Провадження № 504/1755/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого- ОСОБА_6 , -

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду № 2, смт. Комінтернівське, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 19.07.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2015 року старшим прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_3 , надано до Комінтернівського районного суду Одеської області обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 19.07.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В підготовчому судовому засіданні старший прокурор прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_3 вважав за можливе призначення судового розгляду вищевказаного обвинувального акту.

Обвинувачений не заперечував проти призначення вищевказаного обвинувального акту до судового розгляду.
Захисник- адвокат ОСОБА_4 , яка призначена за дорученням від 20.05.2015 року № 015-0002347 для проведення окремої процесуальної дії, залишила це питання на розсуд суду.
Потерпілий не заперечував проти призначення вищевказаного обвинувального акту до судового розгляду.

Крім того, в судовому засіданні старший прокурор прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_3 просив продовжити обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ОСІ УДПтС в Одеській області.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник- адвокат ОСОБА_4 , яка призначена за дорученням від 20.05.2015 року № 015-0002347 для проведення окремої процесуальної дії, заперечували проти продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу, і пояснили, що обвинувачений не ухилявся від явки до слідчого, має постійне місце мешкання, і не має наміру ухилятися від суду.

Потерпілий не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши наданий обвинувальний акт з додатками, дійшов до наступного висновку:

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України та згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», складаючи вирок, суд зобов`язаний додержувати вимог ст. 374 КПК України. Засуджений має право знати, у вчиненні якого злочину його визнано винним. У мотивувальній частині обвинувального вироку, зокрема, має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, cуд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі "Матточіа проти Італії", №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі "І.Н. та інші проти Австрії", №42780/98, п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі "Даллос проти Угорщини", № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому викладені лише обставини кримінального правопорушення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату будь-якого органу, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування та зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненому злочині, однак відсутнє формулювання обвинувачення.
Таким чином, обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату будь-якого органу, органом досудового розслідування, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, не було висунуте.
Суд вважає, що призначення судового розгляду за обвинувальним актом за відсутності висунутого ОСОБА_5 обвинувачення є неприпустимим.
Вказане порушення, шляхом позбавлення гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, на думку суду, перешкоджає розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_5 по суті та унеможливлює призначення справи до судового розгляду, і, у майбутньому, ухвалення законного справедливого та обґрунтованого судового рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вважає необхідним зобов`язати прокурора усунути виявлене судом процесуальне порушення, встановити розумний строк на усунення порушеннь.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених Розділом ІІ цього Кодексу.
Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Заслухавши думку прокурора, потерпілого, який підтримав клопотання прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_4 , яка призначена за дорученням від 20.05.2015 року № 015-0002347 для проведення окремої процесуальної дії, які заперечували проти заявленого прокурором питання, приймаючи до уваги те, що 20.05.2015 року спливає термін раніше обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтС у Одеській області, суд дійшов до висновку про доцільність продовження строку його дії з наступних підстав:
ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою виключення спроб переховуватися від правосуддя, а також вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку щодо необхідності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
На підставі викладеного, керуючись п.13 ч. 1 ст. 3, ст.ст. 177, 178, 183, 197, п. 5 ч. 2 ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314, ч.3 ст. 315, 331 ч. 3, 369 -372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі УДДУ з питань виконання покарань в Одеській області, обраний під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 липня 2015 року.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 19.07.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, повернути старшому прокурору військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_3 для виконання вимог, визначених п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, і протягом двадцяти днів скласти новий обвинувальний акт в якому зазначити формулювання обвинувачення за вказаним кримінальним провадженням, а також, виконати усі дії, передбачені ст.ст. 290, 293 КПК України щодо відкриття матеріалів іншій стороні, та надання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , захиснику- адвокату ОСОБА_4 , прокурору та направити до Одеського слідчого ізолятору УДДУ з питань виконання покарань в Одеській області - для виконання.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу оскарженню не підлягає.

В решті на ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення, учасники процесу мають право подати апеляційні скарги до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1