Справа №672/843/15-к
Провадження №1-кп/672/69/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок кримінальне провадження №0000003 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городок, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не військовозобов`язаного, працюючого лікарем-травматологом Городоцької ЦРЛ, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 працює лікарем-травматологом у Городоцькій центральній районній лікарні Хмельницької області.

Відповідно до розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області №515/2014-р від 04 вересня 2014 року та наказу Городоцької центральної лікарні №265-л від 23 грудня 2014 року, ОСОБА_4 , як лікар травматолог, входить до основного складу медичної комісії для проведення чергового призову в районі та до основного складу військово-лікарської комісії для проведення медичних оглядів мобілізованих.

При цьому, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, тобто особою, яка тимчасово наділена повноваженнями щодо визначення фізичного стану осіб, які підлягають призову чи мобілізації на військову службу на предмет придатності до військової служби - членом основного складу медичної комісії Городоцького району Хмельницької області для проведення чергового призову в районі та проведення медичних оглядів мобілізованих, зобов`язаний діяти відповідно до вимог ст.19 Конституції України, згідно якої посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом із тим, в січні 2015 року, в порушення вказаних вище вимог законодавства та своїх службових обов`язків, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, став на шлях злочинної діяльності.

Так, 20 січня 2015 року, в період проведення мобілізації та перевірки фізичного стану осіб, які підлягають мобілізації до лікаря-травматолога - члена основного складу медичної комісії Городоцького району Хмельницької області для проведення чергового призову в районі, ОСОБА_4 , звернувся мешканець с.Кремінна Городоцького району Хмельницької області, громадянин ОСОБА_6 з приводу проходження військово-лікарської комісії на предмет придатності до військової служби.

На скарги громадянина ОСОБА_6 щодо стану здоров`я лікар ОСОБА_4 , будучи службовою особою, умисно, діючи всупереч інтересів служби, переслідуючи корисливі мотиви, керуючись жадобою до наживи, використовуючи надані йому повноваження та службове становище на власну користь і в особистих інтересах, з метою протиправного збагачення, повідомив, що питання визначення ним непридатності ОСОБА_6 до військової служби може залежати від нього, як лікаря - травматолога.

При цьому, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що може «позитивно» вирішити питання щодо проходження останнім військово- лікарської комісії та визнання його непридатним для проходження військової служби та не включення у списки військовослужбовців, які в подальшому будуть проходити військову службу в зоні АТО, також ОСОБА_4 зазначив, що за вчинення вказаних дій ОСОБА_6 необхідно буде сплатити йому особисто неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США.

ОСОБА_6 , побоюючись, що у разі, якщо він не передасть зазначену суму грошових коштів, у якості неправомірної вигоди, то він буде у встановленому Законом порядку визнаний придатним до військової служби та в подальшому буде направлений для проходження військової служби у зоні проведення АТО, вирішив на таку пропозицію погодитись.

Надалі, 12 лютого 2015 року ОСОБА_6 прибув до Городоцької центральної районної лікарні, що по вул.Шевченка, 40 в м.Городок Хмельницької області, де в кабінеті лікаря-уролога №7 біля 13 год. 00 хв. цього ж дня, за вирішення питання щодо визнання його ( ОСОБА_6 ) непридатним до військової служби та не включення в списки військовослужбовців, які будуть проходити військову службу в зоні АТО, передав ОСОБА_4 частину визначених напередодні грошових коштів в розмірі 10 000 гривень, в якості неправомірної вигоди, поставивши їх за вказівкою останнього у шухляду робочого столу.

Умисні дії ОСОБА_4 слідчими органами вірно кваліфіковані, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.368 КК України.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що укладена між обвинуваченим та прокурором угода про визнання винуватості відповідає вимогам законодавства України.

У підготовчому засіданні обвинувачений, якому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, безумовно та беззастережно пояснив про повне визнання вини та всіх обставин інкримінованого йому злочину.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.1 ст.368 КК України у виді штрафу у розмірі 1150 (одна тисяча сто п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 19 550 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень з позбавленням права обіймати посади чи займатись діяльністю, пов`язаною з його участю (роботою) у складі військово-лікарських комісій строком на 2 (два) роки.

Суд перевірив, що форма та зміст угоди відповідають Закону, інтересам суспільства, принципам призначення покарань та принципам законності і гуманізму.

В угоді зазначена дата її укладення, вона скріплена підписами сторін.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

У відповідності приписів ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.

Згідно ст.12 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , віднесений до середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.368 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону.

При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не виявлено.

Крім цього суд вважає, що відповідно до п.3 ч.1 та ч.5 ст.96-2 КК України, предмет злочину грошові кошти у розмірі 20000 гривень, повинні бути повернуті Управлінню Служби безпеки України в Хмельницькій області, як їх власнику (законному володільцю), з огляду на що до обвинуваченого не може бути застосований такий вид обов`язкового додаткового покарання, передбачений санкцією ч. 1 ст. 368 КК України, як спеціальна конфіскація.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін. Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3 , після вступу вироку в законну силу скасувати. Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого. Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 травня 2015 року у кримінальному провадженні №0000003, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.368 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1150 (одна тисяча сто п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 19 550 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень з позбавленням права обіймати посади чи займатись діяльністю, пов`язаною з його участю (роботою) у складі військово-лікарських комісій строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін. Після вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 повернути кошти в сумі 26000 грн., які були внесені в якості застави 16.02.2015 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області,

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3 , після вступу вироку в законну силу скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

1. 20000 (двадцять тисяч) гривень, а саме грошові купюри:

6 (шість) купюр номіналом по 500 гривень кожна, 67 (шістдесят сім) купюр номіналом по 200 гривень кожна, 36 (тридцять шість) купюр номіналом по 100 гривень кожна, які знаходяться на відповідальному зберіганні в АТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Хмельницькому - повернути законному володільцю - Управлінню Служби безпеки України в Хмельницькій області.

2. Рентгенологічні знімки стоп ОСОБА_6 в кількості 4 шт., акт обстеження стану здоров`я на ім`я ОСОБА_6 , картку обстеження та медичного огляду на ім`я ОСОБА_6 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

3. Медичну картку стаціонарного хворого №674/64 на ім`я

ОСОБА_6 та амбулаторну картку на ім`я ОСОБА_6 повернути в Городоцьку центральну районну лікарню.

4. Змив з лівої долоні руки ОСОБА_4 , змив з правої долоні руки ОСОБА_4 , латексні рукавички, в яких проводився огляд місця події 12.02.2015 року, латексні рукавички, в яких проводилось освідування ОСОБА_4 , зразки спеціального аерозолю на аркуші білого кольору та дві гумові медичні рукавички, які знаходяться на відповідальному зберігання в камері схову Городоцького РВ УМВС України в Хмельницькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 2062,37 грн. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через Городоцький районний суд до апеляційного суду Хмельницької області.

Вирок набирає чинності з дня закінчення терміну на його оскарження.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_8