Справа № 473/2072/15-к
ВИРОК
іменем України
"10" червня 2015 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська кримінальне провадження № 0001162 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки смт. Казанка, Миколаївської області, не працює, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В період часу з 21.03.2015 року по 16.05.2015 року у м. Вознесенську, Миколаївської області, ОСОБА_4 , виконуючи згідно усної домовленості обовязки продавця у фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 , який здійснює свою діяльність у торговому павільйоні, розташованому по АДРЕСА_3 , діючи з єдиним умислом, спрямованим на незаконне збагачення шляхом обману та зловживання довірою останнього, використовуючи раніше виниклі довірливі стосунки з приводу зберігання ввіреного їй майна, викрала з каси магазину частину грошових коштів, отриманих від роздрібної торгівлі харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами. Внаслідок вчинення умисних злочинних дій, ОСОБА_4 незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 у загальній сумі 17 403 грн., чим заподіяла матеріальний збиток на вказану суму.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, повністю визнала пред`явлений потерпілим цивільний позов, пояснила, що її зрозуміла суть пред`явленого обвинувачення, вона погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування. Визнавши свою вину, обвинувачена на підставі положень ст.63 Конституції України відмовилася від дачі показань.

Враховуючи те, що обвинувачена у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого її злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, та з`ясувавши, що вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману за зловживання довірою (шахрайство).

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено під час судового розгляду кримінального провадження, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є наявність у неї дитини інваліда. Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої, відповідно до ст.67 КК України, - судом встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно; на обліку в наркологічному кабінеті та психіатричному кабінеті Вознесенської ЦРЛ - не перебуває, не має постійного місця роботи, утримує неповнолітню дитину, є вагітною, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що злочин, який вчинила ОСОБА_4 в силу ст.12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості, тому суд вважає, що її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів можливе у разі призначення покарання у межах мінімальної санкції ч.1 ст.190 КК України.

Щодо пред`явленого потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову про стягнення з обвинуваченої матеріальної шкоди у розмірі 17403 грн. - суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки обвинувачена повністю визнала пред`явлений їй цивільний позов потерпілого, то він підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами - не підлягають доказуванню, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.349 ч.3, 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів жоходів громадян 510 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, у розмірі 17403 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 17403 грн. (сімнадцять тисяч чотириста три) гривні матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, а обвинуваченою - в той же строк з дня вручення їй копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя