Єдиний унікальний номер 722/2725/14-к
Номер провадження 1-кп/722/7/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника-адвоката: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

та обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сокиряни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000475 від 02.09.2014 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.09.2014 року близько 19.00 год. ОСОБА_6 , знаходячись на одній із вулиць с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, під час суперечки із ОСОБА_5 , яка виникла на грунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_5 в область голови та тулубу два удари дерев`яним держаком від вил, спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійних ран лобно-скроневої ділянки голови справа, верхньої губи справа, верхньої губи справа в ділянці кута, синців по ходу 9-го ребра по правій передньо-пахвинній лінії, задньої поверхні нижньої третини правого передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №149 від 21.10.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, визнав в повному об`ємі та суду пояснив, що 02.09.2014 року близько 18.00 год., перебуваючи на вулиці в с.Білоусівка неподалік господарства сім`ї Якубовських, між ним та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт. Під час даного конфлікту, він взяв з прицепу мотоблоку, яким до цього керував, дерев`яний держак від вил та наніс ним ОСОБА_5 один удар по тулубу та один удар в область голови. В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 просив відмовити, оскільки завдану останньому шкоду він в добровільному порядку відшкодував.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, його вина доведена також показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що 02.09.2014 року, знаходячись на вулиці біля господарства сім`ї Якубовських в с.Білоусівка, ОСОБА_6 спровокував з ним конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_6 з прицепу свого мотоблоку взяв дерев`яний держак від вил та наніс удар по голові, від якого він втратив свідомість. У зв`язку із спричиненням йому тілесних ушкоджень, він знаходився на стаціонарному лікуванні в Сокирянській ЦРЛ. Наявні на його обличчі сліди, які залишилися від отриманих тілесних ушкоджень, не вважає знівеченням його обличчя, оскільки від їх наявності він не відчуває будь-якого дискомфорту та вони не створюють йому будь-яких незручностей у повсякденному житті. Заявлений ним цивільний позов підтримує лише частково на суму 18000 грн., оскільки обвинуваченим в добровільному порядку йому вже відшкодовано 22000 грн.

Крім цього, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

Рапортом помічника начальника відділу-оперативного чергового Сокирянського РВ від 02.09.2014 року, згідно якого 02.09.2014 року о 19 год. 25 хв. надійшло телефонне повідомлення від чергового лікаря ШМД м.Сокиряни про звернення ОСОБА_5 за медичною допомогою у зв`язку з його побиттям ОСОБА_6 (а.с.75);

Рапортом помічника начальника відділу-оперативного чергового Сокирянського РВ від 09.09.2014 року, згідно якого 09.09.2014 року о 12 год. 50 хв. надійшло телефонне повідомлення з приймального відділення ЛШМД м.Чернівці про госпіталізацію з тілесними ушкодженнями ОСОБА_5 (а.с.76);

Протоколом про прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 02.09.2014 року, в якому останній заявляє про його побиття ОСОБА_6 (а.с.77);

Висновками судово-медичної експертизи №132 від 04.09.2014 року та №149 від 21.10.2014 року, згідно яких виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я (а.с.53-58,78-79);

Протоколами проведення слідчого експерименту від 24.11.2014 року та від 10.12.2014 року, які проводилися за участі потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 (а.с.85-88).

На підставі ст.349 ч.3 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, враховуючи в сукупності наведені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 були кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило непоправне знівечення обличчя.

Під час судового розгляду кримінального провадження прокурор змінив обвинувачення ОСОБА_6 , кваліфікувавши його дії за ч.2 ст.125 КК України.

Суд погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив легке тілесне ушкодження, за кваліфікуючою ознакою: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ч.2 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема те, що він раніше не судимий, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному об`ємі, в добровільному порядку вживав дії, спрямовані на відшкодування потерпілому спричиненої злочином шкоди, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи в сукупності наведені вище обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе, призначивши йому покарання у виді штрафу.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що заявлений потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, як було встановлено в ході судового розгляду, обвинуваченим ОСОБА_6 в добровільному порядку було сплачено потерпілому ОСОБА_5 22000 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що було підтверджено останнім у своїх показаннях.

З огляду на викладене, а також з урахуванням характеру і обсягу понесених потерпілим фізичних та душевних страждань, їх тривалості, тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень, тривалості його лікування, тяжкості вимушених змін у його житті, суд вважає, що сплачений в добровільному порядку обвинуваченим ОСОБА_6 розмір відшкодування потерпілому ОСОБА_5 моральної шкоди є розумним та достатнім для компенсації понесених останнім моральних страждань.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 18000 грн. слід відмовити.

Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Речовий доказ: дерев`яну палку довжиною 1,2м., яка згідно квитанції №7075 знаходиться в камері зберігання речових доказів Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя Сокирянського

районного суду ОСОБА_1