Ухвала

Іменем України

11
березня 2008 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Романова О.В.

суддів: Шеніна
П.О., Зав'язуна С. М.

з участю
прокурора Руденка В.І.

адвоката ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями
засудженого ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3
та прокурора, який затвердив
обвинувальний висновок на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської
області від 16 січня 2008 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
працюючий охоронником в Корпорації „ Т", проживаючий в АДРЕСА_1, раніше не
судимий , -

засуджений
за ст.
121 ч.1 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України до 2 років
обмеження волі.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу залишено без змін - підписку про невиїзд.

ОСОБА_2
засуджений за те, що 8 вересня 2007 року
близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись у спальній кімнаті АДРЕСА_1,
на грунті неприязних стосунків умисно наніс один удар ножем в
живітОСОБА_3 В результаті останньому були спричинені

Справа
№11-204/08 р Головуючий у суді 1-ї інстанції
Вельмик А.Е.

Категорія ст.
ст. 121 ч. 1 КК України Доповідач: Романов О.В.

тілесні ушкодження у вигляді проникаючої рани
черевної стінки, пошкодження печінки та підшлункової
залози, які відносяться до тяжких
тілесних ушкоджень, небезпечних для
життя в момент заподіяння.

На вирок суду
подано апеляції, в яких:

-
засуджений просить вирок суду змінити та застосувати до нього ст. 75
КК України. Посилається на те, що судом
недостатньо враховано обставини, які
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого,
характеризують його особу, а
також не враховано пом'якшуючу обставину - явку із зізнанням.

· потерпілий
просить вирок суду змінити, застосувати
до засудженого ст. 75 КК України. Вказує на те, що при постановленні вироку не була врахована
його думка щодо міри покарання, бо він
просив не позбавляти волі засудженого, а
також те, що Заєць позитивно
характеризується, повністю відшкодував
завдану шкоду.

· прокурор
порушує питання про зміну вироку та застосування до засудженого ст.
75, 76 КК України з тих підстав,
що суд при призначенні справи не врахував всі обставини справи та не
зовсім вірно оцінив позицію обвинувачення в частині призначення міри та виду
покарання.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора та
адвоката, які підтримали доводи
апеляцій, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Доведеність
вини засудженого у вчиненні злочину за обставин, що наведені у вироку, та правильність кваліфікації дій ОСОБА_2
за ст.
121 ч.1 КК України, ніким не
оспорюється. За змістом протоколу судового засідання, розгляд справи проводився в порядку, передбаченому
ст. 299 КПК України і учасникам
процесу було роз'яснено наслідки такого розгляду.

Що ж
стосується обраного ОСОБА_2 покарання,
то воно, на думку колегії
суддів, відповідає вимогам ст. 65
КК України. Як вбачається з матеріалів справи,
суд першої інстанції врахував дані про особу винного, те, що
він до кримінальної відповідальності притягується вперше, вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся, відшкодував повністю завдані збитки, та прийшов до обґрунтованого висновку про
можливість застосування положень
ст. 69 КК України, призначивши ОСОБА_2 більш м'який вид
покарання, ніж передбачений законом.

Разом з
тим, ОСОБА_2 скоєно злочин, який відноситься до категорії тяжких, засуджений перебував при цьому в стані
алкогольного сп'яніння, застосував ніж
для спричинення тілесних ушкоджень,
внаслідок чого було пошкоджено життєво важливі органи потерпілого
ОСОБА_3

З
урахуванням наведеного, навіть з огляду на те, що потерпілий і прокурор просили
призначити покарання, не
пов'язане з ізоляцією
від

суспільства,
судова колегія не вбачає підстав
для зміни вироку
суду та застосування ОСОБА_2
покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляції
засудженого ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3
та прокурора, який затвердив
обвинувальний висновок залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду
від 16 січня 2008 року щодо ОСОБА_2 - без змін.