31.07.2015 Справа № 756/9578/15-к
№ 1-кп/756/619/15
№ 756/8364/15-к
підготовчого судового засідання
30 липня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання за обвинувальним актом стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, громадянина України, одруженого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1. 5 лютого 2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 2. 4 квітня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
як указано в обвинувальному акті, 3 червня 2015 року приблизно о 18-ій годині, в АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до мазанину «Рибний шлях». Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою збагачення за чужий рахунок, дочекавшись закриття магазину та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки розкурив ролет, який закриває вхід до магазину, відкрив ролет, після чого болгаркою перерізав засов врізного замка і відчинив вхідні двері магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП « ОСОБА_6 », проник до останнього. Оглянувши приміщення вказаного павільйону він повторно, таємно викрав майно на загальну суму 11 738 грн.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення.
Прокурор у судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, а також просив продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.
Обвинувачений не заперечував стосовно призначення кримінального провадження до розгляду та стосовно продовження строку тримання під вартою .
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, встановив наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26 червня 1990 року, зі змінами та доповненнями, обвинувачення повинно бути сформульовано з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.
Разом з тим, слідчим та прокурором проігноровані вказані вимоги закону, оскільки викладене в обвинувальному акті обвинувачення, його формулювання та приведені фактичні обставини злочину, не містять місця вчинення ОСОБА_5 злочину.
Крім того, відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити, у тому числі, дату та місце його складення та затвердження.
Однак, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 не містить дати його складення, що є порушенням вимог ст. 291 КПК України.
У зв`язку з цим, суд вважає, що призначення кримінального провадження до розгляду суперечитиме загальним засадам кримінального провадження, у тому числі, й забезпеченню права на захист.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 слід повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання стосовно продовження строку тримання під вартою, суд ураховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, його вік та стан здоров`я, особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 5 років, та враховуючи, що менш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання зазначеним ризикам, зокрема, спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інший злочин, а також доведеність обставин, зазначених у ч. 3 ст. 199 КПК України, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .
Дані про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Керуючись ст.ст. 197, 314-317, 331 КПК України, суд
у х в а л и в:
повернути прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лубни Полтавської області, строк тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в місті Києві та Київській області, строком на 60 днів, тобто до 29 вересня 2015 року включно
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя