Справа № 653/2892/14-к
Провадження № 1-кп/653/294/14
ВИРОК

іменем України

23.10.2014

Генічеський районний суд Херсонської
області в складі:

головуючого судді Хоменко
В.Г.

за участю секретаря Разумній
А.В.

прокурора Уразовського
В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Генічеську
матеріали кримінального провадження №
0000039 від 26 серпня 2014 року з угодами
про визнання винуватості щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Сиваш,
Генічеського району, Херсонської
області, громадянин України, українця,
освіта середня, не одружений,
утриманців не має, військовослужбовець
за призовом під час мобілізації на
особливий період відділу прикордонної
служби «Чонгар» ІІ категорії (тип Б)
Бердянського прикордонного загону,
молодший інспектор прикордонної
служби 1 категорії другого відділення
інспекторів прикордонної служби,
сержант, мешканець АДРЕСА_1, раніше не
судимий, -

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 402
КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с.
Чонгар, Генічеського району,
Херсонської області, громадянин
України, українця, освіта середня, не
одружений, утриманців не має,
військовослужбовець за призовом під
час мобілізації на особливий період
відділу прикордонної служби «Чонгар»
ІІ категорії (тип Б) Бердянського
прикордонного загону, молодший
інспектор прикордонної служби 2
категорії - прожекторист прожекторної
станції відділення технічних засобів
охорони державного кордону, солдат,
мешканець АДРЕСА_1, раніше судимий:

- 11.03.2014 року Генічеським районним судом
за ст.. 122 ч. 1 КК України до 2 років
позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК
України звільнений від відбування
покарання з іспитовим строком 2 роки,
26.05.2014 року ухвалою апеляційного суду
Херсонської області на підставі ст.. 1 п.
«в» Закону України «Про амністію у 2014
році» звільнений від призначеного
основного та додаткового покарання;

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 402
КК України,

ВСТАНОВИВ:

Сержант ОСОБА_1 з 18 червня 2014 року
проходив військову службу за призовом
під час мобілізації на особливий
період у відділі прикордонної служби
«Чонгар» Бердянського прикордонного
загону. У цьому ж відділі прикордонної
служби з 11 липня 2014 року військову
службу за призовом під час мобілізації
на особливий період проходив солдат
ОСОБА_2 Будучи військовослужбовцями,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до вимог
ст.ст. 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби
Збройних Сил України та ст.ст. 2, 4
Дисциплінарного Статуту Збройних Сил
України, зобов'язані непорушно та
сумлінно виконувати доручені їм за
посадою службові обов'язки, визначені
статутами Збройних Сил України,
відповідними посібниками, положеннями
та інструкціями. Крім того, відповідно
до п.п. 2, З, 6, 15, 22, 27, 64, 81 частини II
Інструкції з організації
оперативно-службової діяльності
відділу прикордонної служби Державної
прикордонної служби України,
затвердженої наказом Адміністрації
Державної прикордонної служби від
29.12.2009 № 1040, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зобов'язані виконувати покладені на
них службові обов'язки з охорони
державного кордону з моменту отримання
відповідного наказу до доповіді
старшому зміни прикордонних нарядів
про прибуття з ділянки
відповідальності та результати
несення служби, під час несення служби
у складі прикордонного наряду
«Прикордонний патруль» вести
спостереження за місцевістю,
здійснювати перевірку державного
кордону, бути зразком високої культури,
скромності й витримки, не залишати
місце несення служби до зміни чи
закінчення терміну несення служби, не
знімати та не залишати без нагляду
предмети екіпіровки, не відволікатися
від прикордонної служби іншими діями.

Натомість, діючи на порушення
наведених вимог, сержант ОСОБА_1 та
солдат ОСОБА_2 о 20 годині 20.08.2014 року
заступили до складу прикордонного
наряду «Прикордонний патруль» у якості
патрульного та від старшого зміни
прикордонних нарядів отримали усний
наказ на охорону державного кордону
України на визначеній ділянці, а саме
на спостережній вежі № 2в в районі
контрольного посту «Чонгар» на
адміністративному кордоні з тимчасово
окупованою територією АР Крим. Проте
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, діючи групою осіб,
наказ старшого зміни прикордонних
нарядів на охорону державного кордону
України належним чином не виконали,
відступивши від його приписів у часі,
місці та характері дій.

Зокрема, близько третьої години 21.08.2014
року, перебуваючи у складі
прикордонного наряду «Прикордонний
патруль» на визначеному місці несення
служби, сержант ОСОБА_1 та солдат ОСОБА_2
помітили з боку тимчасово окупованої
території АР Крим світлові сигнали та 2
чоловіків, одягнених у камуфльовану
форму одягу, які рухалися в бік
материкової частини України.

При цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_2, діючи
умисно, вчинили дії, які наказ старшого
зміни прикордонних нарядів на охорону
державного кордону України, вчиняти
прямо забороняв, а також не виконали
дій, які мали бути виконаними згідно
вказаного наказу, а саме: про виявлення
ознак підготовки до незаконного
перетинання адміністративного кордону
невідомими особами старшому зміни
прикордонних нарядів не доповіли,
після чого, діючи групою осіб, бажаючи
з'ясувати мету наближення вказаних
осіб до спостережної вежі, зняли
особисту зброю - автомати АК-47, рацію
«Кордон-Н» та тепловізор, які залишили
без нагляду, після чого залишили місце
несення служби та пішли у бік
адміністративного кордону з АР Крим
назустріч зазначеним особам, що
призвело до захоплення ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 озброєними особами, їх
утриманні на тимчасово окупованій
території АР Крим та залишення ділянки
державного кордону України без
охорони.

Дії ОСОБА_1 органом досудового
розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.
402 КК України, як інше умисне
невиконання наказу, вчинене групою
осіб.

Дії ОСОБА_2 органом досудового
розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.
402 КК України, як інше умисне
невиконання наказу, вчинене групою
осіб.

Під час досудового розслідування між
заступником військового прокурора
Херсонського гарнізону та
обвинуваченими були укладені угоди про
визнання винуватості, згідно вимог ст.
472 КПК України та обвинувальний акт з
ними надісланий до суду.

Згідно угоди укладеної 25.09.2014 року,
прокурор та обвинувачений ОСОБА_1
дійшли згоди щодо правової
кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2
ст. 402 КК України, істотних для
відповідного кримінального
провадження обставин, а також
покарання, яке повинен понести ОСОБА_1 у
вигляді позбавлення волі строком на 3
роки, із застосуванням ст.. 75 КК України,
зі звільненням ОСОБА_1 від відбування
основного покарання з випробувальним
строком 2 роки. Крім того, сторони
домовились про покладення на ОСОБА_1
обов'язків, відповідно до положень ст..
76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_1. визнав вину,
розкаявся. В угоді передбачені
наслідки укладення та затвердження
угоди про визнання винуватості,
встановлені статтею 473 КПК України, та
наслідки її невиконання.

Згідно угоди укладеної 26.09.2014 року,
прокурор та обвинувачений ОСОБА_2
дійшли згоди щодо правової
кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2
ст. 402 КК України, істотних для
відповідного кримінального
провадження обставин, а також
покарання, яке повинен понести ОСОБА_2 у
вигляді позбавлення волі строком на 3
роки, із застосуванням ст.. 75 КК України,
зі звільненням ОСОБА_2 від відбування
основного покарання з випробувальним
строком 2 роки. Крім того, сторони
домовились про покладення на ОСОБА_2
обов'язків, відповідно до положень ст..
76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 визнав вину,
розкаявся. В угоді передбачені
наслідки укладення та затвердження
угоди про визнання винуватості,
встановлені статтею 473 КПК України, та
наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди суд виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода про визнання
винуватості між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про
визнання винуватості між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам. Укладення угоди про
визнання винуватості у кримінальному
провадженні, в якому бере участь
потерпілий, не допускається.

Прокурор в судовому засіданні вважає,
що при укладенні даних угод дотримані
вимоги і правила КПК та КК України,
просить ці угоди затвердити і
призначити обвинуваченим узгоджену в
угодах міру покарання.

Судом встановлено в судовому
засіданні, що ОСОБА_1, ОСОБА_2
обґрунтовано обвинувачуються у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.402
КК України, яке згідно ст. 12 КК України,
є злочином тяжким.

При цьому судом з'ясовано, що
обвинувачені цілком розуміють права,
визначені п. 1 ч.4 ст.474 КПК України,
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК
України, характер обвинувачення, вид
покарання, а також інші заходи, які
будуть застосовані до них у разі
затвердження угоди судом стосовно
кожного.

Прокурор також розуміє наслідки
укладення та затвердження даної
угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд вважає, що укладення угод сторонами
є добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даних
угод відповідають вимогам
Кримінального процесуального Кодексу
України та Кримінального Кодексу
України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов
висновку про можливість затвердження
угод про визнання винуватості між
прокурором та обвинуваченими ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 і призначення обвинуваченим
узгодженої сторонами міри покарання.

Судових витрат не має.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речових доказів у справі не має.

Запобіжний захід відносно
обвинувачених не обирався.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України,
суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 25 вересня 2014 року
про визнання винуватості між
обвинуваченим ОСОБА_1 та заступником
військового прокурора Херсонського
гарнізону у кримінальному провадженні
№ 0000039 від 26 вересня 2014 року.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 402 КК України, та
призначити йому покарання у вигляді 3
(трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України,
звільнити ОСОБА_1 від призначеного
покарання з іспитовим строком 2 (два)
роки.

Зобов'язати ОСОБА_1, відповідно до п.3,4
ч.1 ст. 76 КК України, з'являтися на
реєстрацію до органів
кримінально-виконавчої інспекції ,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання
та роботи.

Затвердити угоду від 26 вересня 2014 року
про визнання винуватості між
обвинуваченим ОСОБА_2 та заступником
військового прокурора Херсонського
гарнізону у кримінальному провадженні
№ 0000039 від 26 вересня 2014 року.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 402 КК України, та
призначити йому покарання у вигляді 3
(трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України,
звільнити ОСОБА_2 від призначеного
покарання з іспитовим строком 2 (два)
роки.

Зобов'язати ОСОБА_2, відповідно до п.3,4
ч.1 ст. 76 КК України, з'являтися на
реєстрацію до органів
кримінально-виконавчої інспекції ,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання
та роботи.

Вирок може бути оскаржений прокурором,
виключно з підстав п.2 ч.4 ст.394 КК
України, шляхом подання апеляційної
скарги в апеляційний суд Херсонської
області через Генічеський районний суд
Херсонської області протягом тридцяти
днів з моменту його проголошення, а
засудженими ОСОБА_1 та ОСОБА_2, виключно
з підстав п.1 ч.4 ст.394 КК України, в цей же
строк з моменту вручення їм копії.

Суддя Генічеського районного суду В. Г.
Хоменко