справа № 1-145/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючої - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Глушко І.М.

з участю прокурора - Костенка Р.А.

захисника адвоката - ОСОБА_1

потерпілої - ОСОБА_2

представника ВКМСД Броварського

МВ ГУ МВС України в Київській обл. - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4, 28.10.1995 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 Київсь-

кої області, українця, громадянина України, з освітою 8 класів,

учня ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, вул.

Шевченка б. 20 АДРЕСА_1,

раніше судимого 11.11.2010 року Броварським міськрайонним

судом Київської області за ст.ст. 289 ч.2, 185 ч.2, 277 ч.1, 69 КК

України до 3 років 5 місяців позбавлення волі з застосуванням

ст. 104 КК України, з іспитовим строком 2 роки; 12.01.2011 року

Броварським міськрайонним судом Київської області за ст.ст.

185 ч. 3, 69 КК України до 2 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_4, скоївши в період квітня вересня 2010 року низку суспільно-небезпечних діянь, за які йому було пред»явлено обвинувачення за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 289 ч.2, 277 ч.1 КК України та кримінальні справи направлені до Броварського міськрайонного суду для розгляду по суті, на шлях виправлення не став і повторно вчинив таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.

03.10.2010 року, близько 11 години, ОСОБА_4, перебуваючи за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2, виявив у належній матері сумці золоті вироби, після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи протиправний умисел і скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підсудний таємно викрав коштовності, виготовлені із золота 585 проби, вартість одного граму якого становила 350 грн., а саме ланцюжок вагою 5 г., ціною 1 750 грн., підвіску у вигляді хрестика вагою 1 г., вартістю 350 грн., два ланцюжки вагою по 3 г., ціною по 1 050 грн. на загальну суму 2 100 грн., підвіску вагою 2 г., вартістю 700 грн., підвіску і обручку вагою по 3 г., ціною по 1 050 грн. на загальну суму 2 100 грн., обручку вагою 4 г. ціною 1 400 грн. В подальшому ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_2 матеріальні збитки в розмірі 8 400 грн.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю. Показав? що в один із днів на початку жовтня 2010 року, незважаючи на те, що одна кримінальна справа відносно нього, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 розглядалась Броварським міськрайонним судом, а інша розслідувалась Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області, він без дозволу матері перевіряв вміст її сумки, виявив у кишеньці золоті вироби та вирішив їх викрасти. Скориставшись тим, що матір з меншою сестрою перебували в іншому приміщенні квартири і за його діями ніхто не спостерігав, він незаконно заволодів чужим майном. Того ж дня він з наглядно знайомим мешканцем селища прибув у м. Бровари Київської області, де останній на свій паспорт здав викрадені у матері коштовності до ломбарду, розташованого по вул. Гагаріна, із отриманих 4 000 грн. сплатив знайомому грошову винагороду за надану послугу в розмірі 900 грн., решту коштів протягом тижня самостійно витратив на розваги цілодобову гру в комп»ютерному клубі, перегляд відеороліків з 3-D зображенням, придбання продуктів харчування і сигарет, після чого повернувся додому. Про себе підсудний повідомив, що після розлучення батьків, яке мало місце в 2002 році, він із меншою сестрою - інвалідом дитинства - виховуються і матеріально утримуються лише матір»ю, що є інвалідом ІІ групи, батько мешкає в іншому регіоні України, будь-якої допомоги не надає. Приятелюючи з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, він з весни 2010 року практично перестав відвідувати школу, обманював матір, крав у неї кошти на поточні витрати, зокрема на відвідування комп»ютерних клубів і придбання сигарет. Лише перебуваючи понад два місяці в умовах ізоляції від суспільства він зрозумів неправомірність своїх дій і зробив для себе належні висновки.

Враховуючи те, що підсудним, потерпілою не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши підсудному ОСОБА_4, потерпілій ОСОБА_2 положення ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі за виключенням документів, які характеризують винну особу.

Органом досудового слідства злочинні дії підсудного вірно кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, його вина доведена повністю, тому за вказаною статтею суд призначає ОСОБА_4 покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, думку потерпілої ОСОБА_2, яка претензій матеріального і морального характеру до підсудного не має, просить призначити йому мінімальну міру покарання, дані про особу неповнолітнього ОСОБА_4, умови його життя і виховання. Так, 11.11.2010 року і 12.01.2011 року ОСОБА_4 засуджувався за скоєння в період з 13.03.2010 року по 15.09.2010 року низки умисних злочинів проти власності, крадіжку належних матері золотих виробів здійснив у період розгляду стосовно нього однієї кримінальної справи та проведення досудового слідства по іншій, посередньо характеризується за місцем мешкання і негативно - за місцем навчання, проживає з матір»ю - інвалідом ІІ групи, і сестрою - інвалідом дитинства, протягом 8 років виховується в неповній сім»ї, на обліку нарколога не перебуває, з вересня 2009 року знаходиться на обліку дитячого психіатра з діагнозом «Патохарактерологічне формування особистості з соціально-педагогічною дезадаптацією», однак, згідно висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, міг у період скоєння інкримінованих дій і може на даний час усвідомлювати свої дії, повною мірою керувати ними та передбачати наслідки.

Пом»якшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною є скоєння злочину неповнолітнім, обтяжуючих його покарання обставин судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищенаведене, дані про особу підсудного, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливі лише в умовах ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2011 року ОСОБА_4 засуджено за ст.ст. 185 ч.3, 69 КК України до 2 років позбавлення волі за злочини, скоєні в період 27.08.2010 року 15.09.2010 року, інкримінований злочин вчинено 03.10.2010 року, тому покарання йому необхідно призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся, речові докази, судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1, ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2011 року, більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити 2 (два) роки 3 (три) місяці позбавлення волі, вираховуючи строк відбуття покарання з 12.01.2011 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Чернігівському СІЗО № 31 ДДВП України в Чернігівській області.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, засудженим ОСОБА_4 у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя О.Ф.Кічинська