Справа № 511/3539/13-к
Номер провадження: 1-кс/511/286/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2013 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Іванова О. В., при секретарі Томчук Є.П.,

за участю прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_1

захисника адвоката ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

слідчого - Шевченко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання начальника СВ Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області підполковника міліції ОСОБА_4, погодженого з зам. прокурора - прокурором у кримінальному проваджені прокуратури Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_5, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, не одружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючий, який мешкає за адресою: Одеська область смт. Овідіополь, вул. Енгельса 3, раніше судимий: 08.02.1996 р. Жмерським районним судом Вінницької області по ст.ст. 81 ч. 3, 140 ч. 2 КК України (1960р.) до 4 р. позбавлення волі з конфіскацією майна, 17.10.2000 р. Біляївським районним судом Одеської області по ст. 81 ч. 3 КК України (1960р.) звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 р., штраф 1000 грн., 08.11.2001 р. Овідіопольським районним судом Одеської області по ст.ст. 17, 140 ч. 3 КК України (1960р.)до 4 р. позбавлення волі, звільнився з місць відбування покарання 10.06.2004 по постанові Малиновського районного суду м.Одеси по ст.81 КК України (1960р.), умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 1 місяць 17 днів,

який підозрюється у в скоєнні кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР № 0001532 від 16.09.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.187ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2013 року до суду з поданням звернувся начальник СВ Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4, в якому просив суд обрати відносно ОСОБА_3 підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.4 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати житло цілодобово,

Згідно до вказаного клопотання ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення за наступних обставин: 25.10.2010 близько 19 годин 00 хвилин за попередньою змовою ОСОБА_6, разом із ОСОБА_3 і ОСОБА_7, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, проникнули на територію домоволодіння № 32, розташованого по вул. Ворошилова, с.Степанівка Роздільнянського району Одеської області, де проживають ОСОБА_8 і ОСОБА_9 Коли з будинку вийшла ОСОБА_8, ОСОБА_6 діючи по попередній змові із ОСОБА_3 і ОСОБА_7, раптово, зненацька для ОСОБА_8, накинувся на неї, затягнув у приміщення будинку, де, з метою заволодіння майном, застосувавши фізичне насильство шляхом нанесення ударів руками по голові, заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забитих ран в області правої половини обличчя, синця в області правої орбіти, які, згідно висновку експерта № 265 від 19.11.2010 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров'я.

У цей час в будинок зайшов ОСОБА_9, де на нього зненацька напали з метою припинення його протидії здійсненню злочину ОСОБА_3 і ОСОБА_7, застосувавши фізичне насильство шляхом нанесення йому ударів руками по голові, чим заподіяли ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забитих ран тім'яно-потиличної області, закритого перелому костей носа без зсуву відламків, множинних синців і саден в області обличчя, які, згідно висновку експерта № 264 від 19.11.2010року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров'я.

Потім ОСОБА_6, став оглядати вміст домоволодіння ОСОБА_9 з метою заволодіння їхнім майном, у той час як ОСОБА_3 і ОСОБА_7 наносили удари ОСОБА_9 Після чого, ОСОБА_6, разом із ОСОБА_3 і ОСОБА_7 відкрито заволоділи майном ОСОБА_8 й ОСОБА_9, а саме: мобільним телефоном марки Соні-Еріксон модель W660 вартістю 1500 грн., і грошима в сумі 150000 грн., завдавши потерпілим шкоди в розмірі 151500 грн.

ОСОБА_6, ОСОБА_3 і ОСОБА_7 з місця здійснення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном потерпілих.

Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 187 ч.4 КК України, кваліфікований як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах

27.09.2013 повідомлено про підозру ОСОБА_3 кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.4 ст.187 КК України.

Подання обґрунтовано тим, що підозрюваний ОСОБА_3 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна, постійного місця роботи та навчання не має.

Також необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного слідчим обґрунтовано тим, що підозрюваний ОСОБА_3 після фактичного затримання звернувся з зізнанням, вказавши як саме з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, після процесуального затримання дав показання про обставини його вчинення, підтвердив їх при відтворенні обставин події, вказавши відомості, що підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та показаннями свідка ОСОБА_12, але до затримання не звертався до правоохоронних органів з заявою про причетність до учинення злочину тривалий час, та в подальшому змінив свої показання про те, що приходив до потерпілого ОСОБА_11 з іншим чоловіком та викрав телефон потерпілого, вказуючи на обставини, що не відповідають дійсності, що вказує на схильність підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування та суду чи перешкоджати кримінальному провадженню та дає йому фактичну можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду чи перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.

Перевіривши наданні матеріали клопотання слідчого та дослідивши докази по даним матеріалам, заслухавши думку прокурора, який підтримав подання, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення клопотання та наполягали на застосуванні до підозрюваного особистої поруки, слідчий суддя приходиться до висновку про необхідність у відмові щодо застосування особистої поруки та в задоволенні клопотання про застосування домашнього арешту з огляду на наступне.

В судовому засіданні слідчий просив відмовити у обранні особистої поруки та наполягав на задоволенні свого клопотання в повному обсязі з підстав зазначенних у клопотанні, мотивував свої доводи тим, що по кримінальній справі ОСОБА_3 неодноразово раніше судими та будь-які інші запобіжні заходи не забезпечать належного виконання обовязків з боку підозрюваного, надавши письмові пояснення.

Прокурор клопотання слідчого підтримав та наполягав на його задоволенні у повному обсязі з підстав зазначених у клопотанні. В той же час просив суд відмовити в застосуванні до підозрюваного особистої поруки, оскільки особа поручителя не заслуговує на особливу довіру, крім того відсутні дані щодо його громадянства та місця реєстрації.

Захисник адвокат ОСОБА_2 просила в задоволенні клопотання щодо застосування домашнього арешту відмовити та обрати відносно її підзахисного особисту поруку, посилаючись на те, що, ОСОБА_3 має неповнолітнього сина та потребує стаціонарного лікування. Вказувала, що малолітня дитина ОСОБА_3 знаходиться на повному його утриманні та потребує догляду, є необхідність супроводу її до дитячого садку та таке інше.

Оскільки ОСОБА_3 зобовязується зявлятися на всі виклики слідчого та суду, просила суд не застосовувати відносно підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а обрати особисту поруку, так як є поручитель, який зобов'язується доставити ОСОБА_3 до милиції або суду з виконанням підозрюваним покладених на нього обов'язків.

Підозрюваний ОСОБА_13, повністю підтримав думку свого захисника.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України.

Постановою Роздільнянського районного суду від 18.06.2013 року кримінальна справа відносно ОСОБА_13, ОСОБА_7 та інших у вчиненні злочину, передбаченому ст. 187 ч.4 КК України направлена прокурору Роздільнянського району Одеської області для проведення додаткового розслідування, міра запобіжного заходу залишена попередня утримання під вартою.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.08.2013р. вказана постанова суду першої інстанції залишена без змін, міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 залишена попередня - тримання під вартою.

15.11.2013 р. прокурором Роздільнянського району продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 16.12.2013.

16.11.2013 р. ОСОБА_3 звільнено з-під варти в звязку з закінченням строку тримання під вартою та не прийняттям рішення про продовження його строку, який не може перевищувати 12 місяців.

27.09.2013р. ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_3 мешкає за адресою: Одеська область смт. Овідіополь, вул. Енгельса 3.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов'язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов'язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов'язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Суд вважає, що в даному випадку до підозрюваного не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки з оглядну на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що поручитель ОСОБА_14 дійсно подав письмове зобовязання про те, що він поручається за виконання ОСОБА_13 покладених на нього обов'язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов'язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу, але при цьому він в судовому засіданні пояснив, що працює неофіційно з ненормованим робочим днем, даних, що він є особою, яка заслуговує на особливу довіру суду не надав, також відсутні дані щодо постійного місця реєстрації поручителя, його громадянства, оскільки паспорт в судовому засіданні він не представив.

Доводи захисника про необхідність застосування особистої поруки з огляду на необхідність стаціонарного лікування ОСОБА_3 в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, оскільки всі медичні документи датовані з жовтня 2007р по лютий 2012 року, нових даних на час розгляду клопотання суду не надано, крім того в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що за час перебування 2 роки та 2 місяця у слідчому ізоляторі він з приводу своєї хвороби в лікарні не знаходився оскільки підтримував дієту.

Таким чином, суд вважає, що оскільки особа поручителя не заслуговує на особливу довіру, а самі по собі задовільні характеристики та наявність хвороби підозрюваного не можуть бути підставою для обрання особистої поруки, тому в задоволенні клопотання про обрання особистої поруки необхідно відмовити.

Разом з тим, згідно до ст. 181 ч.ч.1 та 2 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч.6 вказаної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

При обрані запобіжного заходу суд враховує: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення, той факт, що підозрюваний обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, що в свою чергу вказує про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обовязків передбачених статтею 181 КПК України

Разом з тим суд вважає, що є необхідність з урахуванням всіх матеріалів кримінального провадження та особи підозрюваного обрати до останнього домашній арешт у вигляді заборони залишати житло цілодобово, але з зобовязанням неухильно зявлятися за викликом до органів досудового слідства та суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Оскільки строк досудового розслідування прокурором продовжений до 3-х місяців, тобто до 16.12.2013р. включно, суд вважає можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на час проведення досудового розслідування тобто до 16.12.2013р. включно.

Керуючись ст.ст. 107, 132, 177, 178, 179, 181, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника СВ Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі.

Застосувати запобіжний захід домашній арешт стосовно підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, не одружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючий, який мешкає за адресою: Одеська область смт. Овідіополь, вул. Енгельса 3, у вигляді заборони підозрюваному залишати житло - за місцем фактичного проживання цілодобово, але з зобовязанням останнього неухильно зявлятися за викликом до органів досудового слідства та суду.

Контроль за виконанням домашнього арешту ОСОБА_3 здійснює орган внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного негайно поставити ОСОБА_3 на облік, як особу щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого або суд.

Копію ухвали суду вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

У задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляду особистої поруки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_15