КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/1169/15-к
Провадження № 1-кп/177/65/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2015 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000413 від 21.04.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лещанці Бучацького району Тернопільської області, освіта середня спеціальна, не працюючого, одруженого, має одну малолітню дитину, раніше не судимого

Проживаючого за адресою АДРЕСА_1

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
19.04.2015 року приблизно о 20:30 годині ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно з корисливих мотивів, перебуваючи на території майстерень розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , власником яких є ФОП « ОСОБА_6 », де шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, у дворі, який частково огороджений без обладнаних дверей (воріт), поблизу будівлі майстерні, таємно викрав: бувший у використанні зварювальний апарат марки «SSВА-180-Р», який належить ОСОБА_5 . Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_4 в результаті своїх протиправних дій, спричинив потерпілому ОСОБА_5 , відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 43 від 27.04.2015 року, матеріальну шкоду на загальну суму 7 424 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_5 вказував, що він є фізичною особою підприємцем та займається ремонтом техніки з сином. Інколи приходять безробітні та він їх просить виконати якусь роботу. Так і ОСОБА_7 деякий час жив у будівлі майстерні та допомагав, але потім став зловживати спиртними. Вказував, що він придбав у 2011 році зварювальний апарат марки «SSВА-180-Р», в квітні 2015 року виявив відсутність вказаного апарату, який знаходився на території майстерні, яка частково тільки огороджена, охоронців немає. Про крадіжку заявив в міліцію. На цей час ОСОБА_4 повернув зварювальний апарат в розібраному стані.

30.04.2015 року під час досудового розслідування між підозрюваним та потерпілим було досягнуто угоди про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, виду та міри покарання, яке має понести обвинувачений ОСОБА_4 у виді 100 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 ч. 1 п. 1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення майна, що підтвердили сторони в судовому засіданні.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить вимогам закону та інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та міри покарання.

Вирішуючи питання про речові докази, суд в силу п.5 ч.9 ст. 100 КПК України, вважає необхідним визнані постановою слідчого від 21.04.2015 року речовими доказами,: каркас зварювального апарату прямокутної форми розміром 50х60х70 см у збірці на двох колесах; металевий ящик розміром 30х25 см; ебонітова дошка, розміром 15х30 см до якої прикріплений діод ний міст; бабіна виготовлена з пластику зеленого кольору на якій намотана проволока жовтого кольору; дерев`яна дошка довжиною 20 см та шириною 6 см на якій прикріплено 2 трансформатори із приєднаною проволокою різного кольору та діаметру, та передані під розписку потерпілому ОСОБА_5 , - залишити власнику ОСОБА_5 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись п. 5 ч. 9 ст. 100, ст.ст. 374-376, ч.3 ст.394, п.1 ч.2 ст.395, ст.ст.473-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , укладену 30.04.2015 року під час досудового розслідування.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання - у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту виконання вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: каркас зварювального апарату прямокутної форми розміром 50х60х70 см у збірці на двох колесах; металевий ящик розміром 30х25 см; ебонітова дошка, розміром 15х30 см до якої прикріплений діод ний міст; бабіна виготовлена з пластику зеленого кольору на якій намотана проволока жовтого кольору; дерев`яна дошка довжиною 20 см та шириною 6 см на якій прикріплено 2 трансформатори із приєднаною проволокою різного кольору та діаметру, які передані ОСОБА_5 під розписку, - залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: