Справа № 359/1765/15-к
Провадження № 1-в/359/104/2015
У Х В А Л А
Іменем України

10 березня 2015 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль клопотання засудженого про вирішення питання про застосування ЗУ "Про амністію у 2014 році" відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
в с т а н о в и в :
Вироком Обухівського районного суду Київської області від 27.08.2014 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України та на підставі ст. 71 КК України, призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно вищевказаного вироку засуджений відбуває покарання в Бориспільській ВК №119.

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього ЗУ "Про амністію у 2014 році". Представник адміністрації БВК та засуджений ОСОБА_4 надали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Прокурор заперечив проти клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, КК України та цього Закону.

19 квітня 2014 року вступив в силу ЗУ "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.

Згідно ст. 9 ЗУ "Про амністію в 2014 році" питання щодо застосування амністії вирішує суд за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. "в" ст. 8 ЗУ "Про амністію у 2014 році" амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №233-757/0/4-14 від 26 травня 2014 року "Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін", що формулювання "знову вчинили тяжкий та особливо тяжкий злочин" в п. "б" ст. 8 ЗУ "Про амністію у 2014 році", з огляду на його семантичне тлумачення свідчить, що попередньо вчинений злочин особою, яка під час відбуття покарання звільнилася з місць позбавлення волі умовно-достроково, має також бути не лише умисним, а й за класифікацією злочинів відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких. Вчинення попередньо або в наступному умисних злочинів невеликої чи середньої тяжкості не є підставою для незастосування ЗУ "Про амністію у 2014 році". Іншими словами, амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнилися з місць позбавлення волі умовно-достроково за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин у період наявності судимості (мають непогашену чи незняту судимість за попередньо вчинений тяжкий та особливо тяжкий злочин). Аналогічне, з огляду на попередню тезу, випливає із п. "в" ст. 8 ЗУ "Про амністію у 2014 році".

Таким чином, амністія не може бути застосована до осіб, які звільненні судом від відбування покарання з випробуванням за умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин, і які протягом визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 є умисним злочином, та згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Як вбачається з вироку Обухівського районного суду Київської області від 27.08.2014 року, ОСОБА_4 до закінчення іспитового строку, визначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року, вчинив злочин передбачений ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України є умисним злочином, за який встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, тобто у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 був звільнений від відбування покарання з випробуванням за умисний тяжкий злочин, і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього амністії.

Керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539, КПК України, п. "в" ст. 8, ст. 9 Закону України "Про амністію у 2014 році", ст. ст. 1, 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", ст. 12, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, суд

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про вирішення питання про застосування відносно нього ЗУ "Про амністію у 2014 році" відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1