Справа № 750/4853/13-к
Провадження № 1-кс/750/717/13
У Х В А Л А

23.05.2013 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова Розинко В.М., при секретарі Осовицькій А.М., з участю прокурора Домашенка О.В., слідчого Бойко Д.І., захисника Копейкіна С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області про продовження строку домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002236 від 22.03.2013 р. відносно підозрюваного:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, не працюючого, раніше судимого, мешканця АДРЕСА_1, -

в с т а н о в и в :

Слідчий слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області 22.05.2013 р. звернувся до суду з клопотанням від 21.05.2013 р., погодженим з прокурором прокуратури м. Чернігова Домашенком О.В. про продовження строку тримання під домашнім арештом ОСОБА_2, мотивуючи тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2, чи то ст. 121 ч. 1 КК України, у зв'язку з тим, що той 22.03.2013 р., приблизно о 10.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, в ході конфлікту, котрий виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_4 один удар ножем в область лівої нижньої кінцівки, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_4 помер на місці події.

Стосовно ОСОБА_2 ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.03.2013 р. було обрано мірою запобіжного заходу тримання під домашнім арештом, строк дії якої спливає 24.05.2013 р., а необхідність продовження того мотивується тим, що підозрюваний вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, ніде не працює та не має законних джерел існування, вчинив нове кримінальне правопорушення, перебуваючи на іспитовому строку, може переховуватись від органів досудового розслідування, чи перешкодити кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, або в іншій спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, а також продовжити злочину діяльність.

Завершення досудового розслідування неможливе, оскільки у кримінальному провадженні ще необхідно провести судово-цитологічну та додаткову судово-медичну експертизи.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав, оскільки досудове розслідування ще не завершене, попередня міра запобіжного заходу себе виправдала, підозрюваний виконав всі вимоги тієї, не скоїв нового злочину. Порушення терміну направлення клопотання до суду пояснив, тим, що сподівались раніше закінчити досудове розслідування.

Підозрюваний не заперечував щодо задоволення клопотання, але пояснив, що він у дійсності одружений, хоча слідчий зазначив, що він не одружений, у дійсності має професійно-технічну освіту, оскільки закінчив ПТУ, хоча слідчий зазначив, що він має повну загальну середню освіту.

Захисник звернув увагу суду на те, що у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу не наведені такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що повинен оцінити суд, але оскільки досудове розслідування вже завершується, він частково погоджується з прокурором.

Так, відповідно до ст. 184 КПК України, пункти 1-7 ч. 1 означеної статті, зокрема, передбачають короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа, правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м'яких запобіжних заходів, обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов'язків, передбачених частиною п'ятою статті 194 цього Кодексу, однак більшість вищезазначених вимог були проігноровані слідчим, прямо передбачені законом обставини слідчим викладені в поданні без належної мотивації, тобто без доказів можливості вчинення підозрюваним тих дій, на які слідчий посилається в поданні, більш того, такі не були наведені і безпосередньо в судовому засіданні.

Крім того, в своєму поданні слідчий зазначає, що ним були розглянуті матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002236 від 22.03.2013 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, однак як слідує з доданого до матеріалів справи витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження було порушено за ч. 2 ст. 121 КК України, більш того навіть у самому тексті подання зазначається то одна, то друга частині статті закону, що унеможливлює точне встановлення юридичної оцінки його дій - а фактичну правову кваліфікацію його дій, як цього вимагає п. 2 ч. 1 ст. 184 КПК України.

Більш того, в своєму поданні слідчий вказує, що ОСОБА_2, був вже неодноразово засуджений та вчинив нове кримінальне правопорушення, "перебуваючи на іспитовому строку", у іншому місті подання, навпаки зазначає, що той "звільнений умовно-достроково", однак згідно долученої самим же слідчим до матеріалів справи довідки, слідує, що відповідно до постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 24.12.2008 р. ОСОБА_2 був умовно-достроково звільнений від відбування покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.05.2006 р. з не відбутою частиною в 1 рік 7 місяців 9 днів, що призводить до викривлення фактичних обставин, викладених слідчим, та неможливості послугуватись таким процесуальним документом взагалі.

Виходячи з беззаперечних вимог ст. ст. 181 ч. 6, 199 ч. 1 КПК України клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу повинне бути подане до суду не пізніше ніж за п'ять днів до закінчення дії попередньої ухвали проте, ця норма закону була безпідставно порушена, оскільки строк дії ухвали закінчується 24.05.2013 р., але клопотання фактично до суду надійшло лише 22.05.2013 р.

Враховуючи, що слідчим під час звернення до суду грубо порушені всі норми процесуального закону, котрі стосуються вирішення питань застосування інституту запобіжного заходу (ст. ст. 2, 9, 40, 184 КПК України) зазначені вище, таке клопотання є незаконним, безпідставним та немотивованим, а в діяннях прокурора, який повинен здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, суд вбачає невиконання прокурором прокуратури м. Чернігова своїх обов'язків відповідно до вимог ст. 36 КПК України, це призвело до порушення прав інших учасників кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 184, 193, 194, 196, 199, 309 КПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під домашнім арештом ОСОБА_2 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя В.М. Розинко