АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/4057/15-к Номер провадження 11-сс/786/237/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 303 КПК
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2015 року за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0001658

з участю прокурора: ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_6 звернулася до Апеляційного суду Полтавської області з апеляційною скаргою, у якій прохає скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2015 року про відмову в задоволенні її скарги на постанову слідчого СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 від 28 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження, та постановити нову ухвалу.

Покликається на те, що слідчим суддею місцевого суду не було дано належної оцінки встановленим даним, а висновки слідчого судді є необґрунтованими.

Інші учасники судового провадження ухвалу не оскаржували, заперечень на апеляційну скаргу не надавали.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 від 28 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження.

Згідно з оскаржуваною ухвалою, 04 вересня 2013 року до Полтавського РВ УМВС Українни в Полтавській області з відділу державної виконавчої служби Полтавського РУЮ надійшло подання державного виконавця ОСОБА_9 від 27 серпня 2013 року за № 16305 щодо вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності за ознаками ст. 164 КК України ОСОБА_10 , оскільки останній злісно ухиляється від сплати на користь ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку на утримання дітей ОСОБА_11 , 2009 року народження, та ОСОБА_12 , 2011 року народження, за виконавчим листом Полтавського районного суду від 28.11.2012 року № 2/1625/422/12.

За даним фактом було відкрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001658 від 05 вересня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

В ході проведення досудового розслідування за даним кримінальним правопорушенням факт злісного ухилення від сплати аліментів не знайшов свого підтвердження, оскільки державний виконавець не в повному обсязі виконав надані йому законодавством повновадження щодо виконання виконавчого листа від 28.11.2012 року № 2/1625/422/12.

З огляду на викладене, пославшись також на те, що державний виконавець не надав до свого подання відомості щодо розрахунку заборгованості ОСОБА_10 по аліментах з зазначенням таких виплат помісячно, місцевий суд дійшов висновку, що надані довідки-розрахунки не свідчать про факт злісності в ухиленні від сплати аліментів, та відмовив у задоволенні скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевішивши матеріали скарги і кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 05 вересня 2013 року за поданням ВДВС Полтавського РУЮ до ЄРДР за № 0001658 внесено інформацію про кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, за фактом злісного ухилення ОСОБА_10 від сплати аліменів за виконавчим листом Полтавського районного суду від 28.11.2012 року № 2/1625/422/12.

Згідно з поданням ВДВС Полтавського РУЮ, у ОСОБА_10 відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення за вказаним виконавчим листом, на неодноразові виклики та попередження ОСОБА_10 не реагує, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість на суму 9633,30 грн. по аліментах на утримання дітей ОСОБА_11 , 2009 року народження, та ОСОБА_12 , 2011 року народження, і на суму 5000 грн. по аліментах на утримання дружини.

В ході досудового розслідування під час допиту ОСОБА_10 у якості свідка 02 жовтня 2013 року, останнім було зазначено, що він працює неофіційно на посаді продавця-консультанта ПП "Імперія вікон та дверей". При цьому, ОСОБА_10 зазначає, що до моменту допиту передавав ОСОБА_6 , гроші різними сумами, але водночас вказує, що до моменту допиту аліменти не платив, а виплачував взятий у 2011 році кредит в сумі 10 000 грн.

Під час допиту ОСОБА_6 у якості потерпілої 02 жовтня 2013 року остання вказувала, щощо від ОСОБА_10 аліменти не сплачувалися.

Постановою слідчого СВ Полтавського РВ від 29 жовтня 2013 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки, як вказано у постанові, в ході проведення досудового розслідування факт злісного ухиляння від сплати аліментів не знайшов свого підтвердження, державний виконавець не в повному обсязі виконав надані йому законодавством повноваження, зокрема, у не зробив запит у відповідні органи для встановлення доходів боржника, не виніс постанову про накладення штрафу на боржника, та, у порушення п.2 ч.2 ст. 60 КПК України, не надав до свого подання відомості щодо розрахунку заборгованості помісячно.

Постановою прокурора прокуратури Полтавського району ОСОБА_8 від 21 січня 2014 року постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасована, оскільки в ході досудового розслідування не було вжито всіх заходів до швидкого, повного та неупередженого розслідування вказаної події, зокрема, не витребувано довідки про доходи ОСОБА_10 , не долучено матеріали виконавчого провадження.

26 червня 2014 року ОСОБА_10 було повторно надано пояснення, що він працює без офіційного працевлаштування, а визначені рішенням суду аліменти ним не сплачувалися у зв`язку з тим, що він виплачував взятий раніше кредит на суму 22 000 грн., а після сплати кредиту почав виплачувати аліменти у довільних сумах.

Постановою слідчого СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області від 28 листопада 2014 року кримінальне провадження закрито з тих же підстав, тобто, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, так як в ході проведення досудового розслідування факт злісного ухиляння від сплати аліментів не знайшов свого підтвердження, державний виконавець не в повному обсязі виконав надані йому законодавством повноваження, зокрема, у не зробив запит у відповідні органи для встановлення доходів боржника, не виніс постанову про накладення штрафу на боржника, та, у порушення п.2 ч.2 ст. 60 КПК України, не надав до свого подання відомості щодо розрахунку заборгованості помісячно.

Відповідно до примітки до статті 164 КК України, під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за шість місяців відповідних платежів.

За змістом ст.ст. 92,93 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим не було враховано вимоги вказаних норм закону та не вжито заходів для перевірки відомостей, отриманих під час допитів ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , в тому числі, з приводу місця роботи ОСОБА_10 , його доходів, можливості виконання ним судового рішення. Також відсутні будь-які дані про перевірку слідчим наявності чи відсутності у діях ОСОБА_10 ознак невиконання рішення суду, які призвели до виникнення заборгованості зі сплати аліментів.

Покликання слідчого у своїй постанові на ненаправлення державним виконавцем запитів щодо доходів боржника та невинесення постанов про притягнення останнього до відповідальності не позбавляє слідчого обов`язку проводити слідчі (розшукові) дій, у тому числі, направляти відповідні запити та допитувати осіб, які можуть мати відомості, що стосуються діяння.

У звя`язку з зазначеним, висновки слідчого судді про те, що зібрані матеріали не свідчать про факт злісності в ухиленні від сплати аліментів є передчасними, а тому ухвала підлягає скасуванню.

Водночас, у своїй постанові слідчий послався на неіснуючі норми закону, на що слідчий суддя не звернув уваги.

Так, п.2 ч.2 ст. 60 КПК України, на яку покликається слідчий, зазначаючи про ненадання державним виконавцем відомостей про розрахунки заборогованості, визначає поняття заявника у кримінальному провадженні та визначає його права.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 407, 411, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2015 року - скасувати та постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 від 28 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження № 0001658 - скасувати, а матеріали направити слідчому для подальшого розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

с у д д і :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4