Справа № 1 - 133
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Димбіцького Ю.В.
з участю прокурора Струся О.Ю.,
у відкритому судовому засіданні в м.Іллінці
кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і
жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, освіта середня,
одруженого, не працюючого, засудженого 5 січня 2007 року
Іллінецьким районним судом Вінницької області по ст.289 ч.1 КК України до 1
року 6 місяців виправних робіт з відрахуванням 10 відсотків заробітку в дохід
по ст.389 ч.2 КК України,
будучи засудженим засудженого 5 січня 2007 року Іллінецьким районним судом
Вінницької області по ст.289 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців виправних робіт
з відрахуванням 10 відсотків заробітку в дохід держави, 22 січня 2007 року
поставлений на облік у кримінально-виконавчій інспекції в Іллінецькому районі,
де йому було роз'яснено обов'язки засудженого. Проте ОСОБА_1 в порушення вимог
ст.42 КВК України, 21 листопада 2007 року за власним бажанням звільнився з
роботи в Структурній одиниці «Іллінецькі електричні мережі» ВАТ «АК
Вінницяобленерго», за виданим направленням двічі не з'явився для взяття на
облік до Іллінецького районного центру зайнятості, а потім не з'являвся на
виклики до кримінально-виконавчій інспекції в Іллінецькому районі, чим умисно
ухилився від відбування невідбутої частини призначеного судом покарання у виді
10 місяців 12 днів виправних робіт.
В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю і
пояснив, що на час його засудження за попереднім вироком він працював
електромонтеров в структурній одиниці «Іллінецькі електричні мережі» ВАТ «АК
Вінницяобленерго», 21 листопада звільнився з роботи за власним бажанням без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції, оскільки його спонукало до цього керівництво.
На той час він не усвідомлював повноти відповідальності за таке звільнення з
роботи. Потім він влаштувався на роботу охоронником у ТОВ «Тайпан-кухла».
Оскільки він мав судимість, його не хотіли оформити на роботу офіційно, тому
він працює та до цього часу без оформлення. Фактично маючи роботу, він не мав
змоги і особистої необхідності ставати на облік в районному центрі зайнятості.
Зараз він повністю усвідомив протиправний характер своїх вчинків, щиро кається
у скоєному і просить суд не позбавляти його волі.
визнання своєї вини підсудним його вина у скоєнні злочину підтверджується
матеріалами кримінальної справи, а саме: копією вироку Іллінецького районного
суду Вінницької області від 5 січня 2007 року, яким ОСОБА_1 засуджено по ст.289
ч.1 КК України до 1 року 6 місяців виправних робіт за місцем роботи із
відрахуванням 10 відсотків заробітку в доход держави (а.с.6), повідомленням
Структурної одиниці «Іллінецькі електричні мережі» ВАТ «АК Вінницяобленерго»
про те, що ОСОБА_1 21 листопада 2007 року був звільнений з роботи за власним
бажанням (а.с.18), повідомленнями
Іллінецького районного центру зайнятості про те, що ОСОБА_1 у пошуках роботи не
звертався (а.с.24, 40), копіями листків
реєстрації ОСОБА_1 у
кримінально-виконавчій інспекції в Іллінецькому районі (а.с.17, 36),
повідомленням ТОВ «Тайпан-кухла» про перебування ОСОБА_1 на стажуванні в період
із 29 листопада по 28 грудня 2007 року (а.с.38).
в сукупності всі досліджені по справі докази, суд вважає, що вина підсудного
ОСОБА_1 у скоєнні злочину доведена повністю, його дії органом досудового
слідства кваліфіковані вірно по ст.389 ч.2 КК України, як ухилення від
відбування виправних робіт особою, засудженою до цього покарання.
підсудному покарання, суд враховує те, що він
вчинив злочин невеликої тяжкості.
пом'якшуючі покарання підсудного
обставини суд враховує щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю
злочину. Як обставину, що обтяжує його покарання, суд враховує рецидив злочинів.
Суд
враховує особу підсудного, який раніше
судимий, не працює, одружений, за
місцем проживання характеризується позитивно.
обставин суд доходить висновку, що виправлення підсудного можливе без його
ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити по ст.389 ч.2 КК України
передбачене законом покарання у вигляді обмеження волі, гідно ст.71 КК України,
частково приєднати до нього не відбуту частину покарання у виді виправних робіт
за попереднім вироком за правилами ст.72 КК України, остаточне покарання
визначити у виді обмеження волі. Згідно ст.75 КК України, звільнити
підсудного від відбування призначеного
покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.
для зміни запобіжного заходу відносно підсудного суд не вбачає.
викладеного, керуючись ст.ст.323,
ОСОБА_1 визнати винним і призначити йому покарання по
ст.389 ч.2 КК України - 2 роки обмеження волі.
КК України, до призначеного покарання ОСОБА_1 частково приєднати не відбуту
частину покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від
5 січня 2007 року по ст.289 ч.1 КК України у виді 10 місяців 12 днів виправних
робіт, і остаточне покарання йому визначити у виді 2 років 3 місяців обмеження
ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк
ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язок повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи.
захід відносно ОСОБА_1 до вступу вироку
в законну силу залишити підписку про невиїзд.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного
суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб
після його проголошення через Іллінецький районний суд.

Головуючий : /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Іллінецького Ю.В.Димбіцький

районного суду