печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1001/13- к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2012 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., розглянувши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_1 на службову бездіяльність відповідальних осіб Генеральної прокуратури України щодо реєстрації заяв і повідомлень про злочини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді із скаргою на службову бездіяльність відповідальних осіб Генеральної прокуратури України щодо реєстрації заяв і повідомлень про злочини та зобов'язання відповідальних осіб Генеральної прокуратури України внести відомості до ЄРДР в порядку ст. 301, 304 КПК України. Вказану скаргу обґрунтовує тим, що він 11.12.2012 та 04.01.2013 подав в Генеральну прокуратуру України заяви про вчинені, на думку заявника кримінальні правопорушення прокурорів Солом'янської прокуратури ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Також зазначає, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2012 року його заяви про службові злочини у судовому порядку визнано як заяви про злочин і вказано відреагувати в порядку ст.97 КПК 1960 року, яке до цього часу не виконано.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Частина 1 ст. 303 КПК України 2012 року наводить вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони при досудовому розслідуванні.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України 2012 року передбачено право на оскарження на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Виходячи з змісту ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Аналізуючи норми ст.ст.214,303 КПК України, які свідчать про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має бути подана після створення ЄРДР, крім того містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінального правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 в скарзі на п.3 Перехідних положень КПК України 2012р. є безпідставним, виходячи з наступного.

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положенням кримінального процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст.3 КПК України 1960р., ст.5 КПК України 2012р.).

Так, звертаючись зі скаргою на бездіяльність та зобов'язання вчинення відповідних дій, та посилаючись на норми Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, ОСОБА_1 по своєї сутті оскаржує бездіяльність, яка виникла в період дії КПК України 1960 року, яким встановлювався інший порядок подання заяв та повідомлень про злочин (ст.95 КПК), порядок їх розгляду (ст.97 КПК).

У відповідності до положень ст.97 КПК 1960 р. дослідча перевірка за заявою чи повідомленням про злочин з прийняттям одного із рішень, передбачених ч.2 ст.97 КПК, проводилася протягом десяти діб. При цьому, виходячи з положень ст.95 КПК України 1960 р., заяви чи повідомлення, як привід для проведення дослідчої перевірки, визнавались такими лише за умови наявності в них об'єктивних даних (доказів) про реальність події злочину, в іншому випадку прийняття по таким заявам чи повідомленням рішення в порядку ст.97 КПК України було не обов'язковим і це питання вирішувалось уповноваженим органом в залежності від конкретних обставин справи.

Таким чином, п.3 Перехідних положень КПК України 2012р. стосується внесення до ЄРДР лише тих заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, по яким визначений ст.97 КПК України 1960 р. десятиденний строк дослідчої перевірки на момент набрання чинності КПК України 2012р., не закінчився, а рішення про порушення або відмову в порушенні кримінальної справи в межах цього строку не прийнято. Заяви та повідомлення, що подані за межами десятиденного строку дослідчої перевірки, не охоплюються п. 3 Перехідних положень КПК України, оскільки могли бути розглянуті в іншому порядку, як такі, що не містили достатніх даних про наявність ознак злочину.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження з розгляду даної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, ч.4 ст.304, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на службову бездіяльність відповідальних осіб Генеральної прокуратури України щодо реєстрації заяв і повідомлень про злочини.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Т.Г.Ільєва