АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-а-943
Категорія: п.1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України - О.Т.
інстанції Яценко В.В.
Суддя-доповідач: Юренко Л. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Полтавської області
в складі:

головуючого судді Юренко Л.А.

суддів Герасименко
В.М., Голубенко Н.В.

з участю: прокурора
Гриня Н.Г.

захисника -
адвоката ОСОБА_2.

засудженого
ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Полтава кримінальну
справу за апеляціями прокурора, який
приймав участь в суді першої інстанції,
та засудженого ОСОБА_3 на вирок
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 22 липня 2011
року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Лубенського
міськрайонного суду від 22 липня 2011
року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.
Розничі Маневицького району
Волинської області, українець, освіта
середня, не одружений, не працюючий,
мешканець АДРЕСА_1, не судимий, -

засуджений за п.1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України
до довічного позбавлення волі.

Стягнено з засудженого моральну
шкоду на користь потерпілих ОСОБА_4О 10000
грн., ОСОБА_5 -50000 грн.

ОСОБА_3 визнаний винним в умисному
вбивстві двох осіб, вчиненому з
особливою жорстокістю.

Згідно вироку злочин вчинено при таких
обставинах.

27 грудня 2010 року, близько 20 годин
ОСОБА_3, перебуваючи у нетверезому
стані, в селі Харсіки Чорнухинського
району зайшов до ОСОБА_6 попросити
тютюну. У відповідь на прохання ОСОБА_3
співмешканка ОСОБА_6 ОСОБА_7, а за нею і
ОСОБА_6 почали сварити засудженого та
виганяти з будинку. Під час сварки
ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_6 ногою по руці та в
голову. В цей час ОСОБА_7 взяла з плити
металеве кільце, маючи намір захистити
ОСОБА_6. ОСОБА_3 відібрав у ОСОБА_7
металеве кільце, взяв дерев'яну ніжку
від столу і з метою вбивства двох осіб,
з особливою жорстокістю наніс
неодноразові удари вказаними
предметами по голові ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
усвідомлюючи, що своїми діями
спричиняє кожному із потерпілих
нестерпний фізичний біль та
страждання. Від отриманих тілесних
ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 померли на
місці.

Відповідно до висновків судово
-медичних експертиз причиною смерті
ОСОБА_6 стали шок -крововтрата, які
виникли при сочетаній травмі голови та
шиї. Смерть ОСОБА_7 настала в результаті
тупої черепно -мозкової травми голови з
переломами кісток черепу. ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 в момент спричинення їм
тілесних ушкоджень могли відчувати
нестерпний біль. В час заподіяння їм
тілесних ушкоджень як ОСОБА_6, так і
ОСОБА_7 перебували у нетверезому стані.

/ т.2, а.с. 79-82, 87 -89 /

В апеляції прокурор, який приймав
участь в суді першої інстанції,
просить вирок змінити у зв'язку з
неправильним застосуванням закону.
Прокурор посилається на те, що суд не
вирішив питання про судові витрати і
просить стягнути з засудженого 412 грн.80
коп. судових витрат.

В апеляції засуджений вказує на
невідповідність призначеного
покарання ступеню тяжкості вчиненого
внаслідок його суворості. ОСОБА_3
зазначає, що суд не врахував те, що
сварку і бійку розпочали ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які нанесли йому удари, після
чого він, не контролюючи себе, вбив їх.
Посилається на те, що він був сильно
схвалюваний та перебував у стані
афекту і не бажав смерті постраждалих.
Вказує, що він вину визнав, розкаявся,
дав по справі правдиві показання.
Заявляє, що суд не взяв до уваги те, що
він має на утриманні малолітню дитину.
Просить про пом'якшення покарання.

Колегія суддів, заслухавши доповідача;
провівши часткове судове слідство;
заслухавши виступи прокурора, який
просив про зміну вироку та стягнення з
засудженого судових витрат; захисника
та засудженого, які стверджували, що
суд не врахував неправильну поведінку
постраждалих та стан здоров'я ОСОБА_3, у
якого виявлені наслідки черепно -
мозкової травми, заявили про
необхідність виключення з вироку
обтяжуючої покарання ОСОБА_3 обставини
-вчинення злочину щодо похилої особи,
та просили про пом'якшення покарання;
перевіривши матеріали справи та мотиви
поданих апеляцій, вважає, що вони
підлягають частковому задоволенню.

Висновок суду про доведеність
причетності ОСОБА_3 до вчинення
вказаного у висновку злочину
відповідає перевіреним судом доказами
і не оскаржується у апеляціях.

Твердження ОСОБА_3 про те, що він не мав
умислу на умисне вбивство ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 спростовані як його ж
неодноразовими показаннями, в тому
числі і в апеляційній інстанції, так і
характером його дій.

ОСОБА_3, пояснюючи про обставини
вчиненого ним злочину, показав, що 27
грудня 2010 року ОСОБА_8, у якого він
мешкав на квартирі, завів його до свого
сусіда ОСОБА_6, який дав їм тютюну.
Ввечері, почувши крики з будинку
ОСОБА_6, він згадав, що там можна
попросити закурить і з цією метою
зайшов у будинок. У відповідь на його
прохання дати тютюну ОСОБА_6 та його
співмешканка ОСОБА_7 почали його
сварити, виганяти з будинку. При цьому
ОСОБА_6 вдарив його палицею в руку в
області плеча, а ОСОБА_7 -металевим
кружком по руці. Розсердившись, він
наніс кілька ударів ніжкою від стола та
металевим кружком по голові ОСОБА_6 і
ОСОБА_7. Припинивши свої дії, він
перевірив пульс у ОСОБА_6 і
пересвідчився, що той мертвий. Без
ознак життя лежала і ОСОБА_7.

Крім того, аналіз дій засудженого
свідчить про те, що наносячи із значною
силою неодноразові удари дерев'яною
ніжкою від столу та металевим
предметом по голові постраждалих,
ОСОБА_3 діяв з прямим умислом на їх
вбивство.

Зазначених механізм нанесення
постраждалим ударів засуджений не
заперечував.

Посилання ОСОБА_3 на те, що він діяв у
стані афекту і не міг керувати своїми
діями, спростоване висновком психолого
- психіатричної експертизи, відповідно
до якого ОСОБА_3 в момент скоєння
злочину не знаходився у стані
фізіологічного афекту або в іншому
особливому емоційному стані, який міг
би істотно вплинути на його свідомість.
Виявляє ознаки розладу особистості і
поведінки органічного походження в
результаті отриманої черепно -мозкової
травми. / т.3, а.с.197 -203 /

З врахуванням приведених обставин
підстав для перекваліфікації дій
ОСОБА_3 не вбачається, його дії вірно
кваліфіковані за п. 1, 4 ч.2 ст. 115 КК
України.

Призначаючи покарання, суд послався на
вимоги ст. 65 КК України, разом з тим в
повній мірі не врахував їх.

Суд взяв до уваги ступінь тяжкості
вчиненого злочину, який є особливо
тяжким злочином, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання
засудженого, та дані про його особу.

Так, суд зазначив, що при призначенні
покарання він враховує обставини, що
пом'якшують покарання, і визнав такими
явку з повинною та щире каяття ОСОБА_3,
врахував, що останній не судимий, по
місцю попереднього навчання
характеризувався позитивно.

Врахувавши обставини, що пом'якшують
покарання ОСОБА_3, дані про те, що він
раніше не судимий, окремі позитивні
характеристики, суд призначив йому
найбільш суворе покарання і разом з тим
не дав відповідної оцінки зазначеним
вище обставинам, визнавши їх такими, що
пом'якшують його покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання
ОСОБА_3, суд визнав вчинення злочину в
стані алкогольного сп'яніння та щодо
особи похилого віку.

Визнавши останню обставину такою, що
обтяжує покарання ОСОБА_3, суд не
з'ясував чи був обізнаний засуджений з
віком постраждалого.

По справі встановлено, що ОСОБА_3
вперше побачив ОСОБА_6 27 грудня 2010 року,
коли ОСОБА_8 привів його до ОСОБА_6 за
тютюном. В цей же день ввечері ОСОБА_3
вдруге зайшов за тютюном до ОСОБА_6.
ОСОБА_3 пояснив в апеляційній
інстанції, що про вік ОСОБА_6 не був
обізнаний, роздивитись його не мав
змоги, бо в кімнаті було темно, світло
не горіло. З огляду на зовнішній вигляд
ОСОБА_6 вважав, що йому близько 50 років.

Приведені показання засудженого не
спростовані. На досудовому слідстві та
в суді першої інстанції зазначені
питання у ОСОБА_3 не з'ясовувались.
Викладаючи обставини вбивства, суд не
визнав, що ОСОБА_3 вчинив злочин щодо
особи похилого віку.

Оскільки у справі відсутні докази того,
що ОСОБА_3 був обізнаний з віком ОСОБА_6,
чи знав, що той народився у 1949 році,
підлягає виключенню з вироку обтяжуюча
покарання засудженого обставина -
вчинення злочину щодо особи похилого
віку.

Крім того, аналізуючи дані про особу
ОСОБА_3, суд послався на те, що він 23
лютого 2009 року притягувався до
адміністративної відповідальності.

Разом з тим відповідно до вимог ст. 39
КУпАП особа вважається такою, що не
була піддана адміністративному
стягненню, якщо протягом року з дня
виконання стягнення не вчинила нового
адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи відсутні дані про
те, що на протязі лютого 2009 -листопада
2010 року ОСОБА_3 притягувався до
адміністративної відповідальності.

При таких обставинах посилання суду на
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності 23
лютого 2009 року є безпідставним і не
може враховуватись при вирішенні
питання про покарання.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3 має на утриманні малолітню
дитину, про що записано в протоколі
судового засідання. / т.4, а.с. 166 /

На цю обставину ОСОБА_3 посилається і в
апеляції.

Факту наявності у ОСОБА_3 малолітньої
дитини суд відповідної оцінки не дав.

Свідок ОСОБА_8, на показання якого
посилався суд, пояснив, що у нього на
квартирі в селі Харківка
Чорнухинського району проживав ОСОБА_3,
охарактеризував останнього з
позитивної сторони, пояснив, що той
після виписки з лікарні в грудні 2010
року мав намір влаштуватись на роботу.
/ т.4, а. с. 164 /

По справі встановлено, що ОСОБА_3 не був
знайомий з постраждалими і 27 грудня 2011
року його вперше до їх будинку завів
ОСОБА_8 ОСОБА_6 почувався погано через
випите спиртне і ОСОБА_8 за допомогою
ОСОБА_3 допомогли йому встати з підлоги
та уклали його в ліжко.

Ці обставини підтвердив свідок ОСОБА_8

Тому поведінка ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
які, перебуваючи у нетверезому стані,
почали сварити ОСОБА_3, наносити йому
удари та виганяти з будинку, була
неочікувана для останнього і, як
пояснив по справі ОСОБА_3, привела його
в стан сильного хвилювання та
роздратування.

Показання ОСОБА_3 про розлади його
поведінки підтверджені висновком
психолого - психіатричної експертизи
про те, що ОСОБА_3 виявляє ознаки
розладу особистості і поведінки
органічного походження в результаті
отриманої черепно -мозкової травми.

Згідно довідки Чутівської районної
лікарні ОСОБА_3 у грудні 2010 року
лікувався стаціонарно з приводу
наслідків черепно -мозкової травми.

Відповідає матеріалам справи і заява
засудженого про неправомірність
поведінки

постраждалих, які почали сварку та
бійку, нанесли йому удари: ОСОБА_6
палицею в область плеча, а ОСОБА_7 -
металевим кружком по правій кисті.

Відповідно до висновку судово -
медичної експертизи на поверхні правої
кисті ОСОБА_3 виявлено садно від дії
тупого предмету, яке могло виникнути на
час вчинення останнім злочину і
відноситься до легких тілесних
ушкоджень. / т.2, а.с.93 /

Під час досудового слідства, в судовому
засіданні та в апеляційній інстанції
ОСОБА_3 заявляв, що у відповідь на
прохання дати тютюну, ОСОБА_6
замахнувся та ударив його ззаду
палицею по руці в області плеча.

Дані показання ОСОБА_3 не спростовані,
при огляді місця пригоди виявлена
палиця, яка вилучена.

Оцінюючи дії ОСОБА_3, слід зазначити, що
він зайшов до будинку ОСОБА_6 без злого
умислу, маючи на меті попрохати тютюну,
який ОСОБА_6 в цей же день давав йому.
Конфлікт та бійка, під час якої ОСОБА_3
вчинив умисне вбивство ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, були спровоковані
неправильними та неочікуваними для
засудженого діями постраждалих.

Ці обставини суд не врахував при
призначенні покарання.

Обговорюючи доводи апеляції
засудженого, в якій ставиться питання
про пом'якшення покарання, колегія
суддів бере до уваги обставини, які суд
першої інстанції визнав як такі, що
пом'якшують покарання ОСОБА_3: з'явлення
із зізнанням та щире каяття, першу
судимість, позитивну характеристику з
місця навчання, та враховує
необхідність виключення з вироку
обставини, що обтяжує покарання, -
вчинення злочину щодо особи похилого
віку, бере до уваги дані про те, що
ОСОБА_3 не вважається особою, яка 23
лютого 2009 року притягувалась до
адміністративної відповідальності, а
також враховує неправомірну поведінку
постраждалих, яка передувала злочину,
наявність на утриманні засудженого
малолітньої дитини, стан його здоров'я.

Сукупність приведених обставин
колегія суддів вважає суттєвою та
такою, що дає підстави для пом'якшення
засудженому покарання.

Що стосується доводів апеляції
прокурора про необхідність вирішення
питання про судові витрати, то апеляція
в цій частині підлягає частковому
задоволенню. Питання про судові
витрати мають бути вирішені в порядку
ст. 409 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора, який приймав
участь в суді першої інстанції, та
засудженого ОСОБА_3 частково
задовольнити.

Вирок змінити.

Виключити з вироку обтяжуючу покарання
ОСОБА_3 обставину - вчинення злочину
щодо особи похилого віку.

Пом'якшити ОСОБА_3 покарання до 15 років
позбавлення волі.

Рекомендувати суду в порядку ст. 409 КПК
України вирішити питання про судові
витрати.

В решті вирок Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 22 липня 2011 року щодо ОСОБА_3
залишити без змін.

С У Д Д І :

Юренко Л.А. Герасименко
В.М. Голубенко Н.В.