Справа № 461/3307/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2015 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

його представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполь Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 13 березня 2015 року близько 20-ої години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні кафе «Бахчисарай» ФОП ОСОБА_8 , що на АДРЕСА_3 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, відкрито заволодів ноутбуком ОСОБА_8 марки «HP Pavilion», після чого покинув приміщення кафе та втік з місця події.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, а саме - в частині відкритого заволодіння ноутбуком, в решті обвинувачення заперечив. При цьому пояснив, що 13 березня 2015 року в приміщенні кафе «Бахчисарай» ноутбук він забрав в потерпілого, як заставу, до сплати заборгованості по заробітній платі його дівчини ОСОБА_10 . Оскільки потерпілий почав його переслідувати, він був змушений вистрілити із належної йому зброї (револьвера) вгору виключно з метою самозахисту та не мав жодного наміру застосувати насильство до ОСОБА_8 .. Крім того, вказав, що мав намір повернути вказаний ноутбук після розрахунку з його дівчиною або по проходженні певного проміжку часу. У вчиненому розкаюється.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим, своєї вини у вчиненні зазначеного в описовій частині даного вироку злочину, його винуватість повністю доводиться зібраними по справі нижченаведеними, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_8 , даними ним в судовому засіданні про те, що він є власником кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому кухарем працювала ОСОБА_10 13 березня 2015 року, при розрахунку з ОСОБА_10 , якій він мав заплатити близько 2050 грн., була виявлена нестача, у зв`язку з чим він просив її залишитись для з`ясування обставин, однак остання відмовилась та вимагала розрахунку по звільненню негайно. Під час їх розмови з приводу розрахунку, звільнення та виявленої нестачі були присутні ОСОБА_6 та ОСОБА_11 . Відмовившись шукати причини виявленої нестачі, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_6 вийшли з приміщення кафе. Через деякий час ОСОБА_6 повернувся, кинув клаптик паперу із номером на стіл та схопив ноутбук, почавши втікати з місця події. Він і ОСОБА_11 почали переслідувати ОСОБА_6 . Під час переслідування він бачив в руках обвинуваченого зброю, яку він зокрема направляв на них. В подальшому, ОСОБА_6 затримали працівники міліції, однак сам факт затримання він не бачив.

Показами свідка ОСОБА_11 , даними ним в судовому засіданні про те, що 13 березня 2015 року він, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 рахували зарплату останньої та запропонували їй встановити причини нестачі по кухні, однак та відмовилась. Їй пропонували отримати половину суми, а другу половину після перерахунку нестачі. При їх розмові був присутній ОСОБА_6 . Оскільки, ОСОБА_10 не погодилась залишитись, то вона і обвинувачений покинули кафе. Однак, через нетривалий проміжок часу обвинувачений повернувся, кинув клаптик паперу із номером на стіл за яким відбувалась розмова та схопив ноутбук, сказавши, що віддасть його після розрахунку. Після цього, обвинувачений почав втікати з місця події. Він і ОСОБА_8 почали переслідувати ОСОБА_6 . Під час переслідування він бачив в руках обвинуваченого зброю, яку обвинувачений направляв на них та говорив, щоб ті не підходили. ОСОБА_6 здійснив декілька пострілів, після чого, як йому відомо, був затриманий працівниками міліції.

Показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , кожного окремо, патрульних Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, які в судовому засіданні вказали, що 13 березня 2015 року під час патрулювання почули крики про допомогу з боку потерпілого, який вказав що його пограбували і вказав куди направилась особа, яка це зробила. Практично одразу ними, на вулиці, що являється бічною до пр. Шевченка у м.Львові, за готелем «Жорж», був затриманий ОСОБА_6 на якого вказав потерпілий як на особу яка заволоділа його майном. Під час затримання в ОСОБА_6 були виявлені зброя, газовий балончик та ноутбук.

Показами свідка ОСОБА_10 , даними нею в судовому засіданні про те, що вона працювала в кафе «Бахчисарай» кухарем. 13 березня 2015 року, в кінці робочого дня близько 18-ої години, вона, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 сіли розібратись по сумі її заробітної плати, однак їй почали пред`являти претензії з приводу неіснуючої, на її думку, нестачі і вона зрозуміла, що їй не хочуть платити. До розмови приєднався її хлопець ОСОБА_6 , який прийшов за нею до кафе. Оскільки досягти згоди не вдалося, вона з ОСОБА_6 вийшла з кафе. Через деякий час ОСОБА_6 на декілька хвилин повернувся в кафе, звідки вийшов і сказав, що їм треба йти. Вона побачила, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 переслідують їх. Під час цього переслідування ОСОБА_11 їм погрожував і коли їх майже наздогнали, ОСОБА_6 сказав їй, щоб вони розділились, що вона зробила направившись в іншому, по відношенню до обвинуваченого, напрямку, а той дістав пістолет і вистрілив вгору.

З протоколу огляду місця події від 13.03.2015 року вбачається, що під час огляду на вулиці Вороного у м. Львові було оглянуто револьвер Ekol python 4.5 та ноутбук НР. При цьому особа яка назвалася ОСОБА_6 вказала, що револьвер належить йому та придбаний ним в магазині, а ноутбук забраний ним з кафе по вул. Волошина, 6 у м. Львові.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.03.2015 року ОСОБА_6 було затримано в якості підозрюваного.

Згідно довідки від 24.02.2015 року мисливського магазину «Золотий фазан», згідно з технічним висновком №1492 від 25.10.2005 року виданим НДЕКЦ МВС України при УМВС України в Одеській області револьвер Ekol python 4.5 до вогнепальної зброї не відноситься.

Як вбачається з протоколу огляду предмета від 14.03.2015 року, при огляді фрагменту листка паперу виявлено напис « НОМЕР_1 ОСОБА_6 2050 грн». Згідно показів обвинуваченого саме цей напис здійснений ним і залишений потерпілому під час пограбуання.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством та погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України.

Разом з тим, суд вважає такою, що не знайшла свого підтвердження під час судового слідства кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, з огляду на нижченаведене.

Як видно з диспозиції ч.2 ст.186 КК України, відповідальність настає за грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб.
У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» роз`яснено, що грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита.

Коли винна особа вже отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися протиправно вилученим майном, але застосовує насильство лише з метою уникнення затримання, її дії не можуть визнаватися грабежем, поєднаним з насильством. Залежно від способу вилучення майна вони можуть розцінюватись як крадіжка або грабіж. Застосування насильства в такому випадку утворює окремий склад злочину і потребує окремої кваліфікації залежно від тяжкості наслідків та заподіяної потерпілому фізичної шкоди.

Пунктом 3 наведеної постанови визначено, що грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Згідно п.12 вказаної Постанови, при грабежі та розбої насильство або погроза його застосування спрямовані на заволодіння майном у момент їх застосування. При цьому погроза являє собою такі дії чи висловлювання, які виражають намір застосувати насильство негайно.
В ході судового слідства встановлено, що ОСОБА_6 , відкрито викравши у ОСОБА_8 згаданий ноутбук, тобто протиправно вилучивши його, безперешкодно покинув приміщення кафе і мав можливість розпорядитися цим майном на власний розсуд, зокрема заховати, знищити, передати його іншим особам, в тому числі ОСОБА_10 , яка в подальшому під час переслідування пішла від нього в іншому напрямку. Крім того, потерпілий та свідок ОСОБА_11 , з моменту заволодіння обвинуваченим ноутбуком, на короткі проміжки часу втрачали обвинуваченого з поля зору. Таким чином, на думку суду грабіж в даному випадку був закінченим, а положення діючого законодавства, зокрема Кримінального кодексу не містять жодних обмежень та не встановлюють жодних часових рамок між подією злочину та затриманням злочинця для даної категорії злочинів. Крім того, в ході розгляду справи встановлено, що лише помітивши, як потерпілий та ОСОБА_11 переслідують його, обвинувачений почав втікати від них та здійснив постріли із належної йому зброї (револьвера) вгору з метою уникнення затримання. Таким чином, дії обвинуваченого щодо застосування зброї були спрямовані на уникнення від затримання.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України є невірною, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 не застосовував насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та не погрожував застосуванням такого насильства в момент вчинення грабежу чи для отримання викраденого майна та лише після втечі з місця події, здійснив постріли зі зброї вгору з метою уникнення затримання, так як потерпілий зі свідком почали його переслідувати, тобто дії обвинуваченого не утворюють складу злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, а саме - закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством або погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації злочину, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Щодо дій обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразились у здійсненні ним пострілів вгору з належної йому зброї при переслідуванні його ОСОБА_8 , то в даному випадку, на думку суду, зазначені вище дії обвинуваченого можуть утворювати окремий склад злочину(правопорушення), проте не є складовою(кваліфікуючою ознакою) злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

За таких обставин, виходячи з вищенаведених доводів та мотивів, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого слід перекваліфікувати на ч.1 ст.186 КК України, так як останній своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

В основу вироку суд кладе покази обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Покази цих осіб узгоджуються між собою та іншими, вищенаведеними, доказами по справі, в тому числі і з показами самого обвинуваченого, та повністю доводять вину ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Суд також відхиляє доводи обвинуваченого та його захисника щодо відсутності умислу на заволодіння майном потерпілого в ОСОБА_6 , оскільки такі спростовуються вищенаведеними та дослідженими в судовому засіданні доказами. При цьому сама поведінка обвинуваченого під час вчинення злочину свідчить про наявність такого умислу. Зокрема, ніщо не заважало обвинуваченому передати потерпілому свої банківські реквізити для проведення розрахунку без вчинення грабежу, в обвинуваченого не було жодних об`єктивних підстав вважати, що гроші будуть перераховані у разі незаконного заволодіння майном потерпілого, більше того, це питання взагалі не було предметом обговорення. Під час розгляду справи не здобуто жодних допустимих і належних доказів щодо наявності в обвинуваченого наміру повернути ноутбук, в тому числі у разі якщо на його картку будуть перераховані кошти. Крім того, незважаючи на те, що розрахунок мав бути проведений з ОСОБА_10 , як заробітна плата останньої, обвинувачений надав потерпілому свої власні банківські реквізити, а не реквізити останньої.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого: раніше не судимого, являється особою молодого віку, має позитивну характеристику від благодійного фонду «Благо діло», на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Пом`якшуючою покарання обвинуваченого обставиною, суд визнає щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії.

Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу ОСОБА_6 , обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого ОСОБА_6 можливе без відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України, і останнього, слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Речові докази по справі:

· фрагмент листка, ДВД диск- зберігати при справі;

· револьвер Ekol python, 5 предметів схожих на патрон, балончик зі сльозоточивим газом, кобуру, що належать обвинуваченому повернути ОСОБА_6 за належністю;

· 4 предмети схожих на гільзи знищити;

· ноутбук НР вважати повернутим потерпілому за належністю.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_6 домашній арешт, до набрання вироком законної сили залишити без змін. Після набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_6 скасувати.

Речові докази по справі:

· фрагмент листка, ДВД диск- зберігати при справі;

· револьвер Ekol python, 5 предметів схожих на патрон, балончик зі сльозоточивим газом, кобуру, що належать обвинуваченому повернути ОСОБА_6 за належністю;

· 4 предмети схожих на гільзи знищити;

· ноутбук НР вважати повернутим потерпілому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий по справі

суддя ОСОБА_14