Справа № 296/2146/15-к
Вирок
Іменем України
23 березня 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Житомирі криміналь¬не провадження № 0000600, по якому обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Житомира, ук¬раїнець, громадянин України, проживаючий за адресою в АДРЕСА_1 , не працюючий, раніше не судимий ,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 29.01.2015 року близько 10 год. 30 хв. поблизу будинку №10, що по вул. Шевченка, в м. Житомирі, незаконно, шляхом знахідки, придбав наркотичний засіб опій ацетильований, масою 0,608 грам який незаконно, без мети збуту, зберігаючи при собі в цей же день в період часу з 10 год. 30 хв. до 11 год. 00 хв. переніс вулицями міста Житомира до буд. №3, що по майдану Перемоги в м. Житомирі. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 , зберігаючи вищевказаний наркотичний засіб при собі, скориставшись автомобілем служби таксі марки «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1 в період часу з 11 год. 00 хв. до 12 год. 30 хв. перевіз його вулицями міста Житомира до буд. № 26, що по вул. Жуйка в м. Житомирі. 29.01.2015 року о 12 год. 30 хв. під час проведення огляду місця події за адресою м. Житомир, вул. Жуйка, буд. 26, у ОСОБА_4 працівники міліції виявили та вилучили три медичні шприци частково заповнені рідиною коричневого кольору, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, масою 0,608 грам /по вазі сухої речовини/, який ОСОБА_4 придбав, зберігав та перевозив для власних потреб, без мети збуту.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

24.02.2015 року між старшим прокурором прокуратури м. Житомира ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000600 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців . Згідно зі ст. 76 КК України із покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.3 повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, п.4 періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, за яким належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 24.02.2015 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України узгоджене сторонами покарання 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання якщо він протягом іспитового строку терміном 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п. 3, 4 статті 76 КК України : повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 553 гривні 41 копійку витрат на проведення експертиз.

Наркотичні засоби, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів УМВС України в Житомирській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1