У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів

Скотаря А.М., Кузьменко О.Т.,

за
участю прокурора

Глибченко Т.Г.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 17 травня
2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_1 на вирок
апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 23 червня 2006 року щодо
засудженого ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

Вироком Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 26
квітня 2006 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.121 КК України
із застосуванням ст.69 КК України на 1 рік 5 місяців обмеження волі.

Згідно
з вироком, 16 вересня 2004 року о 20 год. знаходячись на території підприємства
“Кримгеоінформатика”, що на вул.Комісарова, 24 у м.Феодосії, ОСОБА_2 побачив
бійку між його знайомим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_5, ОСОБА_6 і
неповнолітнім ОСОБА_7 з іншого боку. На грунті миттєво виниклих неприязних
відносин він завдав неповнолітньому ОСОБА_7 удар кулаком у ніс, спричинивши
тілесні ушкодження середньої тяжкості, які потягли стійку втрату працездатності
менше ніж на 1/3 (двустороннє порушення носового дихання 10%) та два удари
кулаком у живіт, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні
для життя в момент їх заподіяння.

Вироком
апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 23 червня 2006 року задоволено
апеляційне подання прокурора і ОСОБА_2 призначено покарання на 5 років позбавлення
волі.

У
касаційній скарзі адвокат ОСОБА_1, не
оспорюючи доведеність вини і правильність кваліфікації дій ОСОБА_2, просить призначити останньому
покарання, не пов”язане із позбавленням волі.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який просив залишити вирок без зміни, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у
вчиненні зазначених дій суд у вироку обгрунтував дослідженими у судовому
засіданні доказами, яким дав належну оцінку і що, по суті, у касаційній скарзі
захисника ОСОБА_1 не оспорюється, як не оспорюється і правильність кваліфікації
дій засудженого.

Вивченням матеріалів справи не виявлено
порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б перешкодили чи могли
перешкодити суду повно і всебічно розглянути справу.

Разом з тим, враховуючи конкретні
обставини справи, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 призначено надто суворе
покарання.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_2 характеризується виключно позитивно за місцем проживання і роботи,
визнав свою вину і розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував шкоду та має ряд
невиліковних захворювань, у тому числі гіпертонічну хворобу ІІ ступеню,
гіпертонічну ангіопатію сітчатки обох очей (виписка із історії хвороби
НОМЕР_1).

Призначаючи покарання ОСОБА_2 у виді позбавлення волі апеляційний суд
послався на довідку із ІВС Феодосійського ГУ МВС України в якій зазначено, що
останній неодноразово переводився у різні камери з причин конфліктів, але це не
є обставиною, яка характеризує ОСОБА_2 з негативного боку і не є обтяжуючою
його вину обставиною.

На підставі наведеного, з урахуванням думки потерпілого про призначення
ОСОБА_2 м”якого покарання за вчинене, колегія суддів вважає за можливе на
підставі ст.69 КК України призначити ОСОБА_2 більш м”яке покарання, передбачене
санкцією ч.1 ст.121 КК України.

Керуючись ст.ст.394-396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

касаційну
скаргу захисника ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Вирок апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 23 червня 2006 року щодо ОСОБА_2 змінити і на
підставі ст.69 КК України пом”якшити йому покарання до 2 років обмеження волі.

В решті вирок щодо ОСОБА_2 залишити без
зміни.

Судді:

Коновалов В.М. Скотарь
А.М. Кузьменко О.Т.