Справа № 1-132/2012 рік
ВИРОК

Іменем України

01 серпня 2012 року смт. Вигода

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого - судді Лицура І.M.,

секретаря - Бойків В.П.,

з участю прокурора - Мосюк Б.В.,

законного представника неповнолітнього підсудного -

ОСОБА_1 та захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Вигода Долинського району Івано-Франківської області справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Хуст Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, учня 10-го класу Старомізунської ЗОШ І-ІІІ ступенів, неодруженого, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.І КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив крадіжку, тобто таємно викрав чуже майно.

Злочин вчинено за таких обставин.

27.03.2012року, близько 23.00 год., перебуваючи в будинку ОСОБА_4, який знаходиться в АДРЕСА_2, ОСОБА_3 скористався тим, що син потерпілого ОСОБА_5 вийшов до іншої кімнати, і шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, умисно з корисливих мотивів, таємно викрав гроші в сумі 500 гривень однією купюрою, які лежали на телевізорі, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на вказану суму.

Підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю та пояснив, що він перебуває в товариських відносинах з ОСОБА_5 11 травня 2012 року він ходив з ОСОБА_5 на річку. При цьому по дорозі вони заходили в магазин і купляли солодощі, гроші на які давав ОСОБА_5 З річки вони прийшли додому до ОСОБА_5, де дивились телевізор. Під час вмикання ДВД-плеєра з-під нього на землю випала купюра номіналом 500 гривень, яку той підняв та поставив на попереднє місце. В цей час у нього виник умисел викрасти дану купюру. Коли ОСОБА_5 вийшов до іншої кімнати, то він, скориставшись відсутністю останнього, викрав вказану купюру номіналом 500 гривень та заховав в кишеню своїх

штанів. Після цього повернувся ОСОБА_5 і вони продовжували дивитися телевізор. Потім до нього зателефонував ОСОБА_7, який попросив принести інструменти, так як в нього поламався автомобіль. Вони з ОСОБА_5 пішли до ОСОБА_7, де він їх залишив, а сам пішов до магазину «Олександра», щоб за викрадені гроші щось купити. По дорозі він зустрів ОСОБА_8 та ОСОБА_9, яким запропонував піти з ним. В магазині він купив чіпси та сік, за які платив однією купюрою номіналом 500 гривень, після чого чіпсами поділився з товаришами та разом пішли додому. Їм не повідомляв, де взяв гроші. Викрадені гроші він потратив на солодощі та різні особисті потреби. Він добровільно повністю відшкодував завдані збитки, у вчиненому розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим підсудним ОСОБА_3, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами: показаннями потерпілого, свідків, письмовими та речовими доказами, фактичними даними, що містяться в протоколах слідчих та судових дій.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 10 травня 2012 року його син ОСОБА_5 приїхав з м.Київ від своєї матері, яка йому на продукти харчування дала 500 гривень однією купюрою. 12.05.2012 року син ОСОБА_5 до нього зателефонував та повідомив, що в нього викрали вказані гроші в сумі 500 гривень і в цьому він підозрює ОСОБА_3, який сам залишався у будинку, коли син йшов готувати їжу. Тоді він пішов до ОСОБА_3, який спочатку пробував заперечувати свою причетність до крадіжки грошей, але потім зізнався та відшкодував завдані збитки;

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що коли він знаходився в м.Київ, то його мати, яка там працює, дала йому на продукти харчування 500 гривень однією купюрою. Коли він приїхав в с.Старий Мізунь, то зустрівся з ОСОБА_3, з яким пішов до себе додому, щоб переодягнутися. В той час ОСОБА_3 бачив в нього вказану купюру, яку він заховав під ДВД-плеєр, що на телевізорі в спальній кімнаті. Після цього вони пішли в магазин, де ОСОБА_3 за дрібні гроші, які він йому дав, купив солодощі, з якими

вони знову повернулися до нього додому, а потім пішли на річку. Прийшовши з

річки, стали дивитися телевізор. В той час він виходив на кухню готувати їжу, при цьому залишивши ОСОБА_3 в кімнаті одного. Потім вони вдвох пішли до ОСОБА_7, в якого поламався автомобіль, але звідки ОСОБА_3, нічого не сказавши, пішов геть. Наступного ранку він виявив, що зникли гроші в сумі 500 гривень і запідозрив в крадіжці ОСОБА_3 Останній зразу в крадіжці не зізнався, проте від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 він дізнався, що ОСОБА_3 11.05.2012 року ввечері мав багато грошей, так як здійснював покупку, при цьому ще в обідню пору в нього грошей не було і він зрозумів, що той викрав у нього гроші.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, допитані органом досудового слідства, підтвердили, що 11.05.2012 року ввечері в с.Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області біля приміщення Вигодської лікарні, зустріли ОСОБА_3, який був сам і запропонував піти з ним в магазин «Олександра», на що вони погодилися. Вони почекали біля магазину, а ОСОБА_3 десь через

5 хвилин вийшов і в руках мав три пачки чіпсів та упаковку соку. Чіпсами він поділився і вони розійшлися по домівках.

Допитана органом досудового слідства свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона працює продавцем в магазині «Олександра» і 11 травня 2012 року, коли вона вже мала намір зачиняти магазин, прийшов молодий хлопець, який купив чіпси й сік і за покупку платив однією купюрою номіналом 500 гривень.

Свідок ОСОБА_14 на досудовому слідстві підтвердив, що 12 травня 2012 року, коли він порався на городі, то на скутері під'їхав ОСОБА_3,

який в його присутності та присутності ОСОБА_15 хвалився грошима, серед яких він бачив купюри номіналом по 100

він бачив купюри номіналом по 100 гривень і всього грошей на суму біля 320 гривень.

Допитаний органом досудового слідства свідок ОСОБА_16 дав свідчення, що 12 травня 2012 року до нього прийшов його товариш ОСОБА_3, який попросив дати покататися на належному йому скутері, на що він погодився, а останній при цьому за послугу дав йому 100 гривень однією купюрою, сказавши, що їх заробив.

Як вбачається з протоколу явки з повинною ОСОБА_3 від

22.05.2012року (а.с. 18), останній добровільно з'явився в Долинський РВ УМВС та зізнався у вчиненні крадіжки грошей в сумі 500 гривень у ОСОБА_5

Оцінивши всі здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч.1 КК України.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом'якшують покарання, оскільки обтяжуючих покарання підсудного обставин судом не встановлено.

До пом'якшуючих покарання підсудного обставин суд відносить його явку з повинною, щире каяття та повне визнання своєї вини, добровільне відшкодування завданих збитків та вчинення злочину неповнолітнім.

Вивченням особи підсудного встановлено, що він по місцю навчання характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, на профілактичному обліку кримінальної міліції у справах дітей Долинського РВ УМВС не перебував і не перебуває, вчиться в 10-му класі Старомізунської ЗОШ І-ІІІ ступенів, неодружений, несудимий.

При таких обставинах суд вважає, що підсудному ОСОБА_3 слід обрати покарання в межах санкції ст. 185 ч.1 КК України у виді арешту.

Однак, враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується, написав явку з повинною та добровільно в повному обсязі відшкодував завдану злочином шкоду, суд приходить до

висновку, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, а тому на підставі ст. 105 КК України слід звільнити його від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батьків на строк один рік.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

* і

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (місяців) .

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батьків на строк 1 (один) рік.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: