Справа № 740/2485/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/664/2015
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000701 від 23.04.2015 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 червня 2015 року по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Куп?янськ Вузловий Куп?янського району Харківської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, не судимої, має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та непрацездатну за віком матір, 1942 року народження, проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 червня 2015 року ОСОБА_6 визнано винною і призначено покарання за ст.. 185 ч. 2 КК України - у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі і за ст. 185 ч. 3 КК України - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_6 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю і (один) рік, якщо вона протягом, іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 982 (дев`ятсот вісімдесят дві) гри..08 коп.

Судом встановлено, що 22 квітня 2013 року, близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_6 з метою викрадення чужого майна,, користуючись несправністю замку вхідних дверей, проникла до приміщення кімнати АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала у ОСОБА_8 мобільний телефон марки «NOKIA Lumia 720», спричинивши останній матеріальної шкоди, яка згідно висновку експерта №398 від 15.05.2015 року становить 3156 гривень 39 кой.

26 квітня 2013 року близько 12-00 години ОСОБА_6 з метою викрадення чужого майна, користуючись несправністю замку вхідних дверей, повторно проникла до приміщення кімнати АДРЕСА_2 , звідки викрала мобільний телефон марки «NOKIA 610», який належить ОСОБА_9 , заподіявши останній матеріальної шкоди згідно висновку експерта №397 від 18.05.2015 року на суму 727 гривень 47 копійок.

09 травня 2013 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилась у приміщенні спільного коридору квартири АДРЕСА_3 , таємно повторно, з підвіконня спільного коридору викрала мобільний телефон марки «Sony Ericsson R 800 і», який належить ОСОБА_10 , спричинивши останній матеріальної шкоди на суму 852 гривні 60 коп. згідно висновку експерта № 396 від 15.05.2015 року.

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора, в якій він просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та постановити новий вирок, за яким включити у вирок суду кваліфікуючу ознаку повторність. Вказував, що судом першої інстанції не вірно дано кваліфікацію діям засудженої ОСОБА_6 в частині вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що мало місце 26.04.2013 року, а саме крадіжка мобільного телефону, що належить ОСОБА_9 , з квартири останньої, а саме судом не вказано кваліфікуючу ознаку вказаного кримінального правопорушення - повторність, яка вбачається в діях останньої.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який вважав, що місцевий суд допустив істотні порушення вимог КПК, які тягнуть за собою скасування вироку, але просив не постановити новий вирок, а призначити новий розгляд у суді першої інстанції, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 , яка поклалась на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Із матеріалів справи вбачається, що під час її розгляду суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорювались, у тому числі й обвинуваченою, яка повністю визнала себе винною та прокурором. Про те, що обвинувачена та прокурор усвідомлювали процесуальні наслідки такого рішення позбавлення їх права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, свідчить журнал судового засідання та відповідний звукозапис судового засідання.

Однак після постановлення вироку прокурор подав апеляційну скаргу, в якій скаржився на фактичні обставини справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, допущена місцевим судом помилка при постановлянні вироку в частині кваліфікації дій обвинуваченої не може бути визнана істотною, яка тягне за собою скасування вироку.

Покарання, яке призначено засудженому відповідає характеру і ступеню суспільної небезпечності вчиненого ним, даним, що характеризують її особу та всім обставинам справи і є справедливим.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до переконання про необхідність залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора зашити без задоволення, вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 червня 2015 року по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3