У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів

Гошовської Т.В., Скотаря А.М.

за участю прокурора

Пересунька С.В.

захисника

ОСОБА_4.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 30 жовтня 2008 року кримінальну справу
за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 28 лютого 2008 року та
ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 22 квітня 2008 року.

Вироком Євпаторійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 28 лютого 2008 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

уродженця с. Ожегівка Володарського району

Київської області, громадянина України, одруженого,

який має на утриманні малолітню дитину, не судимого, -

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з
позбавленням права керувати транспортними засобами
строком на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_3. на
відшкодування моральної шкоди 125 000 грн. та 405 грн. 13 коп. в
дохід держави за проведення автотехнічної експертизи.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він 26
вересня 2007 року приблизно о 9 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем марки
НОМЕР_1, рухаючись зі швидкістю 48 км за годину по дільниці дороги з обмеженням
максимальної швидкості руху 40 км за годину по вул. Крупської у м. Євпаторії,
порушив Правила дорожнього руху і здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2, що
переходила проїжджу частину у зоні дії пішохідного переходу, у результаті чого
їй були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент
заподіяння, від яких настала смерть потерпілої.

Своїм діями ОСОБА_1. порушив вимоги п.п. 1.7, 12.3, 12.9 (б) Правил дорожнього руху, що перебуває у прямому причинному зв'язку
з подією дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками, які настали.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 22 квітня 2008 року цей вирок залишено без
зміни.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про зміну постановлених щодо нього судових рішень у
зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого та його
особі внаслідок суворості. При цьому посилається на те, що суд, призначаючи
йому покарання, не в достатній мірі врахував обставини справи, зокрема, дані
про його особу, обставини, що пом'якшують покарання, а також думку потерпілої,
яка просила призначити йому покарання, не пов'язане з позбавленням волі. Крім
того зазначає, що заявлений потерпілою розмір цивільного позову у судовому
засіданні не був обґрунтований та нічим не підтверджений. Просить застосувати
ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, який підтримав касаційну
скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, підтверджені
дослідженими у судовому засіданні в порядку ст. 299 КПК України доказами, яким
суд дав належну оцінку, є обґрунтованими і у касаційній скарзі не оспорюються.

Що стосується доводів про пом'якшення призначеного ОСОБА_1. покарання, то
вони, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу.

При призначенні ОСОБА_1. покарання суд першої інстанції, з висновком якого
погодився і апеляційний суд, не в повній мірі врахував обставини, за яких був
учинений злочин; дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності,
позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, одружений, має сина,
2001 року народження, що страждає рядом хронічних захворювань; пом'якшуючі покарання обставини, зокрема,
визнання вини та щире каяття, повне
добровільне відшкодування матеріальної
шкоди і часткове відшкодування моральної шкоди, а також те, що він після дорожньо-транспортної
пригоди викликав на місце події швидку допомогу і працівників міліції, повідомив родичів, надавав першу медичну допомогу
потерпілій. Крім того, суд не врахував думку потерпілої, яка вважала можливим
виправлення засудженого без відбування покарання.

З урахуванням усіх цих обставин, колегія суддів вважає, що в даному випадку
засуджений може бути виправлений без відбування покарання, що дає підстави для
застосування ст. 75 КК України і звільнення його від відбування основного
покарання з випробуванням, про що правильно зазначено в касаційній скарзі засудженого.

Що ж стосується доводів засудженого про необґрунтоване вирішення судом
цивільного позову, то вони не заслуговують на увагу, оскільки, як убачається з
матеріалів справи, розгляд справи в судовому засіданні проводився в порядку ст.
299 КПК України, і засудженому було роз'яснено, що він буде позбавлений права
оспорювати фактичні обставини справи та розмір цивільного позову, про що
засуджений не заперечував.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 395-396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 28 лютого 2008 року та ухвалу
апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 22 квітня 2008 року щодо ОСОБА_1
з м і н и т и.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування основного
покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком
на 2 роки, поклавши на нього у відповідності до ст. 76 КК України такі
обов'язки: не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

У решті вирок залишити без зміни.

С У Д Д І:

Гошовська
Т.В. Коновалов
В.М. Скотарь А.М.