Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

6 квітня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 2 лютого 2015 року щодо ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0007233,

у с т а н о в и в :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.02.2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах та посади, пов`язані із здійсненням функцій представника влади, на строк 3 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
На підставі ст.54 КК України ОСОБА_2 позбавлено спеціального звання старший сержант міліції.

03.03.2015 року прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури міста Києва ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з спеціальними владними повноваженнями у правоохоронних органах, на строк 3 роки. Відповідно до ст.54 КК України позбавити ОСОБА_4 спеціального звання старший сержант міліції.
Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність або необґрунтованість судового рішення.
Так, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що прокурор не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості ОСОБА_2 та правильність кваліфікації діяння. На переконання апелянта, підставою для скасування вироку у згаданій раніше частині і ухвалення нового вироку є невідповідність призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Разом з тим, згідно з ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Прокурор просить призначити ОСОБА_2 покарання на більший строк, ніж призначив суд першої інстанції, але обґрунтування апеляційної скарги зводиться до безпідставного звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином прокурор не розуміє різниці між невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, ст.75 КК України в контексті положень п.4 ч.1 ст.420 КПК України.

Отже, обґрунтування апеляційної скарги не узгоджується з її змістом, що є перешкодою для розгляду справи в апеляційному порядку по суті, оскільки згідно з ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
А тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без руху і встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури міста Києва ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 2 лютого 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги 10 /десять/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва ОСОБА_1