АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/280/2012
Головуючий по 1-й інстанції Савинський
Суддя-доповідач: Куліш В. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2012 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного
суду Полтавської області в складі:

Головуючого-судді
Куліша В.М.

суддів:
Лісіченко Л.М., Нізельковської Л.В.

з участю прокурора
Акулової С.М.

засудженого
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві кримінальну
справу за апеляціями прокурора
Лохвицького району і засудженого
ОСОБА_2 на вирок Лохвицького районного
суду Полтавської області від 17 січня
2012 року.

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
України, уродженець с. Їсківці,
мешканець АДРЕСА_1, з середньою
освітою, розлучений, не працює,
судимий - 19.07.2011 року Лохвицьким
районним судом за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.4
ст.296,70 КК України на 4 роки позбавлення
волі;

- засуджений за ч.2 ст.185 КК України
на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України
частково приєднано покарання за
попереднім вироком від 19.07.2011 року у
виді 3-х років 6 місяців позбавлення
волі і остаточно за сукупністю
злочинів засуджений на чотири роки
(шість) місяців позбавлення волі. У
термін покарання ОСОБА_2 зараховано
строк покарання за першим вироком з 24
травня по 22 липня 2011 року.

Вирішено питання про речові
докази.

За вироком суду ОСОБА_2 засуджений
за те, що вдень 17 травня 2011 року,
перебуваючи в с. Гаївщина Лохвицького
району на березі річки Сула, повторно
викрав двохмісний дерев'яний човен
вартістю 550 грн., що належав потерпілому
ОСОБА_3 та перегнавши його по річці до с.
Пісок, заховав у кущах.

Вдень 21 травня 2011 року ОСОБА_2,
перебуваючи на березі річки Сули у с.
Гаївщині, повторно викрав двохмісний
дерев'яний човен вартістю 990 грн., який
належить потерпілому ОСОБА_4 та по
річці відправив його до с. Пісок, де
також заховав у кущах.

У поданих апеляціях:

- прокурор Лохвицького району прохав
скасувати вирок районного суду у
зв'язку з м'якістю покарання, та
постановити новий вирок за яким
засудженому призначити більш суворе
покарання у межах позиції висловленої
прокурором у суді першої інстанції;

- засуджений ОСОБА_2, вважаючи що його
дії кваліфіковані неправильно, прохав
урахувати його щире каяття та
пом'якшити йому покарання, яке не було б
пов'язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
засудженого ОСОБА_2 на підтримання
доводів апеляції, виступ прокурора
Акулової С.М., яка не підтримувала
апеляцію прокурора Лохвицького району
та пропонувала залишити вирок без змін,
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляцій, колегія суддів апеляційного
суду знаходить, що вони задоволенню не
підлягають з наступних мотивів.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, за
які він засуджений, доведено
матеріалами справи, докази з якої
приведені у вироку. Зокрема, сам
засуджений не заперечував факту
заволодіння ним двома вище названими
човнами.

Згідно з протоколом огляду місця
пригоди від 1.06.2011 року, на місці де був
припнятий човен потерпілого ОСОБА_3,
останній був відсутній. За поясненнями
потерпілого, човен зник 17 травня. (а.с.4-6,
26). Згідно з іншим протоколом огляду
місця пригоди від 1. 06.2011 року на місці
де був припнятий човен потерпілого
ОСОБА_4 останній був відсутній, при
цьому була відпиляна гілка верби до
якої на ланцюг прив'язувався човен. За
поясненнями потерпілого ОСОБА_4, човен
зник 21 травня з місця де він був
припнятий. Так як човен був примкнутий
до верби на замок, то гілка верби була
відпиляна. (а.с. 25-18,28). Згідно з
протоколом огляду від 1.06.2011 року на
річці Сула поблизу с. Пісок було
виявлено два човни, які належать
потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Як видно
із протоколу відтворення події
злочину засуджений ОСОБА_2 розповів та
показав на місці за яких обставин він
заволодів човнами потерпілих, та
перегнав їх по річці до с. Піски.
(а.с.40-46).

Судом, як видно, перевірялися доводи
ОСОБА_2 про те що він човни взяв у
тимчасове користування, однак вони
свого підтвердження не знайшли, та
спростовані показаннями потерпілих
ОСОБА_3 і ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5, це
убачається і з конкретних дій
засудженого, які вочевидь були
спрямовані на таємне заволодіння чужим
майном, а тому такі дії засудженого
судом першої інстанції правильно
кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

При вирішенні питання про
призначення покарання, суд першої
інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК
України урахував тяжкість вчинених
злочинів, особу винного, конкретні
обставини справи, а тому призначив
його у виді позбавлення волі на строк,
який є необхідним та достатнім для його
виправлення і попередження нових
злочинів. З огляду на це, підстав для
звільнення ОСОБА_2 від відбування
такого покарання у справі не
убачається. Не убачається підстав для
скасування вироку і з підстав вказаних
у апеляції прокурора.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст.
365, 366 КПК України колегія суддів
Апеляційного суду Полтавської області,
-

Ухвалила:

Апеляції прокурора Лохвицького району
та засудженого ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а вирок Лохвицького
районного суду від 17 січня 2012 року
стосовно останнього - без змін.

Головуючий: В. М. Куліш

Судді: