Справа № 344/3577/15-к
Провадження № 11-сс/779/70/2015
Категорія ст. 170 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю : секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 10 березня 2015 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,-

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000069 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, винесеною з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що у відповідності до ч.2 ст. 170 КПК України, яка передбачає можливість накладення арешту на майно у вигляді речей, які відповідають вимогам ч.2 ст. 167 КПК України, тобто є заряддями злочину або зберегли на собі його сліди. Таким чином суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні подання слідчого прийняв незаконне рішення посилаючись на те, що по-перше, в даному випадку нікому не повідомлено про підозру, а по-друге, помилково прийшов до висновку про намір слідчого підмінити слідчі дії заходом забезпечення кримінального провадження, оскільки перед судом насправді ставиться питання про вирішення подальшої долі тимчасово вилученого майна та його статусу в майбутньому.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 10.03.2015 року та постановити нову, якою накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 000069.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу, вказавши на допущені слідчим суддею порушення вимог закону.

Перевіривши матеріали провадження, з`ясувавши всі обставини, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, вислухавши прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КПК Укрїни слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, службові особи ПП «Компанія Арді» упродовж 2014-2015 років ухилилися від сплати. акцизного податку на суму 3 374 641 грн шляхом продажу імпортованих нафтопродуктів (реформату та платформату) суб`єктам господарювання України для подальшого продажу на автозаправних станціях, хоча при митному оформленні вони безпідставно декларувалися як речовини для виготовлення лакофарбових матеріалів. У ході досудового розслідування встановлено, що реальний імпорт даної речовини здійснюється на територію нафтобази ТОВ «Петро Карбо Хем», де в подальшому шляхом підроблення документів на транспортування автомобільного бензину реалізовується оптовими партіями за готівку без відображення у бухгалтерському та податковому обліках підприємствам на території України.

У зв`язку з цим, органом досудового розслідування 06.03.2015 року було проведено обшук за місцезнаходженням підприємства «Петро Карбо Хем», що за адресою Закарпатська область, Мукачівський район, с.Павшино, вул.. Лісна,21) на території якого знаходиться митний пост Закарпатської митниці ДФС та зберігалися належні ПП «Компанія Арді» нафтопродукти.

За наслідками цієї слідчої дії виявлено та вилучено сім залізничних вагонів-цистерн, які згідно наявних документів були заповнені реформатом та відповідно є предметом даного кримінального правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя помилково відмовив у накладенні арешту на вказане майно, мотивуючи тим що нікому в даному кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, залишивши поза увагою положення ч.2 ст.170 КПК України про те, шо слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям ч.2 ст.167 цього Кодексу, зокрема якщо майно є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.

Оскільки даний реформат, який міститься у вагонах-цистернах є предметом даного кримінального правопорушення, а тому рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про його арешт не відповідає вимогам закону.

Також необґрунтованим є висновок слідчого судді про намагання слідчим підмінити слідчі дії заходом забезпечення кримінального провадження, оскільки як видно з матеріалів справи мова йде про вирішення подальшої долі тимчасово вилученого майна та його статусу в майбутньому, яке саме є предметом кримінального правопорушення.

Таким чином, клопотання старшого слідчого в в ОВС СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна підлягає до задоволення, а постанова слідчого судді до скасування з постановленням нової ухвали.

Куруючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 10.03.2015 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_7 та накласти арешт на майно (реформат), що міститься у залізничних вагонах за № 59, № 49, № 42, № 94, № 76, № 57 та № 20, які були вилучені 06.03.2015 року за адресою ІП «Петро Карбо Хем», що в Закарпатській області, Мукачівському районі, с. Павшино, вул. Лісна, 21 та належать ПП «Компанія Арді».

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4