АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/564/15 Справа № 183/8148/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
26 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, матеріали кримінального провадження № 0003581 за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської міжрайонної прокуратури на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 2 лютого 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України повернуто прокурору Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури принесена апеляційна скарга на вищевказану ухвалу, в якій останній просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали, оскільки, на його думку, висновок суду про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, не відповідає ст. 291 КПК України. При цьому, в апеляції зазначається, що частиною 2 статті 109 КПК України, визначено вичерпний перелік, який повинен містити реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому не передбачено вимог щодо зазначення в ньому проміжних результатів досудового розслідування та засобів зв`язку адвоката. За твердженням сторони обвинувачення, судове рішення, яким було повернуто обвинувальний акт прокурору є упередженим, а підстави, що послугували суду для повернення цього документу не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.
Провадження № 11-кп/774/564/15 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 125 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції у підготовчому засіданні, розглядаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 встановив, що цей акт містить анкетні відомості лише одного обвинуваченого ОСОБА_7 , в той час коли з цього документу слідує, що кримінальне правопорушення щодо ОСОБА_9 було вчинено трьома особами, що є порушенням п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України. Суттєвим порушенням КПК України суд визнав і те, що згідно найменування обвинувального акту, відомості про кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_7 були внесені до ЄРДР за № 0003581 від 15 вересня 2014 року, однак в найменуванні реєстру матеріалів досудового розслідування зазначено № 0003513 від 22 травня 2013 року. Крім того, реєстр не містить жодних посилань на повідомлення про підозру ОСОБА_7 , який є обвинуваченим по даному кримінальному провадженню. Також, місцевим судом було встановлено, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не містить жодних посилань про залучення адвоката ОСОБА_8 , як захисника ОСОБА_7 і представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , до кримінального провадження. Разом з цим, суд вказав на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складений та затверджений 9 грудня 2014 року, однак направлений до суду лише 23 грудня 2014 року, що свідчить про невідповідність цього процесуального документу вимогам п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України та ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Поряд з цим, міськрайонним судом було встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить будь-яких посилань на те, що ОСОБА_9 , який є потерпілим по цьому провадженню, було залучено до кримінального провадження в якості потерпілого.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав подану апеляцію та просив її задовольнити.

На думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника апеляція прокурора є безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена прокурором апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кримінально-процесуальним законом передбачено, що після закінчення досудового розслідування, до суду передається обвинувальний акт, до якого додається реєстр матеріалів досудового розслідування, та інші, передбачені ст. 291 КПК України документи.

Цим же Законом, до повноважень суду першої інстанції, віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, а саме ст. 291 КПК України.

Ухвала міськрайонного суду, на яку принесено стороною обвинувачення апеляцію, свідчить про те, що підстави для прийняття вказаного рішення зводяться до недоліків, які містить в собі реєстр матеріалів досудового розслідування.

Однак, виходячи з вимог ст. 291 та 314 КПК України колегія суддів вважає хибною правову позицію суду першої інстанції про те, що недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Такий висновок випливає як з вищенаведених норм, так і виходячи зі змісту ст. 109 КПК України.

За визначеним законом правовим характером реєстру матеріалів досудового розслідування, цей документ носить інформаційний характер, містить в собі передбачені законом певні відомості щодо процесуальних дій, рішень та виду заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України з підготовчого судового засідання суд може повернути обвинувальний акт прокурору тільки в разі невідповідності вимогам ст. 291 КПК України саме обвинувального акту, а не будь-якого іншого процесуального документу, який приєднується до цього акту.

Перебільшеними колегія суддів вважає і висновки суду про те, що унеможливлює призначення до розгляду обвинувального акту та обставина, що цьому акті реєстраційний номер кримінального провадження та дата за якою були внесені відомості по кримінальному правопорушенню до ЄРДР відрізняються від реквізитів зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Ці розбіжності, на думку судової колегії, носять характер очевидної помилки, допущеної при складанні цих документів і ні в якому разі не можуть слугувати підставою для не призначення до розгляду обвинувального акту і свідчити про суттєве порушення вимог КПК України.

Позицію суду стосовно того, що обвинувальний акт містить анкетні дані лише ОСОБА_7 , в той час коли кримінальне правопорушення щодо ОСОБА_9 було вчинене трьома особами, колегія суддів визнає необґрунтованою, так як частиною 3 ст. 26 КПК України визначено, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами, в конкретному випадку стороною обвинувачення.

Вказане свідчить про безпідставність повернення судом обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , прокурору, а відтак ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового підготовчого судового засідання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 109, 291, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора Новомосковської міжрайонної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 2 лютого 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України повернуто прокурору Новомосковської міжрайонної прокуратури, скасувати.

Призначити по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_7 нове підготовче судове засідання.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області