківського РВ, ствердив суду, що в липні 2010 р. в складі слідчо оперативнї групи, як спеціаліст, виїжджав до м. Білої Церкви для проведення відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_14 , безпосередньо сам вів відеозйомку відеокамерою.

Слідча дія розпочалася у службовому кабінеті за адресою: м.Київ вул.Прорізна,12 та продовжилася в передмісті ОСОБА_45 , де ОСОБА_14 в присутності понятих та захисника, добровільно, без примусу і підказок, чітко, не плутаючись, розповів про обставини вчинення злочину, потім вказав на місце знаходження трупа.

На місці, вказаному ОСОБА_31 , дійсно був виявлений та відкопаний труп чоловіка, для огляду якого залучали медичного експерта. Потім поїхали до автомобіля БМВ, місце знаходження якого також показав ОСОБА_46 . Синій спортивний автомобіль після огляду працівники міліції перегнали в м.Київ, процесуальні документи складав слідчий.

Оглядали і сміттєвий бак, вказаний ОСОБА_31 , однак не пам`ятає, чи вилучались з нього будь-які речі. Будь-якого тиску на ОСОБА_14 ніхто не чинив.

Свідок ОСОБА_47 , який був присутнім під час відтворення обстановки та обставин подій 19.07.2010 р. за участю ОСОБА_14 , як понятий, ствердив суду, що в його присутності на ОСОБА_14 ніхто не тиснув, той поводив себе спокійно, показав місце, де закопаний труп, все що знято на відео, відповідає дійсності.

Він ( ОСОБА_48 ) хоч і бувв той період наркозалежною особою, того дня наркотичні засоби не вживав. Зазначив, що після виявлення та відкопування трупу, йому ( ОСОБА_49 ) стало погано, в зв`язку з чим, він та інший понятий - ОСОБА_50 , вжили трохи горілки.

Також був присутній при огляді автомобіля марки «БМВ», вилученні речей з будинку, пам`ятає що оглядали і сміттєвий бак, на який вказав ОСОБА_46 .

Після оголошення судом показів (т.1 а.с.151), даних ним на досудовому слідстві, свідок ОСОБА_47 підтвердив їх повністю, зазначивши, що вони підписані ним особисто.

З відеозапису слідчої дії вбачається, що ОСОБА_47 дійсно був присутній під час того, як ОСОБА_14 повідомляв про обставини вчинення з ОСОБА_13 злочину, супроводжував всіх учасників слідчої дії разом з понятим ОСОБА_51 .

Свідок ОСОБА_50 , який також брав участь в якості понятого при проведенні відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_29 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. З а.с. 215) і тому на досудовому слідстві та в суді не допитувався.

Свідок ОСОБА_52 начальник КР Шевченківського РВ ГУМВС України в м. Києві, ствердив суду, що був у складі слідчої групи, яка займалася перевіркою заяви потерпілої ОСОБА_6 про зникнення сина ОСОБА_15 . Після проведення першочергових заходів з метою перевірки даних трафіків мобільного зв`язку, виїзжав до м. Біла Церква та спілкувався з ОСОБА_14 , який повідомив, що дійсно напередодні зустрічався з ОСОБА_15 .

ОСОБА_14 запросили для проведення бесіди в м. Київ, де той в подальшому, без будь-якого тиску, пояснюючи причину телефонних розмов з ОСОБА_15 напередодні, вказав на інтимні зв`язки з потерпілим та зізнався про намір пограбування ОСОБА_15 , вказав і про участь ОСОБА_13 у вчиненні вбивства.

З метою перевірки вказаної інформації, попросили колег з м. Біла Церква опитати ОСОБА_13 , а самі в складі групи разом з ОСОБА_14 виїхали до м. Біла Церква, де той на місці показав та розповів про обставини вчинення вбивства ОСОБА_15 .

Дійсно було виявлено труп останнього, також через декілька годин, в приватному секторі, за орієнтирами, які вказав ОСОБА_14 , виявили автомобіль потерпілого, а в будинку ОСОБА_14 речі ОСОБА_15 .

Крім того, в подальшому перевірялися покази ОСОБА_14 про неодноразові інтимні зустрічі з потерпілим ОСОБА_15 на приватних квартирах, однак ці квартири встановлені не були і зазначені обставини не підтвердилися.

Свідок ОСОБА_52 категорично ствердив суду, що відтворення обстановки та обставин події від 19 липня 2010 р. за участю ОСОБА_14 проводилося в присутності понятих, експерта, без будь-якого тиску на затриманого. Лише ОСОБА_14 знав місце знаходження тіла ОСОБА_15 та вказав на обставини його вбивства за участю ОСОБА_13 . Останній вдарив ОСОБА_15 по голові пістолетом, який розламався, і дійсно на місці події були виявлені якісь частини.

З показів ОСОБА_14 він ( ОСОБА_53 ) зрозумів, що мотив злочину заволодіння дорогим автомобілем, який вони мали намір продати через мережу Інтернет, про що було відповідне оголошення, яке в подальшому видалили.

З протоколу відтворення обстановки та обставин події від 19 липня 2010 р. за участю підозрюваного ОСОБА_54 , вбачається, що він особисто вказав на місце вчинення злочину та розповів про обставини його вчинення, вказав на участь в убивстві ОСОБА_13 .

Зазначена слідча дія фіксувалась за допомогою відеозаписуючої апаратури.

На місці, вказаному ОСОБА_29 , було виявлено труп ОСОБА_15 , на трупі знаходилась сумка з документами - посвідченням водія на ім`я ОСОБА_15 , посвідченням водія на ім`я ОСОБА_55 , технічним паспортом на автомобіль „BMW Z 4 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З місця події було вилучено змив речовини темно-червоного кольору, гвинт, предмет схожий на барабан від пістолета - револьвера та предмети схожі на частини від металевого виробу білого кольору, шматок бинта (т.1 а.с. 151-160).

Суд переглянув відеозапис відтворення обстановки та обставин події з підозрюваним ОСОБА_31 від 19 липня 2010 р.

На відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_14 провів слідчу групу на місце, розташоване неподалік АЗС «Укртатнафта» на в`їзді в м. Біла Церква, вказав на місце, де він закопав тіло ОСОБА_15 , і саме на цьому місці було виявлено труп останнього.

Після цього ОСОБА_14 провів слідчу групу до будинку АДРЕСА_4 , де було виявлено синій спортивний автомобіль „BMW Z 4 належний ОСОБА_15 .

За місцем проживання ОСОБА_56 за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено дорожню сумку „Louis Vuetton, в якій знаходились пенал (чоловіче портмоне), обкладинку до записної книжки, 200 доларів США, які зі слів ОСОБА_14 належали ОСОБА_15 .

Згідно протоколу ДВД-диск з відеозаписом протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю підозрюваного ОСОБА_54 (т.2 а.с. 70) було оглянуто та постановою приєднано до справи як речовий доказ (т.2 а.с. 71).

Свідок ОСОБА_57 , слідчий СУ ГУ МВС України в м. Києві, ствердив суду, що особисто проводив допит ОСОБА_13 , в приміщенні кабінету Шевченківського РВВС м. Києва, в присутності адвоката ОСОБА_58 , який був захисником підозрюваного. Все проводилося згідно вимог законодавства.

Допит відбувався близько 4-х годин. Ніяких заперечень з боку ОСОБА_13 не було, інакше вони були б внесені до протоколу. Він( ОСОБА_59 ) бачив ОСОБА_13 вперше, тілесних ушкоджень на ньому не було, покази останній давав спокійно, послідовно, впевнено, не плутався. Він ( ОСОБА_59 ) був переконаний, що більша частина свідчень правда.

Свідок ОСОБА_58 ствердив суду, що в денний час в липні 2010 р. був запрошений слідчим ОСОБА_57 в Шевченківський РВ, як адвокат за призначенням і надавав правову допомогу підозрюваному ОСОБА_13 . При спілкуванні з останнім, будь-яких тілесних ушкоджень на ньому не бачив, ніяких заяв про тиск з боку працівників міліції чи інших осіб від ОСОБА_13 не було, він поводив себе спокійно. Спілкувався з ОСОБА_13 конфіденційно, вдвох. Угоду з сестрою уклав пізніше на 3-й день, в подальшому вона зателефонувала та відмовилася від його послуг.

Свідок категорично ствердив, що будь-якого тиску на ОСОБА_13 в його присутності ніхто не чинив.

Документально участь у справі після запрошення слідчим, оформив згідно Закону «Про адвокатуру», який діяв на той час виписав відповідний ордер.

Свідок ОСОБА_60 , сестра підсудного ОСОБА_13 , ствердила суду що брат дружив з ОСОБА_14 , проживав окремо по вул. Леваневського в м.Біла Церква, з дружиною та дитиною. По характеру спокійний, доброзичливий, допомагав по господарству. Прав на керування транспортними засобами не мав і ніколи автомобілем не керував. Про обставини справи їй нічого не відомо.

Аналогічні покази дав суду свідок ОСОБА_13 брат підсудного.

Свідок ОСОБА_61 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_13 , який є її чоловіком, в ніч з 16 на 17 липня 2010 року на прохання свого товариша ОСОБА_56 , який йому зателефонував, ходив розвантажувати будівельні матеріали. Вона телефонувала йому, запитувала, що робить, він відповідав : «Ще чекаю», повернувся додому чисто вдягнутий, був збуджений, внаслідок чого між ними виникла сварка.

Наступного дня до них прийшов ОСОБА_14 , який був трохи злий, її чоловік вийшов до нього на вулицю, там вони стояли і розмовляли, коли вона підійшла до них, вони притихли.

Охарактеризувала чоловіка за характером як спокійного та не конфліктного.

Свідок ОСОБА_62 , сестра підсудного ОСОБА_13 , ствердила суду що після затримання брата, їздила в Шевченківський РВВС, де спілкувалася з керівництвом. В подальшому укладала угоду з захисником Декань про надання юридичної допомоги брату. В 2013 р., після обвинувального вироку, який її обурив, скаржилася на дії вказаного адвоката, який, на її думку, неналежно виконував свої обов`язки. З матеріалами кримінальної справи на своє прохання, особисто вибірково знайомилася у захисника і вважає, що брат не винний у вчиненні злочину.

Свідок ОСОБА_63 суду показав, що ОСОБА_14 його син, проживав з ним в одному будинку. Де був син в ніч з 16 на 17 липня йому невідомо, лише вранці побачив, що він спав дома. Чи були ушкодження у сина на руці, сказати не може. Охарактеризував сина позитивно.

Аналогічну характеристику ОСОБА_14 дала свідок ОСОБА_64 .

З висновку судово-медичної експертизи №132/2323 від 29 вересня 2010 р. вбачається, що ОСОБА_15 було спричинено наступні тілесні ушкодження:

а) рана №4 в поперековій області праворуч з рівними не осадженими краями, рівними стінками та кінцями, які наближаються до гострокутних, з відхідним у напрямку справа наліво, ззаду наперед раньовим каналом, проникаючим у зачеревний простір з пошкодженням правої нирки, аналогічна рана № 9 з відхідним спереду назад раньовим каналом, проникаючим у черевну порожнину без пошкодження внутрішніх органів.

б) рани №№ НОМЕР_2 аналогічного характеру, раньові канали яких сліпо закінчуються в м`яких тканинах.

в) крововилив в м`яких тканинах тьмяно-потиличної області зліва, по одному крововиливу обличчя та обох ключичних областей, морфологічні ознаки удавлення м`яких тканин шиї.

Всього на трупі виявлено 9 ран, заподіяних гострим предметом, 4 пошкодження (крововилив в м`яких тканинах тьмяно-потиличної області зліва, по одному крововиливу обличчя та обох ключичних областей), заподіяних тупим предметом. Проникаюче поранення черевної порожнини (№ 9) та поранення зачеревного простору з пошкодженням нирки (№ 4) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_15 наступила в результаті проникаючих колото-різаних поранень черевної порожнини та зачеревного простору з пошкодженням правої нирки, що призвело до розвитку шоку (т.2 а.с. 96-101).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №262-МК від 12 жовтня 2010 р., на дослідження якої надавались клапті шкіри, одяг та взуття ОСОБА_15 , рани на поперековій ділянці трупа ОСОБА_15 спричинені колюче- ріжучим предметом типу клинку ножа, що мав з одного боку обушок П-подібного профілю, з протилежного лезо двохсторонньої заточки. Вістря ножа мало трикутну форму. Слідів заліза та сторонніх нашарувань в ділянках ран не знайдено. На одязі та взутті ОСОБА_15 (сорочці, брюках, правій туфлі) пошкоджень від дії колючо- ріжучих та ріжучих предметів не встановлено (т.2 а.с.198-103).

Згідно висновку судово-цитологічної експертизи № 240/ц від 09 листопада 2010 р., на дослідження якої надавались марлевий бинт, вилучений з місця події, кров на бинті могла утворитися як від потерпілого ОСОБА_15 , так і від ОСОБА_54 та ОСОБА_13 (т.2 а.с.176-180).

Згідно висновку судово-цитологічної експертизи №242/ц від 09 листопада 2010 р., на дослідження якої надавався марлевий тампон зі змивами, зробленими під час відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_54 , на тампоні виявлено кров, яка могла утворитися як від ОСОБА_15 , так і від ОСОБА_54 та ОСОБА_13 (т.2 а.с.187-191).

На досудовому слідстві ОСОБА_14 та ОСОБА_13 розповідали про обставини вчинення злочинів, які частково відповідають встановленим судом обставинам.

Так, в явці з повинною ОСОБА_14 зазначав, що його попросили організувати зустріч з ОСОБА_15 за винагороду в 5000 доларів США, перед зустріччю він детально обговорював та готував яму для залякування ОСОБА_26 , якому він телефонував починаючи з 14.07.2010 р., ОСОБА_13 чекав його біля дачі, щоб допомогти йому «оглушити» ОСОБА_26 , з яким він міг не впоратись особисто.

ОСОБА_13 був неподалік, коли ОСОБА_14 схопив ОСОБА_15 за шию. ОСОБА_13 наносив удари дулом муляжа пістолета по голові ОСОБА_15 для того, щоб оглушити, а ОСОБА_14 душив бинтом ОСОБА_15 , після чого через 1-2 хв. останній знепритомнів.

Разом з ОСОБА_13 він зв`язав руки ОСОБА_15 . Штани останнього були приспущені до колін, оскільки ОСОБА_14 разом з ОСОБА_13 тягнули його до викопаної ями, після чого він руками прикидав ОСОБА_15 землею, поклав камінь, сів у машину ОСОБА_15 та перегнав її на масив Леваневського в м.Біла Церква. Речі ОСОБА_15 він разом з ОСОБА_13 викинули на смітник. (т.1 а.с.55-65).

Так, під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_16 , в присутності адвоката показав, що в лісосмузі поклав ОСОБА_15 на землю і в цей час ОСОБА_65 (Дідківський) 2 рази ударив потерпілого муляжем пістолету типу револьвер, від чого той розлетівся на частини. Почав бити потерпілого руками та ногами по тулубу та в район вуха. Після цього марлевим бинтом, який приготував раніше, протягом 1 хвилини душив ОСОБА_20 , бив кастетом по його спині (т.1 а.с. 92-94).

Обвинувачений ОСОБА_16 показав, що схопивши ОСОБА_15 передпліччям лівої руки, повалив його на коліна, підбіг ОСОБА_13 та наніс два удари пістолетом, який розлетівся на шматки. ОСОБА_13 почав наносити потерпілому удари руками в область голови та тулуба. Він, тобто ОСОБА_14 , взяв кухонний ніж та наніс ОСОБА_15 ножем один удар в область живота, два удари в область спини в районі нирок, після чого ОСОБА_15 втратив свідомість (т.1 а.с.100-104).

ОСОБА_13 в своїй явці з повинною від 19.07.2010 р. на ім`я начальника Білоцерківського МВГУ МВС України в Київській області ОСОБА_66 вказав, що його друг ОСОБА_14 запропонував заробити грошей, побити людину, яка мала приїхати на автомобілі. 16.07.2010 р. цей чоловк приїхав, ОСОБА_14 почав його бити, а він, тобто ОСОБА_13 , допоміг звалити чоловіка на землю. Людина втратила свідомість, ОСОБА_14 потягнув його в кущі, а він(Дідківський) залишився на місці. Повернувшись, ОСОБА_14 забрав автомобіль ВМВ З-4 незнайомця та підвіз його до таксі. Гроші за допомогу в сумі 500 доларів ОСОБА_14 . Дідківському до часу написання явки не віддав. (т.1 а.с.67-68).

В протоколі прийняття явки з каяттям, який відібраний ст.оперуповноваженим ВКР Білоцерківського МВГУ ОСОБА_67 19.07.2010 р., вказано, що ОСОБА_13 повідомив, що 13.07.2010 р. ОСОБА_14 казав, що з м.Києва приїде хлопець, якого потрібно сильно налякати. Про деталі його не розпитував, але погодився бути присутнім під час побиття невідомого хлопця і в разі необхідності надати фізичну допомогу.

16.07.2010 р. коли вони зустрілись близько 23 год., ОСОБА_14 дав йому пістолет та повідомив, що він газовий, без куль, повів його до дачного масиву «Сухий яр», де показав вже викопану яму, в яку після побиття він збирався вкинути незнайомого чоловіка. Під час спілкування з хлопцем, що приїхав, ОСОБА_14 почав наносити невідомому тілесні ушкодження, а він (Дідківський) почав бити невідомого руками та ногами. В ході бійки незнайомець подряпав його (Дідківського). Від ударів невідомий впав на землю і він разом з ОСОБА_14 били його ногами. Після того, як хлопець втратив свідомість, ОСОБА_14 потягнув його до кущів, а він (Дідківський), залишився на місці побиття хлопця, позбирав в пакет деталі пістолета (т.1 а.с.69-70).

ОСОБА_13 , будучи допитаним як підозрюваний, в присутності адвоката показав, що ОСОБА_14 наніс потерпілому приблизно 5 ударів по тулубу. Він (Дідківський) вдарив потерпілого по голові боковою частиною пістолета, який від удару розлетівся на декілька частин. Наніс потерпілому приблизно 5 ударів рукою та коліном по голові. На прохання ОСОБА_14 позбирав в поліетиленовий пакет речі, що залишились на місці події, виявив на асфальті ніж та запитав ОСОБА_14 звідки цей ніж взявся, той відповів, що він наносив потерпілому удари цим ножем. Кульок з речами з місця події викинули у сміттєвий бак (т.1 а.с. 125-129).

Допитаний як обвинувачений ОСОБА_13 під час досудового слідства в присутності захисника повністю підтримав свої покази, які давав при допиті як підозрюваний (т.1 а.с.135-136).

Вказані явка з повинною ОСОБА_13 , протокол прийняття явки з каяттям ОСОБА_13 , фактичні дані, які викладені в явці з повинною ОСОБА_14 , протоколи допитів їх в якості підозрюваних та обвинувачених суд оцінює, як докази, що є допустимими та такими, що не протиричять іншим здобутим по справі доказам, оскільки ці докази отримані уповноваженим на це органом, з відомого, не забороненого законом джерела в установленому законом порядку, з дотриманням процесуальної форми, належним чином закріплені та завірені. Вони не протирічать іншим здобутим по справі доказам.

Відомості, повідомлені ОСОБА_13 у явці з повинною, суттєво не відрізняються від показань, даних ним та ОСОБА_14 окремо один від одного, безпосередньо після затримання, під час допиту в якості підозрюваних (обвинувачених), які зафіксовані у відповідних протоколах допиту, є логічними та узгоджуються між собою.

Обставини, повідомлені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , могли бути відомі їм лише за умови участі у вчиненні злочину. Деякі розбіжності в показах суд вважає, викликані наміром як ОСОБА_13 так і ОСОБА_14 применшити свою роль у вчиненому злочині та уникнути відповідальності за скоєне.

Суд вважає, що деякі розбіжності в показах, даних підозрюваними після їх затримання, викликані наміром як ОСОБА_13 так і ОСОБА_14 применшити свою роль у вчиненому злочині та уникнути відповідальності за скоєне.

Суд вважає також допустимим як доказ фактичні дані, які зазначені в явці з повинною ОСОБА_54 щодо обставин вчинення ним та ОСОБА_13 нападу на ОСОБА_15 , хоча в порушення вимог ч.4 ст.96 КПК України не зазначено дати її прийняття посадовою особою Шевченківського РУ (т.1 а.с. 55-65), так як відповідно до ст.65 КПК України доказом є всякі фактичні дані про подію, які встановлюються з певних джерел, а не порядок оформлення явки з повинною, яка написана власноруч ОСОБА_14 , ним підписана, відсутність дати прийняття явки з повинною від посадової особи міліції не свідчить про те, що фактичні дані не відповідають дійсності, а тому суд приймає до уваги явку з повинною ОСОБА_14 в частині фактичних обставин, які в ній зазначені.

В суді підсудні відмовились від наведених вище даних ними показань на досудовому слідстві в якості підозрюваних та обвинувачених, але зазначені покази на досудовому слідстві ОСОБА_14 та ОСОБА_13 давали в присутності захисників, без будь-яких зауважень щодо їх добровільності та законності і тому їх показання суд приймає як доказ їх винуватості у вчиненні інкримінованих їм злочинів проти життя та здоров`я потерпілого з метою заволодіння його майном- грошовими коштами, цінностями, які могли при ньому знаходитись, автомобілем ОСОБА_15 , вважає дані показання такими, що частково відповідають дійсним обставинам справи.

В судовому засіданні під час попереднього розгляду справи підсудний ОСОБА_16 показував, що наніс кілька ударів ОСОБА_15 - саме ножем, в тому числі наніс удар в область нирок (т.4 а.с.4-12), що відповідає його показам в якості обвинуваченого в тій частині, що він кухонним ножем та наніс потерпілому один удар в область живота, два удари в область спини в районі нирок (т.1 а.с. 100-110), тобто не заперечував факту спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Ніж був раніше приготований підсудним ОСОБА_14 для нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 , що узгоджується з показами ОСОБА_13 під час допиту його як підозрюваного (т.1 а.с.128), а тому суд вважає покази підсудного ОСОБА_14 в частині того, що він використав металевий предмет сріблястого кольору, який підібрав на землі під час боротьби з ОСОБА_15 та наносив ним удари потерпілому такими, що не відповідають дійсності, дані суду з метою пом`якшити покарання за вчинене.

Враховуючи сукупність показів підсудних на досудовому слідстві, в судовому засіданні, хронологію та послідовність дій підсудних, те, що ОСОБА_14 завчасно запропонував ОСОБА_13 приймати участь в нападі на ОСОБА_15 за грошову винагороду, 500 доларів США, на що він погодився, тобто ОСОБА_13 приймав активну участь у нападі на ОСОБА_15 з корисливих мотивів, з метою отримати винагороду, разом підсудні спланували та розподілили свої ролі в участі у нападі, приготували яму, знаряддя для зв`язування потерпілого, медичний бинт, визначили місце вчинення нападу, під час вчинення нападу діяли узгоджено та цілеспрямовано, підсудний ОСОБА_14 повалив на землю потерпілого, за допомогою марлевого бинта душив та наносив удари ножем, руками та ногами, підсудний ОСОБА_13 наносив з силою удари муляжем пістолета в область голови ОСОБА_15 , життєво-важливий орган, від чого пістолет розлетівся, наносив удари руками та ногами по голові, тулубу потерпілого, разом приховували труп ОСОБА_68 , знищили( викинули) знаряддя злочину та речові докази, при цьому разом заволоділи автомобілем ОСОБА_15 , сіли в нього та залишили місце пригоди, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні повністю доведено, що підсудні діяли за попередньою змовою, групою осіб, цілеспрямовано та з єдиною метою та корисливим мотивом вчинення вбивства ОСОБА_15 та заволодіння його майном, грошовими коштами, цінностями, які могли бути при ОСОБА_15 , з метою заволодіння автомобілем ОСОБА_15 , який ОСОБА_69 в подальшому планував реалізувати, причому, з врахуванням особи ОСОБА_70 , який має вищу юридичну освіту, життєвий досвід, суд вважає недостовірними та надуманими покази названого підсудного в явці з повинною, протоколі допиту як підозрюваного щодо участі у нападі невстановлених осіб на ім`я « ОСОБА_24 », « ОСОБА_28 », про яких жодного разу на досудовому слідстві та в судових засіданнях не зазначав підсудний ОСОБА_13 , покази ОСОБА_54 в цій частині перевірялись на досудовому слідстві (т.2 а.с. 224-226, т. 5 а.с. 23) і свого підтвердження не знайшли, у зв`язку з чим в порушенні кримінальної справи щодо невстановлених осіб по факту вбивства ОСОБА_15 відмовлено, а також суд вважає надуманою позицією захисту підсудного ОСОБА_13 щодо того, що він не приймав участі в нападі, вбивстві з корисливих мотивів ОСОБА_15 та заволодінні його автомобілем разом з ОСОБА_14 , так як назване суперечить вищезазначеним доказам, показам самих підсудних на досудовому розслідуванні.

Чергову зміну показів ОСОБА_14 в суді, нову версію про вчинення вказаного злочину особами на прізвиська « ОСОБА_24 » та « ОСОБА_28 » та його незначну роль при цьому, суд з вищезазначених підстав, розцінює критично, як намір уникнення покарання за скоєне.

Постійна зміна показань підсудними розцінюється судом як спосіб та лінія захисту.

Відмовляючись від раніше даних показів, підсудні ОСОБА_14 та ОСОБА_13 заявили про тиск з боку працівників міліції, які нібито примусили їх дати завідомо неправдиві свідчення.

Заяви підсудних за дорученням суду перевірялись прокуратурою Шевченківського району м. Києва та прокуратурою м.Біла Церква, свого підтвердження не знайшли і в порушенні кримінальної справи щодо співробітників Шевченківського РВ м. Києва та Білоцерківського MB було відмовлено.

Будь-яких фактичних даних про те, що працівники міліції здійснювали будь-який тиск на ОСОБА_14 та ОСОБА_13 та примушували їх давати неправдиві показання, не встановлено. Доводи ОСОБА_14 про наявність на ньому під час проведення відтворення обстановки та обставин події тілесних ушкоджень, спричинених працівниками міліції після затримання при його катуванні, голослівні і нічим не підтверджені.

Також суд розцінює як надумані та неправдиві твердження ОСОБА_14 , які він давав в судовому засіданні щодо того, що потерпілий ОСОБА_15 був винен йому грошові кошти, мав нетрадиційну сексуальну орієнтацію, приїхав до нього з м. Києва в м. Білу Церкву в нічний час по телефонному дзвінку, з метою повернути борг, сам при цьому зразу ж затіяв сварку та бійку, так як названі обставини не логічні, суперечать одна одній, не узгоджуються з подальшими його зміненими показами, показами потерпілої ОСОБА_33 та свідка ОСОБА_55 щодо особи потерпілого, яким не вірити у суду не має підстав, а тому суд вважає доведеним, що ОСОБА_15 приїхав на неодноразові виклики по телефону від ОСОБА_14 , близько 00 год. 30 хв. в ніч з 16 на 17 липня 2010 р. з м. Києва до м. Біла Церква для вирішення вигаданих ОСОБА_14 проблем, для можливого з`ясування обставин попереднього викрадення у нього грошових коштів з автомобіля, що вбачається з показань потерпілої в судовому засіданні.

У суду відсутні підстави сумніватись в достовірності показів ОСОБА_33 щодо того, що напередодні події син їй повідомляв про намір зустрітись з чоловіком, якому відомо про обставини викрадення його грошей.

Доказів про те, що ОСОБА_15 був винен ОСОБА_14 будь-які грошові кошти, чи мав з ним будь-які стосунки пов`язані з роботою, в судовому засіданні також не здобуто.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання захисту на те, що злочин не розкритий, місце вчинення злочину не встановлене, не встановлені особи ОСОБА_25 , «Гіві» та «Фіна», які причетні до вчинення злочину, оскільки це спростовується вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Під час проведення відтворення обстановки і обставин події ОСОБА_14 чітко вказав місце вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_15 , там же були виявлені як тіло потерпілого з відповідними тілесними ушкодженнями, так і уламки знаряддя злочину - пневматичного пістолета, яким користувався під час вчинення нападу та спричинення тілесних ушкоджень підсудний ОСОБА_13 , були виявлені сліди крові, походження яких не виключається від ОСОБА_71 , залишки марлевого бинта, яким користувались підсудні під час придушування та зв`язування ОСОБА_15 , а тому у суду відсутні підстави сумніватись в названих доказах та суд вважає, що вбивство ОСОБА_71 вчинено на відстані близько 200 м від АЗС «Укртатнафта» за адресою: вул. Київська, 43-А в м. Біла Церква Київської обл., в напрямку дачних ділянок.

Згідно п.п.6,11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. N10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Якщо під час розбою чи вимагання було умисно заподіяно тяжке тілесне ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, або останнього було умисно вбито, дії винної особи належить кваліфікувати за сукупністю злочинів - за частиною четвертою статті 187 КК України і пунктом 6 частини другої статті 115 КК України.

Пленум Верховного Суду України „Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи від 07 лютого 2003 р. №2 в пункту 16 зазначив, що вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п.12 ч.2 ст.115 КК України) умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовились про спільне його виконання.

В суді беззаперечно доведено, що ОСОБА_14 та ОСОБА_13 заздалегідь домовились про вчинення вбивства ОСОБА_15 з метою заволодіння його майном, тобто з корисливих мотивів, підсудні за попередньою змовою, групою осіб вчинили розбійний напад на ОСОБА_15 , під час якого вбили потерпілого та заволоділи його особистим майном, автомобілем потерпілого, а тому дії підсудних вірно кваліфіковано органами досудового слідства за ст.115 ч.2 п.п.6,12 КК України як умисне вбивство, вчинене з корисливих мотивів, вчинене за попереднім зговором групою осіб, за ст.187 ч.4 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, організованою групою осіб, за ст.289 ч.3 КК України - як незаконне заволодіння транспортним засобом, за кваліфікуючими ознаками: вчинення за попереднім зговором групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, так як підсудні заволоділи транспортним засобом ОСОБА_15 після вчинення злочину, передбаченого ст.187 КК України.

Злочин, передбачений п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України, характеризується умисною формою вини.

Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 7 лютого 2003 р. №1 „Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи зазначив, що за п.6 ст.115 КК України як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, чи одержав винний ту винагороду, яку бажав одержати внаслідок вбивства, а також коли виник корисливий мотив - до початку чи під час вчинення цього злочину.

В пункті 16 вказаної постанови зазначено, що вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п.12 ч.2 ст.115 КК України) умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання.

Вину підсудних ОСОБА_54 та ОСОБА_13 у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, підтверджено у повному обсязі наступними доказами, дослідженими судом.

Показами потерпілої ОСОБА_33 про те, що її синові ОСОБА_15 належав автомобіль марки „BMW Z 4 синього кольору, яким він користувався.

Показами свідка ОСОБА_55 , який як на досудовому слідстві так і в суді вказав на те, що ОСОБА_15 належав автомобіль марки „BMW Z 4 синього кольору і саме на цьому автомобілі ОСОБА_15 16 липня 2010 р. поїхав з роботи (т.2 а.с.35-38, т.4 а.с.42-44).

Ксерокопією облікової картки приватного AMT, де зафіксовано, що ОСОБА_15 є власником автомобіля марки „BMW Z 4 синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.27).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 19 липня 2010 р. за участю підозрюваного ОСОБА_54 , який розповів, що після вчинення вбивства ОСОБА_26 разом з ОСОБА_72 сіли в автомобіль ОСОБА_26 на поїхали до м.Біла Церква, указав на місце біля буд.207-А по вул.П.Запорожця в м.Біла Церква, де дійсно було виявлено автомобіль марки „BMW Z 4 без реєстраційного номеру, який належить ОСОБА_15 (т.1 а.с.151-160).

Показами підсудного ОСОБА_54 , який в судовому засіданні поясняв, що дійсно після настання смерті ОСОБА_15 він скористався автомобілем марки „BMW Z 4, належним останньому для того, щоб доїхати до м.Біла Церква. Автомобіль залишив поблизу будинку №207-а на вул. Петра Запорожця в м.Біла Церква. Саме ці покази суд вважає такими, що відповідають дійсності і узгоджуються з іншими м доказами та встановленими обставинами у справі.

На досудовому слідстві ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в присутності захисників поясняли, що спільно поїхали з місця події на автомобілі, належному ОСОБА_73 , ОСОБА_14 їхав за кермом автомобіля, а ОСОБА_13 - як пасажир.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.289 КК України, виражається в незаконному заволодінні транспортним засобом.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту №14 від 23 грудня 2005 р. у пункті 16 вказав, що заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб має місце у випадках, коли дві і більше особи до початку виконання домовились про спільне його вчинення, незалежно від того, хто з них керував транспортним засобом.

Про попередню змову підсудних на вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом вказують їх безпосередні дії, які носили узгоджений характер - підсудні вдвох після вчинення вбивства ОСОБА_15 сіли в машину останнього, розуміючи, що транспортний засіб належить іншій особі, разом вирушили з місця події.

Тому суд вважає доведеним те, що заволодіння транспортним засобом ОСОБА_14 та ОСОБА_13 вчинили за попередньою змовою групою осіб, з застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_15 , так як розбійний напад та вбивство потерпілого був вчинений також з метою заволодіння автомобілем потерпілого, що вбачається з показань підсудного ОСОБА_13 , даних в якості підозрюваного та обвинуваченого на досудовому слідстві, де він повідомляв, що ОСОБА_14 казав йому, що автомобіль потерпілого йому треба комусь віддати (т.1 а.с.128), тобто до вчинення нападу намір був спрямований і на заволодіння автомобілем потерпілого ОСОБА_15 .

Обвинувачення та потерпіла посилається на те, що під час руху ОСОБА_14 та ОСОБА_13 пошкодили зовнішній вигляд автомобіля і відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № С 10-477 від 14 вересня 2010 р. станом на 17 липня 2010 р. вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки „BMW Z 4 реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 9311,63 грн., вартість матеріального збитку, нанесеного в результаті незаконного заволодіння автомобілем складає 18623,26 грн. (судова автотоварознавча експертиза в т.2 а.с. 113-140).

Проте, автомобіль ОСОБА_15 був виявлений 19 липня 2010 р. о 21 год. 10 хв., в протоколі відтворення обстановки та обставин події не зафіксовано, що на автомобілі наявні будь-які пошкодження (т.1 а.с.156). Ключі від автомобіля виявлено не було. Згідно показів потерпілої ОСОБА_33 , вона особисто привезла запасні ключі до автомобіля та відділа працівникам міліції, однак даних про те, ким і яким чином виявлений автомобіль доставлявся до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, суду не надано.

28 липня 2010 р., до проведення огляду автомобіля та експертних досліджень, автомобіль був переданий потерпілій ОСОБА_74 (т.1 а.с.160).

Автомобіль був оглянутий, як речовий доказ, лише 06 вересня 2010 р., про що складено протокол огляду, в якому зафіксовано, що він проводився в м. Києві в гаражному підвальному приміщенні. Розташування приміщення не зазначено.Порушень цілісності автомобіля не виявлено. При зовнішньому візуальному огляді виявлено сколи та подряпини лако-фарбового покриття по загальній поверхні автомобіля, а саме на передній правій дверцяті пошкодження лакокрасочного покриття з вм`ятиною 10 см (т.2 а.с. 47).

Оскільки на місці виявлення автомобіля не було зафіксовано наявність будь-яких пошкоджень транспортного засобу, до визнання автомобіля речовим доказом та огляду його як речового доказу, автомобіль було передано матері ОСОБА_15 , умови транспортування автомобіля з м. Біла Церква до м. Києва та його зберігання невідомі.

Який був технічний стан автомобіля на час події, чи до того часу, як на ньому приїхав до м.Біла Церква ОСОБА_15 , в суді не встановлено, а тому суд вважає недоведеним те, що саме внаслідок дій ОСОБА_54 та ОСОБА_75 автомобіль марки „BMW Z4 р.н. НОМЕР_3 , належний ОСОБА_15 , отримав механічні пошкодження.

Вину підсудних ОСОБА_54 та ОСОБА_13 у вчиненні розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, групою осіб, доведено наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_76 ствердила суду, що син любив гарні та дорогі речі, користувався сумкою, портмоне та ін. фірми «Louis Vuetton. Під час досудового слідства їй були повернуті дорожня сумка сина, портмоне, обкладинка до записної книжки.

Свідок ОСОБА_34 ствердив, що 16 липня 2010 р. приблизно о 21 год. ОСОБА_15 поїхав з роботи на власному автомобілі „BMW Z 4, при ньому була дорожня сумка марки „Louis Vuetton (т.2 a.c.35-38, т.4 a.c.42-44).

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події, проведеного з підозрюваним ОСОБА_14 , від 19 липня 2010 р., останній пояснив, що після вчинення вбивства ОСОБА_15 , заволодів його автомобілем, в якому виявив дорожню сумку, яку забрав додому. За місцем проживання ОСОБА_56 дійсно виявлено та вилучено дорожню сумку, в якій знаходились чоловіче портмоне, обкладинка до записної книжки, також вилучені гроші в сумі 200 доларів СІЛА, які зі слів ОСОБА_14 , належали ОСОБА_77 (т.1 а.с.151- 158).

Згідно протоколу пред`явлення предметів для впізнання, потерпіла ОСОБА_32 08 вересня 2010 р. серед пред`явлених їй предметів впізнала сумку свого сина ОСОБА_15 (т.1 а.с.182).

Згідно довідки банківської установи станом на 17 липня 2010 р. курс долара США до Національної валюти України становив 7,900800 грн. за один долар США (т.2 а.с. 239).

Як з протоколу огляду речових доказів від 08 вересня 2010 р., дорожня сумка марки „Louis Vuetton (модель Keepall Ері 45), чоловіче портмоне марки „Louis Vuetton (модель Zippy Coin Purse Ері), обкладинка до записної книжки марки „Louis Vuetton (модель Couv. AG.FONC/PM LV), пачка з-під цигарок „Vogue були оглянуті в присутності понятих. (т.2 а.с. 49-50).

Згідно довідки торгівельного закладу вартість дорожньої сумки марки „Louis Vuetton (модель Keepall Ері 45) становила 13300 грн., чоловічого портмоне марки „Louis Vuetton (модель Zippy Coin Purse Ері) - 2990 грн., обкладинки до записної книжки марки „Louis Vuetton (модель Couv. AG.FONC/PM LV) - 2560 грн. (т.2 а.с.240).

ОСОБА_14 зазначив, що умислу на заволодіння майном ОСОБА_15 не мав. Виявивши в машині останнього дорожню сумку, забрав її, які речі знаходились у сумці не перевіряв. В подальшому зазначив, що сумку з речами йому передали "Гіві" та "Фіна" після вбивства потерпілого.

При цьому ОСОБА_14 не заперечує того факту, що приніс сумку ОСОБА_15 додому- в будинок АДРЕСА_1 , де вона в подальшому і була виявлена та вилучена, тобто розпорядився чужим майном на власний розсуд.

ОСОБА_13 вчинив розбійний напад з метою заволодіння майном ОСОБА_15 та отримання подальшої винагороди в сумі 500 доларів США, за попереднім зговором з ОСОБА_14 , який і заволодів майном ОСОБА_20 - в тому числі дорожньою сумкою, де знаходились чоловіче портмоне, обкладинка до записної книжки, гроші в сумі 200 доларів США, тобто дії підсудних охоплювались однією корисливою метою - отримання внаслідок злочину матеріальної вигоди від майна потерпілого. Крім того ОСОБА_78 приносив додому до ОСОБА_13 гроші в сумі 500 доларів США, що вбачається з первинних показів, явок з повиною підсудних, які ОСОБА_13 не взяв, зажадавши обміняти їх на гривні, тобто напад вчинявся з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок майна іншої особи.

Призначаючи міру покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, особи винних, обставини справи.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання підсудного ОСОБА_14 відповідно до ст.ст. 66,67 КК України , судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_13 суд вважає наявність у нього на утриманні малолітньої дочки ОСОБА_11 . Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_13 судом не встановлено.

ОСОБА_16 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має позивні характеристики з місця проживання та місця проходження строкової військової служби, офіційно не працював, не зареєстрований як фізична-особа підприємець в Білоцерківській ОДПІ, є постраждалим від Чорнобильської катастрофи, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває (т.3 а.с.112-130).

Амбулаторна комплексна судово-психіатрична експертиза прийшла до висновку, що ОСОБА_16 під час скоєння інкримінованих йому дій на психіатричне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому стані психічної діяльності. Тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у нього також не виявлено, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними (т.2 а.с.210-211).

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_29 злочинів, його особу, обставини справи, суд вважає, що його виправлення є можливим лише в умовах ізоляції від суспільства, і рахує доцільним призначити йому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статей, за якими його визнано винним, оскільки не знаходить достатніх підстав для призначення більш м`якого покарання .

ОСОБА_13 також вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцями проживання та роботи характеризується позитивно, працює вантажником, страждає на соматичні захворювання, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває (т.3 а.с.92-111).

Амбулаторна комплексна судово-психіатрична експертиза прийшла до висновку, що ОСОБА_13 під час скоєння інкримінованих йому дій на психіатричне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому стані психічної діяльності. Тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у нього також не виявлено, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними (т. 2 а.с.218-219).

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що виправлення ОСОБА_13 також можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і рахує доцільним призначити йому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статей, за якими його визнано винним, оскільки не знаходить достатніх підстав для призначення більш м`якого покарання .

Під час призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є особливо тяжкими, особи підсудних, які не розкаялись у вчиненому, враховує встановлені обставини справи, ступінь участі та роль кожного з підсудних у вчиненні злочинів саме підсудний ОСОБА_14 запропонував ОСОБА_13 вчинити злочини, тобто є організатором, підбурювачем та співвиконавцем злочинів, під час яких саме ОСОБА_14 приготував знаряддя злочину, викопав яму для приховання трупу, заподіяв смертельні тілесні ушкодження ОСОБА_15 , протиправно заволодів майном останнього та керував автомобілем потерпілого.

Підсудний ОСОБА_13 є співвиконавцем вчинених злочинів, так як з корисливих мотивів допомагав ОСОБА_14 вчиняти вбивство, наносив тілесні ушкодження ОСОБА_15 , зв`язував потерпілого, разом з ОСОБА_14 приймав участь у приховуванні трупу та вчиненні незаконного заволодіння автомобілем потерпілого.

З врахуванням наведеного суд вважає, що підсудний ОСОБА_14 , як організатор, підбурювач та безпосередній виконавець злочину заслуговує на більш суворе покарання.

Суд також вважає необхідним до підсудних застосувати додаткове покарання у виді конфіскації всього належного їм майна.

Потерпіла ОСОБА_32 на досудовому слідстві заявила цивільний позов, який уточнила в судовому засіданні і просила стягнути з підсудних 538579 грн. 91 коп. в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків.

Цивільний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.28 КПК України(в ред.1961 р.) особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою.

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала.

Вирішуючи цивільний позов, суд вважає встановленим, що потерпілій ОСОБА_74 заподіяно матеріальну шкоду в сумі 506757 грн. 96 копійок, з яких 232417 грн. 96 коп. - витрати, пов`язані з похованням та поминальним обідом, 18340 грн. - витрати на оплату послуг адвокатів, 256000 грн. - витрати, пов`язані з установкою пам`ятника на місці поховання ОСОБА_15 , що підтверджено наданими потерпілою суду документами - договорами на надання юридичних послуг, на установку пам`ятника та специфікацією до цього договору, квитанціями на придбання матеріалів, виконання робіт.

Оскільки автомобіль, що належав ОСОБА_15 , переданий ОСОБА_74 , а факт завдання автомобілю механічних пошкоджень діями підсудних в суді беззаперечно не доведений, тому позов в частині відшкодування матеріальних збитків, пов`язаних з заволодінням транспортним засобом в сумі 19821 грн.98 коп., задоволенню не підлягає.

Крім того, потерпілою заявлено позов про відшкодування з підсудних моральної шкоди в сумі 10 млн. грн., який суд на підставі ст.ст.1167,1168 ЦК України рахує необхідним задовольнити частково, враховуючи при цьому характер та тривалість моральних переживань потерпілої ОСОБА_33 внаслідок втрати єдиного сина, який був публічною особою, єдими її утримувачем, що є доведеним, а також виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає достатнім розмір такої, що підлягає стягненню з обвинуваченого з ОСОБА_54 та ОСОБА_13 1000000 (один мільйон) грн. солідарно.

Доля речових доказів вирішується згідно зі ст. 81 КПК України.

Речові докази: =марлевий тампон, два предмета з сріблястого металу, металевий гвинт, круглий предмет з 9-ма наскрізними отворами, марлевий медичний бинт, конверти зі зрізами нігтьових пластин ОСОБА_54 та ОСОБА_13 , що зберігаються в камері схову Білоцерківського MB ГУ МВС України в Київській області необхідно знищити;

=гроші, що зберігаються на депозитному рахунку фінансової частини Білоцерківського MB ГУ МВС України в Київській області: 200 доларів США необхідно повернути ОСОБА_74 : 100 доларів США та 160 грн., вилучених у ОСОБА_54 необхідно звернути в рахунок відшкодування збитків потерпілій ОСОБА_74

= автомобіль марки „BMW Z 4 реєстраційний номер НОМЕР_1 , дорожню сумку марки „Louis Vuetton (модель Keepall Ері 45), чоловіче портмоне марки „Louis Vuetton (модель Zippy Coin Purse Ері), обкладинку до записної книжки марки „Louis Vuetton (модель Couv. AG.FONC/PM LV), пачку з-під цигарок, пластикову картку „Болеро, документи на ім`я ОСОБА_15 , що передані на зберігання ОСОБА_74 , необхідно залишити останній.

= диск із записом відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_29 необхідно зберігати в матеріалах кримінальної справи.

= блокнот ОСОБА_54 , що зберігається в матеріалах кримінальної справи необхідно знищити.

= мобільний телефон марки „Sony Ericsson типу „слайдер з сім- карткою оператора мобільного зв`язку „Life, мобільний телефон марки „Samsung з сім-карткою мобільного оператора „Life, що зберігаються в камері схову СУ ГУ МВС України в м. Києві необхідно реалізувати, а гроші отримані від реалізації звернути в рахунок виконання вироку в частині стягнень на користь ОСОБА_33

= фрагменти одягу ОСОБА_15 : сорочки чоловічої з паперово-бавовняної тканини світлого відтінку, брюк спортивних з синтетичної тканини темного відтінку, праву туфлю, що зберігаються в камері схову СУ ГУ МВС України в м. Києві необхідно знищити.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 321-324 КПК України( в ред. 1961 р.), суд-

З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.115 ч.2 п.п.6,12, ст.289ч.3, ст.187 ч.4 КК України і призначити покарання:

-за ст.115 ч.2 п.п.6,12 КК України -14(чотирнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

-за ст.289 ч.3 КК України-10(десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке є власністю засудженого;

-за ч.4 ст.187 КК України-12(дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке є власністю засудженого;

На підставі ст.70 ч.І КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_14 покарання у виді 14(чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке є власністю засудженого.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 115 ч.2 п.п.6,12, ст.289 ч.3, ст.187 ч.4 КК України і призначити покарання:

-за ст.115 ч.2 п.п.6,12 КК України - 12(дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке є власністю засудженого;

-за ст.289 ч.3 КК України - 8(вісім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке є власністю засудженого;

-за ст.187 ч.4 КК України -10(десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке є власністю засудженого.

На підставі ст.70 ч.І КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке є власністю засудженого.

Строк відбування покарання засудженим ОСОБА_79 та ОСОБА_13 рахувати з 19 липня 2010 р.

Стягнути з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_80 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 506757(п`ятсот шість тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 96 коп. та моральної шкоди - 1000000 (один мільйон) грн., а всього - 1506757 (один мільйон п`ятсот шість тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 96 коп. солідарно.

Речові докази:

=марлевий тампон, два предмета з сріблястого металу, металевий гвинт, круглий предмет з 9-ма наскрізними отворами, марлевий медичний бинт, конверти зі зрізами нігтьових пластин ОСОБА_54 та ОСОБА_13 - знищити.

=гроші: 200 доларів США - повернути ОСОБА_74 : 100 доларів США та 160 грн. - звернути в рахунок відшкодування збитків потерпілій ОСОБА_74

= автомобіль марки „BMW Z 4 реєстраційний номер НОМЕР_1 , дорожню сумку марки „Louis Vuetton (модель Keepall Ері 45), чоловіче портмоне марки „Louis Vuetton (модель Zippy Coin Purse Ері), обкладинку до записної книжки марки „Louis Vuetton (модель Couv. AG.FONC/PM LV), пачку з-під цигарок, пластикову картку „Болеро, документи на ім`я ОСОБА_81 - залишити ОСОБА_6

= диск із записом відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_29 - зберігати в матеріалах кримінальної справи.

= блокнот ОСОБА_54 - знищити.

= мобільний телефон марки „Sony Ericsson типу „слайдер з сім- карткою оператора мобільного зв`язку „Life, мобільний телефон марки „Samsung з сім-карткою мобільного оператора „Life - реалізувати, гроші отримані від реалізації звернути в рахунок виконання вироку в частині стягнень на користь ОСОБА_33

= фрагменти одягу - знищити.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженим ОСОБА_79 та ОСОБА_13 залишити попередній - у виді тримання під вартою в Київському СІ30 УДПС України у м. Києві та Київській області.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 15 діб після його проголошення, а засудженими ОСОБА_29 та ОСОБА_13 у вказаний термін з моменту отримання ними копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3