Справа № 395/1080/14-к
Провадження № 1-кп/395/33/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора прокуратури Новомиргородського району Кіровоградської області ОСОБА_2 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , представника ССД Новомиргородської райдержадміністрації ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000151 від 09.04.2014 р., стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Орловець, Городищенського району Черкаської області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, не працює і не навчається, раніше не судимий,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, не працює і не навчається, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що 08 квітня 2014 року близько 08 години ранку ОСОБА_11 і ОСОБА_12 прийшли до домоволодіння ОСОБА_13 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де стали допомагали останньому по господарству. Зайшовши до приміщення гаража в той же день близько 10 години, ОСОБА_11 виявив на поличці в гаражі мідний кабель і вирішив викрасти чуже майно. Скориставшись тим, що поблизу не було господаря, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із корисливих спонукань, ОСОБА_11 таємно та протиправно викрав 12 метрів кабелю ПВЗ, вартість якого з урахуванням зносу становить 961 гривню 20 копійок, та заховав його під листом шиферу на території сусіднього нежилого домоволодіння по АДРЕСА_4 . Після цього ОСОБА_11 повідомив про вчинену ним крадіжку кабелю ОСОБА_14 та, вступивши з останнім в злочинну змову на заволодіння чужим майно групою осіб, попросив останнього переховати викрадений кабель, на що останній погодився. Тоді ОСОБА_15 , діючи злагоджено із ОСОБА_16 , з корисливих спонукань, скориставшись тим, що поблизу не було господаря, переховав викрадений кабель на території того ж сусіднього нежилого домоволодіння під деревом, маючи намір в подальшому разом із ОСОБА_16 обернути його на свою користь.

В подальшому ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , обпаливши кабель, здали мідь на пункт прийому металобрухту, а отриманими коштами розпорядились на свій розсуд.
Таким чином, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 завдали потерпілому ОСОБА_17 своїми злочинними діями матеріального збитку на загальну суму 961 гривню 20 копійок.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачених потрібно визнати винними у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Висновки суду про винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину ґрунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_11 і ОСОБА_12 винність у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у ході судового розгляду визнали повністю і пояснили, що справді за попередньою змовою групою осіб викрали чуже майно за наведених обставин.

Окрім показань обвинувачених у суді, їх причетність до вчиненого повністю підтверджуються письмовими доказами у справі:

протоколом огляду місця події від 09.04.2014 р., під час якого працівниками міліції було виявлено відсутність майна у гаражі потерпілого ОСОБА_13 ;

протоколом огляду місця події від 10.04.2014 р., в ході якого працівниками міліції було виявлено та вилучено мідний кабель загальною вагою 2,4 кг;

протоколом огляду місця події від 30.05.2014 р., в ході якого працівниками міліції був оглянутий мідний кабель загальною довжиною 11,75 м;

висновком судово-товарознавчої експертизи № 853 від 08.05.2014 р., що вартість викраденого майна потерпілого з урахуванням зносу становить 961 грн. 20 коп.;
іншими матеріалами кримінального провадження.

Оскільки показання обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у суді послідовні, логічні та узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами у справі, суд визнає їх правдивими.

При призначенні обвинуваченим покарання обставинами, які його пом`якшують, суд визнає: їх щире каяття, а також вчинення злочину неповнолітніми (пп. 1, 3 ч. 1 ст. 66 КК України).

При призначенні міри покарання обвинуваченим за вчинене, суд враховує характер і ступінь тяжкості вказаного злочину, а також особу:

ОСОБА_3 , задовільний стан його здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси неповнолітньої особи, ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння, умови життя та виховання неповнолітнього, який проживає з батьками, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем колишнього навчання і постійного проживання зарекомендував себе посередньо, має задовільні житлово-побутові умови;

ОСОБА_4 , задовільний стан його здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси неповнолітньої особи, ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння, умови життя та виховання неповнолітнього, який проживає з матір`ю, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем колишнього навчання і постійного проживання зарекомендував себе посередньо, має задовільні житлово-побутові умови.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі.

Тому потрібно прийняти рішення про звільнення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. ст. 75, 104 КК України, якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції (пп. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України).

Згідно вимогам:

ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» потрібно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Оскільки у даному випадку обвинувачені ОСОБА_11 і ОСОБА_12 є неповнолітніми та обвинувачуються у скоєнні умисного злочину, що відноситься до категорії середньої тяжкості та який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, у судовому засіданні дали згоду на звільнення від кримінального покарання внаслідок амністії, їх слід звільнити від відбування призначеного судом покарання.

Перешкод для застосування амністії, передбачених ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», судом не встановлено.

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, суд виходить з того, що з вини обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 внаслідок злочину була заподіяна шкода потерпілому ОСОБА_17 на загальну суму 961 грн. 20 коп.

Під час досудового розслідування і судового розгляду справи потерпілий не пред`явив цивільний позов про відшкодування завданої злочином шкоди.

Тому підстав для постановлення рішень про майнові стягнення і відшкодування процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого (ч. 1 ст. 331 КПК України).

Оскільки під час досудового розслідування обвинуваченим запобіжний захід не обирався, а в ході судового розгляду справи сторони ніяких клопотань з цього приводу не заявляли, суд вважає, що до набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_18 і ОСОБА_14 обирати не потрібно.

На підставі наведеного, ст. ст. 1, 8-10, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р., ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись ст. ст. 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік.

ОСОБА_10 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік.

Згідно ст. ст. 75, 104 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки, та визначити іспитовий строк 01 (один) рік.

Відповідно до пп. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Звільнити обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 від відбування покарання у зв`язку зі скоєнням злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р.

Речові докази, після набрання вироком законної сили: мідний кабель вагою 2,4 кг, що належить потерпілому ОСОБА_17 і знаходиться на зберіганні в Новомиргородському РВ УМВС України в Кіровоградській області, повернути зазначеному володільцеві.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_18 і ОСОБА_14 , не обирати.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами до апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:

суддя ОСОБА_19

Згідно з оригіналом:

суддя ОСОБА_20