ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня
2007 року м. Ужгород

Військовий
місцевий суд Ужгородського гарнізону у складі: головуючого - підполковника
юстиції Дацківа В.В., при секретарі -
Зюріній М. О.,

за
участю державного обвинувача - заступника військового прокурора Ужгородського
гарнізону майора юстиції Козачука М. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні су­ду
кримінальну справу відносно начальника медичної служби військової частини Т0300
старшо­го лейтенанта медичної служби

ОСОБА_1,

який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Кра-силів
Хмельницької області, українця, з вищою освітою, одруженого,
маючого на утриманні од­ну малолітню дитину, раніше не судимого, на військовій службі з серпня 2002 року, у т.ч. на займаній посаді з липня 2005 року,

за
обвинуваченням у вчиненні злочинів,
передбачених ст. ст.
410 ч. 2, 366 ч. 1 КК України.
Судовим слідством військовий місцевий суд

ВСТАНОВИВ:

З 29
липня 2005 року згідно наказу Голови Адміністрації Державної спеціальної служби
транспорту № 59 на посаді начальника медичної служби військової частини Т0300
проходить військову службу старший лейтенант м/с ОСОБА_1

Під час
виконання службових обов'язків, тобто
будучи військовою службовою особою,
ОСОБА_1 згідно ст. 19 Конституції України зобов'язаний був діяти
лише в межах повно­важень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України, а саме: відповідно до ви­мог ст.
ст. 3, 4 Закону України "
Про правовий режим майна у Збройних Силах України" від 21 ве­ресня 1999
року, ОСОБА_1 зобов'язаний
використовувати закріплене за військовою час­тиною майно лише за його цільовим
та функціональним призначенням. У
спеціальному порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України зобов'язаний був зберігати, використовувати та пере­давати військове
майно.

У
відповідності до п. 3.1.9, п. 3.2.17
"Положення про військове (корабельне) господарст­во Збройних Сил
України" та функціональних обов'язків начальника медичної служби, затверд­женого командиром в/ч Т0300 22.12.2005
року, ОСОБА_1,
як начальник медичної служби військової частини повинен
знати вимоги чинного законодавства України,
наказів, положень, на­станов,
інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення
військового (кора­бельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй
діяльності, організовувати та кон-

2

тролювати
ведення обліку, правильне зберігання і
своєчасне оновлення запасів матеріальних за­собів усіх видів у підпорядкованій
службі, здійснювати постійний контроль
за правильним, ощадливим та доцільним
витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з
нераціональними їх витратами (використанням) тощо.

Однак, у порушення своїх службових обов'язків за
посадою підсудний, будучи військовою
службовою особою, яка постійно обіймає у
військовій частині посаду, пов'язану з
виконанням організаційно-розпорядчих обов'язків щодо дотримання порядку обліку, зберігання,
використання та списання медичних препаратів, став на злочинний шлях і в листопаді-грудні
2005 року зловживаючи службовим становищем заволодів чужим майном -
серцево-судинними та протигрибковими медичними препаратами.

Так, 22 листопада 2005 року ст.
л-т м/с
ОСОБА_1, маючи на меті
отримати на в/ч Т0300 протизапальні та противірусні медичні препарати, звернувся до завідуючого аптеки № 3 м. Ужгорода гр-на ОСОБА_2 з проханням відпустити
на військову частину медичні препарати на загальну суму 2000 грн., на що останній погодився.

Між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу медич­них препаратів №
22 від 22 листопада 2005 року, в аптеці
№ 3 було оформлено накладну № 59 від 22 листопада 2005 року щодо видачі з
вказаної аптеки на в/ч
Т0300 протизапальних та про­тивірусних медичних препаратів на вказану суму.

Після
цього, 25 листопада 2005 року ОСОБА_1 на
підставі вказаної накладної, оформив у
фінансово-економічній службі в/ч
Т0300 на себе довіреність серії ЯКС № 626642 на отримання медикаментів із аптеки
№ 3 м. Ужгорода на суму 2000 грн.

У
послідуючому, в один із днів кінця
листопада - початку грудня 2005 року,
прибувши до завідуючого аптеки № 3 підсудний, маючи на меті привласнити серцево-судинні та
протиг­рибкові медичні препарати,
попросив його ОСОБА_2 оформити за тим же № 59 від 22 листо­пада 2005
року ще одну накладну, про нібито видачу
на військову частину Т0300 профілактично-медичного препарату
"Арбідол" на суму 2000 грн., а
реально видати йому серцево-судинні та протигрибкові медичні препарати
("Ламізил",
"Предуктал",
"Детралекс",
"Магне В-6", "Тераф-лекс")
на вказану суму. Своє прохання ОСОБА_1 пояснив тим, що по обліку частини йому не­обхідно
відчитатись за витрачання коштів на придбання медикаментів, але оскільки по накладній № 59 від 22
листопада 2005 року, необхідно
обліковувати та списувати значну кількість ліків, то в новій накладній необхідно вказати про
видачу та отримання лише одного медичного препарату "Арбідол" на таку
ж суму, який швидше можна провести та
списати з обліку, так як у частині
проводились профілактичні заходи щодо запобігання інфекційним захворюванням
серед особо­вого складу.

ОСОБА_2
погодився на пропозицію ОСОБА_1, оформив
іншу накладну № 59/12 від 22 листопада 2005 року на видачу військовій частині
нібито препарату "Арбідол" у кількості 80 упаковок на загальну суму
2000 грн. та передав підсудному необхідні серцево-судинні та протигрибкові
медичні препарати на суму вартості "Арбідолу". (відносно завідуючого
аптеки № 3 м. Ужгорода гр-на ОСОБА_2
органами досудового слідства відмовлено в пору­шенні кримінальної справи за
ознаками вчинення злочинів,
передбачених ст. ст.
364 ч.1 та 366 ч.1 КК України, на
підставі ст. 6 ч.1 п.2 КПК України).

Використавши
правомочність щодо отримання та доставки медичних препаратів до в/ч Т0300 ст.
л-т м/с ОСОБА_1, в один із днів кінця листопада -
початку грудня 2005 року, будучи
військовою службовою особою, діючи з
корисливих мотивів та з метою особистого зба­гачення, всупереч інтересів служби, зловживаючи своїм службовим становищем на
власну ко­ристь, усвідомлюючи суспільно
небезпечний характер своїх дій,
передбачаючи їх суспільно не­безпечні наслідки та бажаючи їх
настання, отримане ним в аптеці № 3 інше
військове майно -серцево-судинні та протигрибкові медичні препарати
("Ламізил", "Предуктал", "Детралекс", "Магне В-6", "Терафлекс") на суму 2000 грн. до
в/ч Т 0300 не доставив, звернув їх на
свою ко­ристь (привласнив) та використав на власний розсуд - доставив додому та
в послідуючому вико­ристав для власного лікування, чим державі заподіяв матеріальну шкоду на
вказану суму.

3

Надалі, з метою приховати свої злочинні діяння, попередньо внісши до офіційного до­кументу -
накладної № 59/12 від 22 листопада 2005 року завідомо неправдиві відомості
стосовно отримання ним в аптеці № 3 м.
Ужгорода медичного препарату "Арбідол", а саме - розписавшись у ній, ОСОБА_1 подав начальнику аптеки в/ч Т0300 пр-ку ОСОБА_3
вказаний підроблений документ про отримання нібито ним на військову частину з
аптеки № 3 медичного препарату "Арбідол" у кількості 80 упаковок на
загальну суму 2000 грн. та попросив останню провести вказану накладну і
медичний препарат по прибутковим документам аптеки та подати ці відомості до
фінансово-економічної служби в/ч
Т0300, що остання і
зробила.

6 грудня
2005 року ст. л-т м/с ОСОБА_1 надав вказівку своїй
підлеглій пр-ку ОСОБА_3 видати йому з аптеки в/ч Т0300, не
оформлюючи це по видатковим (розхідним) документам, медичний препарат "Амізон" у
кількості 80 упаковок, а також медичний
препарат "Арбідол" у кількості 15 упаковок та вітамін "С" у кількості 95
упаковок. Після цього підсудний оформив офіційний документ - роздавальну
відомість № 8 на видачу військовослужбовцям в/ч Т0300 противірусних медичних
препаратів та видав військовослужбовцям частини отримані ним перед цим від
ОСОБА_3 медичні препарати "Амізон" у кількості 80 упаковок, "Арбідол" у кількості 15 упаковок
та вітамін "С" у кількості 95 упаковок, про що військовослужбовці розпи­сались у
відомості.

Після
видачі медичних препаратів ОСОБА_1 особисто вніс до роздавальної відомості № 8
від 6 грудня 2005 року завідомо неправдивий запис про нібито видачу ним
військовослужбовцям медичного препарату "Арбідол" та вітаміну
"С" у кількості 95 упаковок кожного та на підставі вказаної відомості
надав вказівку ОСОБА_3 списати з обліку пре­парат "Арбідол" та вітамін
"С" на зазначену кількість.

Надалі
вказану роздавальну відомість підсудний подав до фінансово-економічної служ­би в/ч Т0300, після чого медичний препарат "Арбідол" на
загальну суму 2000 грн. було списано з обліку частини.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність спрямовану на приховування розкрадання ст.
л-т м/с ОСОБА_1, в період лютого
- жовтня 2006 року для того, щоб списати
використаний ним медичний препарат "Амізон", умисно призначав вказаний препарат для
лікування 27-ми військовослужбовців, які
перебували на стаціонарному лікуванні в лазареті медичного пункту в/ч Т 0300 та
вносив в офіційні документи - їхні історії хвороби, які в період лютого-жовтня 2005 року
проходили стаціонарне лікування в лазареті медичного пункту частини, записи про призна­чення препарату для
лікування, його використання та списання
на лікування.

Прапорщик
ОСОБА_3, виконуючи розпорядження свого начальника - ОСОБА_1,
у період з 1 березня по 2 жовтня 2006 року оформила
накладні: № 6 від 1.03.2006 ро­ку, № 8
від 31.03.2006 року, № 14 від 1.05.2006
року, № 17 від 31.05.2006 року, № 21 від 30.06.2006 року, № 26 від 31.07.2006 року, № 28 від 2.10.2006 року про нібито видачу з
аптеки в лазарет медичного пункту в/ч Т0300 для лікування стаціонарних хворих
медичного препарату "Амізон",
реально його не видаючи та на підставі вказаних накладних списала
препарат "Амізон" у кількості 80 упаковок з обліку медичної та
фінансово-економічної служб в/ч Т 0300. (Відносно начальника аптеки медичного
пункту в/ч Т0300 прапорщика ОСОБА_3 органами досудо-вого слідства за ознаками
вчинення злочинів, передбачених ст.
ст. 423 ч.1, 366 ч.1,
396 ч.1 КК Ук­раїни відмовлено в порушенні кримінальної справи на
підставі ст. 6 ч.1 п.2 КПК України).

Допитаний
у судовому засіданні ОСОБА_1
свою вину у вчиненні злочинів,
пе­редбачених ст. ст.
410 ч. 2, 366 ч. 1 КК України
визнав повністю, по обставинах справи
дав пока­зання, аналогічні викладеному
вище, та пояснив, що вказані препарати він ще до замовлення в
аптеці вирішив привласнити собі та в послідуючому використати для особистих
потреб, оскільки у нього захворювання:
Д-з: ангіоневроз верхніх та нижніх кінцівок та епідермофітія нижніх кін­цівок.
З вказаними хворобами він у 2006 році лікувався у військовому шпиталі. До цього
часу, він лікувався самостійно, так як вичитав у медичній літературі, як саме правильно і які препарати необхідно
використовувати під час курсу лікування. Оскільки у нього в листопаді-грудні
2005 року не було грошових коштів для закупівлі для себе (для особистих цілей)
медичних препаратів:

4

ламізил, детралекс,
предуктал, магне В-6, терафлекс,
він вирішив вказані медичні препарати при­дбати за рахунок військової
частини Т0300, звернути їх на власну
користь, а в послідуючому ви­користати, що і зробив у кінці листопада 2005 року. У
подальшому він списав у в/ч
Т0300 нібито отриманий ним препарат "арбідол" на військовослужбовців
частини та зняв його з обліку, а при­власненими
серцево-судинними та протигрибковими препаратами скористався на власний розсуд

- для власного лікування. Заявив, що у вчиненому щиро розкаюється.

У
подальшому, оскільки підсудний повністю
визнав свою вину у вчиненні інкримінова­них йому злочинах, державним обвинувачем у судовому засіданні
було заявлено клопотання ви­знати недоцільним дослідження усіх доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у скоє­ному і яка
ніким не оспорюється і обмежитись лише дослідженням документів, які характеризу­ють особу підсудного та
медичних документів про стан здоров'я останнього. З даним клопотання погодився
у судовому засіданні і сам підсудний та воно було задоволене судом. При цьому учас­никам процесу, у відповідності до вимог ст.
299 ч.3 КПК України було роз'яснено,
що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні
обставини справи в апеляційному порядку.

Оскільки
начальник медичної служби в/ч
Т0300 ст.
л-т медичної служби ОСОБА_1 вищеописаними діями, будучи військовою службовою особою, в один із днів кінця листопада -початку
грудня 2005 року, в порушення вимог ст.
ст. З, 4 Закону України " Про правовий режим
майна у Збройних Силах України" від 21 вересня 1999 року, п. 3.1.9 і п. 3.2.17 "Положення про
військове (корабельне) господарство Збройних Сил України", затвердженого наказом Міністра оборони
України від 16.07.1997 року № 300 та функціональних обов'язків начальника
медичної служби, затвердженого
командиром в/ч Т0300 22.12.2005 року,
діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, всупереч інтересів служби, зловживаючи своїм службовим стано­вищем на власну
користь, усвідомлюючи суспільно
небезпечний характер своїх дій,
передбачаю­чи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх
настання, отримане ним в аптеці № 3
м. Ужго­рода інше військове майно -
серцево-судинні та протигрибкові медичні препарати ("Ламізил", "Предуктал", "Детралекс", "Магне В-6", "Терафлекс") на суму 2000 грн. у в/ч Т 0300 не
доставив, звернув їх на свою користь
(привласнив) та використав на власний розсуд - доставив додому та в
послідуючому використав для власного лікування,
чим державі заподіяв матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн., чим вчинив привласнення іншого військового
майна, вчинене військо­вою службовою
особою із зловживанням службовим становищем,
суд ці дії підсудного кваліфі­кує за
ст. 410 ч.2 КК України,

Оскільки він
же, будучи військовою службовою
особою, з метою приховати свої проти­правні
дії в один із днів кінця листопада-початку грудня 2005 року вніс до офіційного
документу

- накладної № 59/12 від 22
листопада 2005 року завідомо неправдиві відомості стосовно отри­

мання ним в аптеці № 3 м. Ужгорода
медичного препарату "Арбідол" у кількості 80 упаковок на

загальну суму 2000 грн., а саме -
розписався у ній про отримання, а в
послідуючому надав вказа­

ний підроблений документ начальнику аптеки в/ч Т 0300 пр-ку ОСОБА_3 для проведення

ніби то отриманого ним медичного препарату "Арбідол" по
прибутковим документам аптеки та

фінансово-економічної служби в/ч
Т 0300; 6 грудня 2005 року оформив офіційний документ -

роздавальну відомість № 8 на видачу військовослужбовцям в/ч Т0300 противірусних
медичних

препаратів, після видачі яких
особисто вніс до неї завідомо неправдивий запис про нібито видачу

ним військовослужбовцям медичного препарату "Арбідол", що насправді не відповідало дійснос­

ті та надалі, вказану роздавальну
відомість подав до фінансово-економічної служби військової

частини Т0300, після чого медичний
препарат "Арбідол" на загальну суму 2000 грн. було списано

з обліку частини; в період з лютого по жовтень 2006 року включно, вніс завідомо неправдиві ві­

домості про призначення до лікування медичного препарату
"Амізон", його використання та
спи­

сання на лікування до офіційних документів - історії хвороб 27-ми
військовослужбовців строко­

вої служби, чим вчинив внесення
службовою особою до офіційних документів завідомо неправ­

дивих відомостей, складання і видачу
завідомо неправдивих документів, суд ці
дії ст.
л-та м/с

ОСОБА_1
кваліфікує за ст. 366 ч.1 КК України.

5

При
обранні підсудному виду та міри покарання військовий суд враховує, що ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у
вчиненому та чистосердечно
розкаявся у скоєному, до кримі­нальної
відповідальності притягується уперше,
раніше ні в чому вартому осуду помічений не був, по місцю служби характеризується
посередньо, на утриманні має малолітню
дитину, на час ско­єння злочинів хворів
і хворіє у даний час - Д-з: Нейроциркуляторна дистонія. Ангіоневроз судин
верхніх і нижніх кінцівок, що об'єктивно
підтверджується дослідженими у судовому засіданні медичними документами, а також те,
що він ще на досудовому слідстві добровільно та повністю відшкодував
заподіяну шкоду.

Беручи
до уваги конкретні обставини справи,
особу підсудного, мотиви та
ступінь тяжко­сті вчинених ним дій, суд
приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_1 без відбування
покарання, передбачених санкціями ч.
2 ст.
410, ч. 1 ст.
366 КК України, а тому вважає за
необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього ст.
75 того ж Кодексу.

Крім
цього, незважаючи на те, що підсудний своїми протиправними діями скоїв
тяжкий злочин, передбачений ст.
410 ч. 2 КК України, пов'язаний
із проходженням ним військової служ­би,
однак викрадені ним медичні препарати він звернув у свою користь для
власного лікування у зв'язку з важким матеріальним становищем, суд вважає за доцільне не позбавляти його
військо­вого звання "старший лейтенант медичної служби".

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324,
330 КПК України, військовий місце­вий
суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передба­ченого ч. 2 ст. 410 КК України, на підставі якої позбавити його волі строком
на 5 (п'ять) років.

Його ж
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України на під­ставі якої призначити
йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбав­ленням
права здійснювати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські
обов'язки строком на 2 (два) роки.

За
сукупністю злочинів, у відповідності до
ч. 1 ст.
70 КК України остаточно призначити ОСОБА_1 покарання шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 5
(п'ять) років з позбавленням права здійснювати орга­нізаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські обов'язки строком на 2 (два) роки.

У
відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування при­значеного основного покарання з випробуванням строком на 2 (два)
роки, якщо він протягом цього іспитового
строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно ст. 76
КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися для реєстрації в ці
органи.

Контроль
за поведінкою ОСОБА_1 покласти на командира військової частини Т0300, а у разі звільнення його з військової служби
- на орган виконання покарань за місцем про­живання засудженого.

Запобіжний
захід відносно ОСОБА_1 - підписку про невиїзд,
до вступу вироку в законну силу залишити без зміни.

Речові
докази по кримінальній справі: книгу кількісно-сумового обліку аптеки в/ч Т0300 за 2006 рік; 2
книги кількісно-сумового обліку аптеки в/ч
Т0300 за 2005-06 p.p.; справу з
прихідно-розхідними документами аптеки в/ч
Т0300 за 2006 рік; книгу в/ч
Т0300 наявності та ру­ху лікарських препаратів,
отриманих в інших аптеках за 2006 рік; вимоги за лютий-вересень та
листопад місяці 2006 року на видачу медичних препаратів з медичного пункту в/ч Т0300 в лаза­рет;
історії хвороб військовослужбовців в/ч
Т 0300 за 2006 рік у кількості 27 штук; справу з

6

прихідними
документами аптеки в/ч Т
0300 за серпень 2004 року - грудень 2005 року; справу з розхідними
документами аптеки в/ч
Т0300 за серпень 2004 року-грудень 2005 року; справу з прихідними та розхідними
документами аптеки в/ч
Т0300 за 2005 рік; довіреність серії "ЯКС" №626642 від 25.11.2005 року
на отримання медикаментів з аптеки № 3 м.
Ужгорода до аптеки в/ч
Т0300 (т. 3 а.с. 136, 139,
144, 150, 163,
174, 178, 181,
т. 4 а.с. 5), які знаходяться при матеріалах кримінальної
справи - після вступу вироку в законну силу повернути у військову частину
Т0300.

На вирок
може бути подано апеляцію у військовий апеляційний суд Центрального регіону
через військовий місцевий суд Ужгородського гарнізону протягом 15 діб з моменту
його прого­лошення.