Справа № 1407/1-206/11
ВИРОК

іменем України

"15" червня 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Дробинського О.Е.,

при секретарі Каракадько Ю.В.,

з участю прокурора Арделі А.М.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

представника служби у справах дітей Вознесенської міської ради ОСОБА_2,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_3,

потерпілого ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається на другому курсі Вознесенського професійного аграрного ліцею №32, не працює, не одруженого, зареєстрованого за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично мешкаючого за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Калініна, будинок №161, судимого

-06.10.2010 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування основного покарання в порядку ст. ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком випробування 1 рік,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В :

04 листопада 2010 року в вечірній час біля 19 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області підсудний ОСОБА_5 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно якого за постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 лютого 2011 року /Справа № 1407-1-Н-02/2011/ кримінальну справу закрито із застосуванням примусового заходу виховного характеру в виді направлення неповнолітнього ОСОБА_6 до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків на строк один рік, проходячи по провулку Бузькому, шляхом вільного доступу проникли на територію подвір`я домоволодіння за адресою: місто Вознесенськ, провулок Бузький, 18, звідки таємно викрали велосипед Азимут вартістю 1750 гривень 00 копійок, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 1750 гривень 00 копійок.

Через декілька днів потерпілий ОСОБА_4 побачив викрадений у нього велосипед Азимут у неповнолітнього ОСОБА_7, та забрав його, внаслідок чого ним не заявлений цивільний позов по кримінальній справі, так як після вилучення ним велосипеда Азимут у неповнолітнього ОСОБА_7, його ж власними діями, йому було повністю усунуто заподіяну цим злочином матеріальну шкоду.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 вину не визнавав, та пояснив, що в вечірній час 04 листопада 2010 року він знаходився на вулиці разом із ОСОБА_8. До них приєднався малолітній ОСОБА_6. Коли вони проходили по провулку Бузькому, біля двору одного із родичів потерпілого ОСОБА_4, то ОСОБА_6, перестрибнув через паркан у двір, а він та ОСОБА_8 залишалися на вулиці. На прохання малолітнього ОСОБА_6 він лише відчинив калитку, після чого ОСОБА_6 викотив з двору велосипед Азимут. Він разом із ОСОБА_8 казали малолітньому ОСОБА_6 поставити велосипед на місце, але ОСОБА_6 покотив велосипед до берега річки Південний Буг. Він та ОСОБА_8 залишалися на вулиці, та чекали ОСОБА_6, який повернувшись, повідомив їм, що заховав велосипед на березі річки. Лише наступного дня він забрав цей велосипед собі, після чого віддав його своєму знайомому ОСОБА_7 в рахунок погашення боргу. Вину у викраденні велосипеда не визнавав, а пояснював, що він лише розпорядився майном, викраденим іншою особою. Але після допиту потерпілого ОСОБА_4, всіх свідків по кримінальній справі, та дослідження матеріалів кримінальної справи, визнав свою вину у викраденні велосипеда Азимут разом із малолітнім ОСОБА_6.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 04 листопада 2010 року в вечірній час біля 19 годин 00 хвилин він на своєму велосипеді Азимут заїхав до родичів, які мешкають за адресою: місто Вознесенськ, провулок Бузький, будинок №18. Він зайшов до літньої кухні, залишивши велосипед на подвір`ї. Коли через деякий час вирішив їхати на велосипеді додому, та виявив, що велосипед зник із двору. Він став шукати свій велосипед, та побачив його через декілька днів у неповнолітнього ОСОБА_7. На його питання ОСОБА_7 розповів йому, що даний велосипед Азимут йому віддав ОСОБА_5, який ненавмисно пошкодив йому перед цим мобільний телефон, упустивши телефон на підлогу. Таким чином ОСОБА_5 відшкодував йому /тобто ОСОБА_7/ шкоду, завдану внаслідок пошкодження мобільного телефона.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що його знайомий ОСОБА_5, на початку листопада 2010 року ненавмисно пошкодив його мобільний телефон Самсунг, упустивши телефон на підлогу. Через декілька днів ОСОБА_5 сказав йому, що в рахунок відшкодування пошкодженого мобільного телефона, він хоче віддати свій велосипед. Вони вдвох прийшли до помешкання ОСОБА_5, на вулиці Калініна, де ОСОБА_5 віддав йому спортивний велосипед Азимут світло-зеленого кольору. Коли він катався на цьому велосипеді, то його наздогнав ОСОБА_4, і повідомив, що даний велосипед був викрадений у нього, та належить йому. Він відразу повернув ОСОБА_4 велосипед. Після чого він пішов шукати ОСОБА_5, щоб з`ясувати ситуацію по велосипеду Азимут. Зустрів він ОСОБА_5 неподалік від його помешкання, в кампанії його друзів ОСОБА_6 та ОСОБА_8. Він розпочав розмову з ОСОБА_5 з приводу ситуації, що склалася навколо велосипеда Азимут, на що ОСОБА_5 розповів йому, що він разом із ОСОБА_6 викрали даний велосипед. Через деякий час, вони четверо, тобто він, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 пішли до потерпілого ОСОБА_4, де ОСОБА_5 та ОСОБА_6 віддали потерпілому ОСОБА_4 два ліхтаря від велосипеда, і в його присутності зізналися потерпілому ОСОБА_4, що саме вони вдвох, тобто ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викрали велосипед.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що в першій декаді листопада 2010 року він знаходився у свого знайомого ОСОБА_4, і саме в цей час до нього прийшли четверо неповнолітніх: ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8. В його присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 віддали потерпілому ОСОБА_4 два ліхтаря від велосипеда, і в його присутності зізналися потерпілому ОСОБА_4, що саме вони вдвох, тобто ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викрали велосипед Азимут, який ОСОБА_4 через декілька днів вилучив у ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 04 листопада 2010 року в вечірній час біля 19 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 проходили по провулку Бузькому. Проходячи повз будинку за адресою: місто Вознесенськ, провулок Бузький №18, він із ОСОБА_5 вирішили викрасти велосипед Азимут, який знаходився на території подвір`я даного домоволодіння, та належав потерпілому ОСОБА_4. ОСОБА_8 закликав його та ОСОБА_5 не красти велосипеда, але вони його не послухали, та викрали велосипед. Викрадений велосипед ОСОБА_5 віддав через декілька днів своєму знайомому ОСОБА_7, так як ненавмисно пошкодив йому перед цим мобільний телефон, упустивши телефон на підлогу. Таким чином ОСОБА_5 відшкодував ОСОБА_7 шкоду, завдану внаслідок пошкодження мобільного телефона.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 04 листопада 2010 року в вечірній час біля 19 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проходили по провулку Бузькому. Проходячи повз будинку за адресою: місто Вознесенськ, провулок Бузький №18, ОСОБА_6 вирішив викрасти велосипед Азимут, який знаходився на території подвір`я даного домоволодіння, та належав потерпілому ОСОБА_4. Він та ОСОБА_5 закликали ОСОБА_6 не красти велосипеда, але ОСОБА_6 їх не послухав та викрав велосипед. Викрадений велосипед через декілька днів ОСОБА_5 віддав своєму знайомому ОСОБА_7, так як перед цим ОСОБА_5 ненавмисно пошкодив ОСОБА_7 мобільний телефон, упустивши телефон на підлогу. Таким чином ОСОБА_5 відшкодував ОСОБА_7 шкоду, завдану внаслідок пошкодження мобільного телефона.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона обіймає посаду слідчого Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області. В її провадженні під час проведення досудового слідства знаходилася кримінальна справа, порушена відносно неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за фактом таємного викрадення велосипеда Азимут у потерпілого ОСОБА_4. В судовому засіданні вона повідомила, що 17 листопада 2010 року вона допитала в якості свідка по кримінальній справі ОСОБА_8, в присутності матері ОСОБА_12, відповідно до вимог КПК України. Під час допиту в якості свідка неповнолітній ОСОБА_8 повідомив, що 04 листопада 2010 року в вечірній час біля 19 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проходили по провулку Бузькому. Проходячи повз будинку за адресою: місто Вознесенськ, провулок Бузький №18, ОСОБА_6 із ОСОБА_5 вирішили викрасти велосипед Азимут, який знаходився на території подвір`я даного домоволодіння, та належав потерпілому ОСОБА_4. ОСОБА_8 закликав їх, тобто ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не красти велосипеда, але вони його не послухали, та викрали велосипед. Викрадений велосипед ОСОБА_5 віддав через декілька днів своєму знайомому ОСОБА_7, так як ненавмисно пошкодив йому перед цим мобільний телефон, упустивши телефон на підлогу. Таким чином ОСОБА_5 відшкодував ОСОБА_7 шкоду, завдану внаслідок пошкодження мобільного телефона.

Крім того вина ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи, а саме:

-протоколом усної заяви про злочин, в якій потерпілий ОСОБА_4 повідомив про обставини викрадення його велосипеда Азимут, що мав місце 04 листопада 2010 року в вечірній час біля 19 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області із двору будинку за адресою: місто Вознесенськ, провулок Бузький №18, та був скоєний неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6. /а.с.6/.

-протоколом огляду місця події, з якого вбачається, що з території двору будинку №18, розташованого в провулку Бузькому міста Вознесенська, 04 листопада 2010 року було викрадено велосипед Азимут. /а.с.7/.

-довідкою, відповідно до якої, вартість велосипеда Азимут станом на 04 листопада 2010 року складає 1750 гривень 00 копійок. /а.с.14/.

-Постановою про визнання велосипеда Азимут речовим доказом по кримінальній справі. /а.с.16/.

Суд критично оцінює покази неповнолітнього свідка ОСОБА_8, який був допитаний в судовому засіданні, та змінив покази в судовому засіданні, пояснюючи непричетність підсудного ОСОБА_5 щодо викрадення ним велосипеда потерпілого ОСОБА_4, на відміну від показів, даних на досудовому слідстві, щодо причетності підсудного ОСОБА_5 щодо викрадення ним велосипеда потерпілого.

Покази свідка ОСОБА_8 дані ним в судовому засіданні суперечать всім іншим матеріалам кримінальної справи, та не можуть бути прийняті судом для обгрунтування вироку по кримінальній справі.

Суд знаходить доведеною вину підсудного ОСОБА_5 та кваліфікує його умисні дії, за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Висновок органу досудового слідства, щодо вчинення злочину підсудним ОСОБА_5 з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб, судом не визнаний та підлягає виключенню з обвинувачення підсудного ОСОБА_5, так як ним вчинено таємне викрадення чужого майна повторно, за попередньою змовою групою осіб з малолітньою особою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто з особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

При визначенні покарання підсудному ОСОБА_5 суд в якості обставини, яка пом`якшує йому покарання, визнає вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудному ОСОБА_5 суд визнає рецидив злочинів.

З думкою захисника, що обставинами які пом`якшують покарання підсудному ОСОБА_5 може бути визнано його щире каяття та активне сприяння розкриттю скоєного ним злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди, суд не може погодитися, в зв`язку з тим, що під час судового слідства підсудний ОСОБА_5 суттєво змінював покази щодо обставин скоєння ним цього злочину, та при допиті його в якості підсудного взагалі не визнавав своєї вини щодо вчинення ним цього злочину. В судовому засіданні також встановлено, що з боку підсудного ОСОБА_5 відсутнє добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди. Цивільний позов по кримінальній справі не заявлений потерпілим ОСОБА_4 внаслідок його активних дій, щодо розшуку викраденого у нього велосипеда, так як після вилучення потерпілим велосипеда Азимут у неповнолітнього ОСОБА_7, його ж власними діями, йому було повністю усунуто заподіяну цим злочином матеріальну шкоду.

При визначенні покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, умови життя підсудного, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я самого підсудного, а також стан здоров`я з ознаками інвалідності його батька та бабусі, стать та вік підсудного, те що він закінчує другий курс Вознесенського аграрного професійного ліцею, посередньо характеризується за місцем навчання, та позитивно характеризується за місцем проживання, має судимість, та вчинив злочин середньої тяжкості в період іспитового строку випробування.

З урахуванням всіх обставин кримінальної справи, при призначенні покарання неповнолітньому підсудному ОСОБА_5 крім обставин, передбачених у ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує умови життя та виховання підсудного, вплив дорослих на його виховання та поведінку, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього підсудного ОСОБА_5.

Також з урахуванням всіх обставин кримінальної справи, враховуючи тяжкість злочину, його наслідки, та інші обставини справи, суд дійшов висновку, що повинно бути призначено покарання в виді арешту, відповідно до найнижчої межі самого м`якого виду покарання, встановленого в санкції ч.2 ст.185 КК України, з врахуванням вимог та положень ст.101 КК України, щодо тримання неповнолітніх в умовах ізоляції в спеціально пристосованих установах, та не знаходить підстав для можливості призначення покарання неповнолітньому підсудному ОСОБА_5 із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України, або для призначення покарання неповнолітньому підсудному ОСОБА_5 із застосуванням ст.69 КК України.

Суд вважає, що даний вид покарання у виді арешту відносно неповнолітнього підсудного ОСОБА_5 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання неповнолітньому підсудному ОСОБА_5, який був засуджений за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2010 року до 3 років позбавлення волі, та звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком випробування на 1 рік.

Питання про речові докази, підлягають вирішенню відповідно до п.5 ч.1 ст.81 КПК України. /а.с. 15-16/.

На підставі викладеного, керуючись ст. 323, ст.324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею в виді 15 /п`ятнадцяти/ діб арешту.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2010 року, та остаточно до відбування покарання ОСОБА_5 призначити 03 /три/ роки 01 /один/ день позбавлення волі, обчислюючи строк відбування покарання з дня його взяття під варту, зарахувавши в строк відбування покарання тримання його під вартою з 03 березня 2011 року по 05 травня 2011 року.

Засудженому ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без зміни підписку про невиїзд.

Речовий доказ по кримінальній справі: спортивний велосипед Азимут, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити йому, як законному власнику даної речі. /а.с. 15-16/.

Апеляції на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд на протязі 15 діб з моменту оголошення вироку, а засудженим в той же строк, з моменту одержання копії вироку.

Суддя: О. Е. Дробинський