Справа № 580/1210/14-к
Номер провадження 1-кп/580/7/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2015 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі:головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Петропавлівськ-Камчатський Російської Федерації, росіянина, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не військо-возобовязаного, не працюючого, зареєстро-ваного та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.06.1992 року Лебединським райсудом за ч. 3

ст. 17 ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 81 КК України (в ред.

1960 р.) до 5 років позб. волі;

- 27.09.1996 року Лебединським райсудом за ч. 2

ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 141, ч. 2 ст. 143, ст. 42

КК України (в ред. 1960 р.) до 4 років позбавл.

волі з конф. майна;

- 06.11.2000 року Лебединським райсудом за ч. 2

ст. 141 КК України (в ред. 1960р.) до 3 років позбавл. волі з конф. майна;

- 05.06.2002 року Червоногвардійським райсудом

м. Макіївки за ст.ст. 391, 71 КК України до 1

року 4 місяців позбавл. волі;

- 10.11.2004 року Лебединським райсудом за ч. 2

ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 188, ч. 1 ст.

263, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 307, ст. 70 КК України до

5 років позбавл. волі з конф. майна;

- 25.06.2009 року Лебединським райсудом за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавл. волі;

- 02.10.2009 року Ямпольским райсудом за ст. 395,

ч. 4 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавл.

волі;

- 04.10.2010 року Лебединським райсудом за ч. 3

ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст.

309, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 70 КК України до 4 років

позбавлення волі;

- 11.06.2014 року Лебединським райсудом за ч. 1

ст. 263, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 71 КК України до 1

року 1 місяця позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України;

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 о 15 год. 10 травня 2014 року, під час проходження лікування в протитуберкульозному відділенні Лебединської центральної районної лікарні ім. К.О. Зільберника, розташованому по вул. Першогвардійська 18 в м. Лебедині Сумської області, де в той же час перебував на лікуванні ОСОБА_8 , дізнався, що у останнього є мобільний телефон і діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_8 повідомив потерпілому неправдиві відомості про те, що має потребу зателефонувати з цього мобільного телефону, після чого поверне зазначене майно власнику, і не маючи наміру виконувати обіцяне, за згодою ОСОБА_8 взяв зі столу палати № 6 протитуберкульозного відділення Лебединської ЦРЛ мобільний телефон марки Nokia - 1280 чорного кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 276 від 26.06.2014 року становить 386 грн. 64 коп., виніс його за межі лікарні, а в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 20 травня 2014 року під час проходження лікування в протитуберкульозному відділенні Лебединської ЦРЛ ім. К.О. Зільберника по вул. Першогвардійська 18 в м. Лебедині Сумської області, де в той же час на лікуванні перебував ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_6 дізнався, що ОСОБА_10 для спілкування із своїми знайомими використовує мобільний телефон і о 15 год. 30 хв. цього дня діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_9 повідомив йому неправдиві відомості про те, що йому необхідно зателефонувати з цього мобільного телефону, після чого він поверне зазначене майно і не маючи наміру виконувати обіцяне, отримав від ОСОБА_9 мобільний телефон марки Nokia - 1280 чорного кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 251 від 18.06.2014 року становить 206 грн. 60 коп., відійшов від останнього за будівлю протитуберкульозного відділення, а в подальшому залишив з викраденим майном територію лікарні та розпорядився мобільним телефоном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 о 22 год. 28 липня 2014 року, перебуваючи на законних підставах в будинку по АДРЕСА_2 , за місцем тимчасового проживання його знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_12 і будучи обізнаним, що ОСОБА_5 має мобільний телефон, попросив у нього дозволу скористатись цим телефоном на що останній відмовив. Тоді обвинувачений, діючи умисно, повторно, відкрито, з метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, в присутності ОСОБА_12 , не зважаючи на заперечення ОСОБА_5 , який будучи фізично слабшим пручався і намагався перешкодити незаконним діям обвинуваченого, засунув руку в кишеню штанів потерпілого, подолавши таким чином його опір, витіг з кишені мобільний телефон марки Fone 1290, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 348 від 07.08.2014 року становить 50 грн. 00 коп., виніс його з кімнати та сховав до кишені своєї курточки.

Крім того, наступного ранку, о 8 год. 29 липня 2014 року, покидаючи господарство по АДРЕСА_2 , яке перебувало в користуванні ОСОБА_5 , обвинувачений побачив на його подвірї велосипед останнього і діючи умисно, повторно, відкрито, з метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, взяв цей велосипед марки Україна з рамою відкритого типу бузкового кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 348 від 07.08.2014 року становить 250 грн. 00 коп., виїхав на ньому за межі зазначеного домогосподарства, а коли його дії помітила ОСОБА_12 і стала кричати йому щоб він залишив чуже майно власнику, він не припинив свої незаконні дії а навпаки - відповів їй, що повернеться і покинув з викраденими велосипедом і мобільним телефоном місце вчинення злочину, а в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 300 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у викраденні майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що в травні 2014 року проходив курс лікування в протитуберкульознму відділенні Лебединської центральної районної лікарні ім. К.О. Зільберника по вул. Першогвардійська 18 в м. Лебедині, де в той же час лікувалися громадяни ОСОБА_8 та ОСОБА_10 і дізнавшись, що у них є мобільні телефони та діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, перебуваючи на території лікарні вдень 10.05.2014 року повідомив ОСОБА_8 неправдиві відомості про те, що має потребу зателефонувати з його мобільного телефону, після чого поверне зазначене майно, і не маючи наміру виконувати обіцяне, за згодою ОСОБА_8 о 15 годині цього дня взяв зі столу палати протитуберкульозного відділення Лебединської ЦРЛ мобільний телефон останнього марки Nokia чорного кольору виніс його за межі лікарні, а в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, продавши незнайомому чоловіку за 50 грн., а о 15 год. 30 хв. 20.05.2014 року повідомив ОСОБА_11 неправдиві відомості про те, що йому необхідно зателефонувати з мобільного телефону потерпілого, після чого він поверне зазначене майно і не маючи наміру виконувати обіцяне, отримав від ОСОБА_9 мобільний телефон марки Nokia теж чорного кольору, після чого залишив з викраденим майном територію лікарні та розпорядився мобільним телефоном на власний розсуд, продавши його незнайомому чоловіку за 50 грн.

Своєї вини у викраденні майна ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_6 спочатку не визнавав, мотивуючи це тим, що заволодів речами останнього не маючи мети незаконного збагачення, а в подальшому теж визнав свою вину у вчиненні злочину повністю, щиро розкаявся і пояснив суду, що о другій половині дня 28.07.2014 року прийшов в гості в домогосподарство свого знайомого ОСОБА_5 , розташоване по АДРЕСА_2 , де разом з господарем, співмешканкою останнього ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими знайомими допізна вживав спиртні напої.

Ввечері, перебуваючи на веранді будинку він помітив у ОСОБА_5 мобільний телефон, скористався ним з дозволу власника і повернув його останньому. А коли той пішов спати знайшов його в одній з кімнат будинку, знову попросив скористатись телефоном і не зважаючи на відмову власника майна, та на присутність ОСОБА_12 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 перебував в лежачому положенні і є фізично слабшим, не зважаючи на його спротив, засунув руку в кишеню штанів потерпілого, подолавши таким чином його опір, витіг з цієї кишені мобільний телефон, після чого повернувся з ним на веранду до інших гостей, а ОСОБА_5 , розхвильований подією покинув будинок.

Також обвинувачений пояснив суду, що невдовзі після залишення господарем житла він ліг спати в будинку по АДРЕСА_2 , а прокинувшись вранці 29.07.2014 року побачив на подвірї велосипед ОСОБА_5 і вирішив його збути з метою задоволення особистих потреб, після чого діючи без дозволу інших осіб, відкрито сів на нього і через вхідну хвіртку виїхав з двору, забравши з собою і викрадений вночі мобільний телефон. Чи заперечувала проти його дій ОСОБА_15 він не памятає.

Після цього, з метою придбання спиртних напоїв він велосипедом вирушив в напрямку вул. Верстатників в м. Лебедині, дорогою наздогнав ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які залишили господарство ОСОБА_5 раніше та пояснив їм, що велосипед взяв на законних підставах. Перебуваючи на вул. Верстатників він продав велосипед сторонній особі за 30 чи 35 грн., придбав за виручені гроші дві пляшки самогону, вжив їх разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , якій передав на зберігання мобільний телефон ОСОБА_5 .

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні злочину повністю доведена показами потерпілого, свідків та матеріалами справи.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що в липні 2014 року проживав в домогосподарстві по АДРЕСА_2 разом із співмешканкою ОСОБА_12 і 28.07.20014 року до них прийшли в гості ОСОБА_13 разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та інші особи. Ввечері вони вжили спиртні напої, після чого потерпілий ліг спати разом з ОСОБА_12 в дальній кімнаті будинку. Проте, до нього з вимогою надати можливість скористатись мобільним телефоном звернувся ОСОБА_6 , а коли ОСОБА_5 остерігаючись викрадення свого майна відмовив та заховав руку з телефоном в кишенню брюк обвинувачений всупереч його волі засунув свою руку в кишеню штанів ОСОБА_5 , вхопився за телефон і подолавши опір потерпілого витіг телефон з його кишені, порвавши при цьому штани.

Залишившись без телефону потерпілий пішов з дому, переночував у сусіда, а повернувшись додому вранці наступного дня виявив пропажу свого велосипеда і зі слів ОСОБА_12 дізнався, що велосипед теж відкрито викрав обвинувачений.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав суду, що вдень 28.07.2014 року він разом із своєю знайомою ОСОБА_14 прийшов в гості до ОСОБА_5 в домогосподарство по АДРЕСА_2 , де бачив жіночий велосипед господаря і вживав спиртні напої разом з господарем та ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , іншими знайомими.

Ввечері свідок разом з ОСОБА_14 залишились відпочивати в будинку потерпілого а вранці вирушили додому до ОСОБА_13 .

Також він показав суду, що прокинувшись 29.07.2014 року крім себе і ОСОБА_14 виявив на місці події ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , а коли на шляху додому на вул. Верстатників в м. Лебедині їх з ОСОБА_14 велосипедом схожим на велосипед ОСОБА_5 наздогнав обвинувачений це викликало підозру у свідка і він спитав ОСОБА_6 про те, чи належить йому цей велосипед.

Обвинувачений заспокоїв свідка, пояснивши, що належним чином вирішить питання щодо володіння велосипедом і вони втрьох пішли на вул. Верстатників, де ОСОБА_6 продав велосипед випадковому перехожому за 36 грн., за які придбав спиртні напої і вони вжили їх неподалік - на території стадіону.

Під час вживання спиртного зясувалося, що у обвинуваченого є мобільний телефон і ОСОБА_14 попросила дозволу ним скористатись, на що ОСОБА_6 дав згоду і запропонував їй залишити телефон у себе до наступного ранку.

Після вживання спиртних напоїв ОСОБА_6 пішов у своїх справах, а ОСОБА_14 разом з ОСОБА_13 пішли додому до останнього в квартиру АДРЕСА_3 , де заночували і куди вранці 30.07.2014 року зявилися співробітники міліції та виявили і вилучили мобільний телефон, отриманий напередодні від ОСОБА_6 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 підтвердила покази ОСОБА_13 і теж показала суду, що в обідню пору 28.07.2014 року разом з останнім прийшла погостити в господарство по АДРЕСА_2 , де разом з іншими особами вживала спиртні напої та чула, що ОСОБА_6 відкрито викрав у ОСОБА_5 мобільний телефон.

Також вона показала суду, що вранці наступного дня вони з ОСОБА_13 пішли додому до останнього - на АДРЕСА_3 ,, а ОСОБА_6 спочатку затримався на подвірї будинку по АДРЕСА_2 потім наздогнав їх жіночим велосипедом.

На вулиці Верстатників ОСОБА_6 продав велосипед випадковому перехожому за 30 грн., за які вони придбали спиртні напої і вжили їх на території стадіону, розташованого неподалік.

Під час вживання спиртного обвинувачений передав їй на зберігання до ранку наступного дня мобільний телефон марки Нокіа, який вранці 30.07.2014 року виявили та вилучили співробітники міліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала суду, що проживає в АДРЕСА_2 , є співмешканкою ОСОБА_5 , який 28.07.2014 року отримав пенсію і з цієї нагоди вгощав спиртними напоями знайомих, серед яких були ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та інші особи. Події того вечора вона памятає погано, проте згадує, що чула як обвинувачений на веранді будинку просив у господаря покористуватись мобільним телефоном, а в подальшому коли вони з ОСОБА_5 вже спали в кімнаті ОСОБА_6 знову звертався до ОСОБА_5 з приводу користування телефоном, а отримавши відмову, не зважаючи на спротив потерпілого власноручно витіг телефон з кишені його штанів, після цього ОСОБА_5 деякий час просив обвинуваченого повернути телефон, а потім пішов ночувати до знайомого.

Вранці наступного дня ОСОБА_16 показував їй пошкоджені обвинуваченим брюки, в кишені яких до викрадення зберігався мобільний телефон.

Також вона показала суду, що вранці 29.07.2014 року вона вийшла за нагальними потребами на подвіря будинку і побачивши, що ОСОБА_6 вивів з двору велосипед ОСОБА_5 крикнула обвинуваченому, щоб він повернув чуже майно, так як потерпілий є інвалідом і йому важко ходити на значні відстані. Проте ОСОБА_6 відповів, що скоро поверненться і поїхав велосипедом у невідомому напрямку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав суду, що є мешканцем м. Лебедина і в один із днів влітку 2014 року, перебуваючи на вул. Верстатників м. Лебедина на пропозицію раніше не знайомого йому ОСОБА_6 придбав у того за гроші в сумі близько 30 грн. жіночий велосипед, який в подальшому був вилучений співробітниками міліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала суду, що з кілька десятків років підтримує знайомство з ОСОБА_5 , віддала йому свій мобільний телефон, а в подальшому дізналась, що його було викрадено, претензій не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав суду, що був запрошений співробітниками міліції до участі в слідчій дії в якості понятого і в його присутності був вилучений мобільний телефон в молодого чоловіка, який пояснював, що отримав його від іншої особи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав суду, що є мешканцем будинку по АДРЕСА_2 , ввечері 28.07.2014 року до нього приходив переночувати ОСОБА_5 , який наступного дня розповів йому, що ОСОБА_6 викрав в нього мобільний телефон та велосипед.

З висновку судової товарознавчої експертизи (а.с. 118-120), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що вартість велосипеда, викраденого у ОСОБА_5 марки Україна з переробленою рамою на відкритий тип на момент вчинення злочину могла становити 250 грн. 00 коп., а вартість викраденого в нього мобільного телефону марки PHONE 1290 на момент вчинення злочину могла становити 50 грн. 00 коп.

З висновку судової товарознавчої експертизи (а.с. 161-163), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що вартість телефону марки Nokia - 1280 чорного кольору, викраденого в ОСОБА_21 на момент вчинення злочину могла становити 206 грн. 60 коп.

З висновку судової товарознавчої експертизи (а.с. 164-166), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що вартість телефону марки Nokia - 1280 чорного кольору, викраденого в ОСОБА_8 на момент вчинення злочину могла становити 386 грн. 64 коп.

З протоколу затримання (а.с. 194 -196), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_6 був поміщений до ІТТ Лебединського МВ УМВС України для відправки в місця відбування покарання за вироком Лебединського районного суду від 11.06.2014 року 30.07.2014 року.

З протоколу огляду місця події та фото таблиць (а.с. 215-220), досліджених в судовому засіданні вбачається, що будинок по АДРЕСА_2 має подвіря, веранду, кілька кімнат, в одній з яких 30.07.2014 року виявлено спортивні штани, розірвані по шву біля кишені.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена та знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, факт вчинення ним злочину стверджується потерпілим ОСОБА_5 , із свідчень якого, даних в судовому засіданні вбачається, що саме ОСОБА_6 в кімнаті будинку АДРЕСА_2 о о 22 год. 28 липня 2014 року, відкрито, в присутності ОСОБА_12 , не зважаючи на спротив потерпілого засунув руку в кишеню його штанів, витіг з кишені мобільний телефон марки Fone 1290, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім того, з пояснень потерпілого ОСОБА_5 , даних в судовому засіданнві вбачаєїться, що вранці 29 липня 2014 року, покидаючи господарство по АДРЕСА_2 обвинувачений відкрито і незаконно викрав з його подвіря велосипед марки Україна, а коли його дії помітила ОСОБА_12 і стала кричати йому щоб він залишив чуже майно, він не припинив свої незаконні дії, а покинув місце вчинення злочину з викраденми велосипедом і мобільним телефоном.

Також факт вчинення злочину обвинуваченим стверджується і показами свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні підтвердила покази потерпілого та в свою чергу показала суду, що особисто вимагала в обвинуваченого припинити викрадення велосипеда.

Також факт вчинення злочину обвинуваченим стверджується і і показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , даними в судовому засіданні, з яких вбачається, що в їх присутності ОСОБА_6 розпорядився викраденими мопільним телефоном та веловипедом, які належали ОСОБА_5 .

Також суд бере до уваги і те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину не оспорюється і самим обвинуваченим, який в судовому засіданні пояснив суду, що саме з метою незаконного збагачення шляхом шахрайства заволодів мобільними телефонами ОСОБА_8 та ОСОБА_21 і відкрито викрав мобільний телефон та велосипед ОСОБА_5 .

Крім того, суд враховує і те, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, його покази та покази потерпілого і свідків обєктивно підтверджується протоколом огляду місця події, з якого вбачається, що в будинку по АДРЕСА_2 30.07.14 року були виявлені пошкоджені штани потерпілого ОСОБА_5 та висновками судових товарознавчих експертиз.

Тому суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочинів доведена в повному обсязі предявленого йому обвинувачення і дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, так як він здійснив заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, дії ОСОБА_6 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, так як він здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При обранні міри покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення та вартість викраденого майна, незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, його сімейний та матеріальний стан і його характеристику.

Приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те що злочином не завдано тяжких наслідків і значної матеріальної шкоди, збитки відшкодовані в повному обсзязі, обвинувачений повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому злочині, з урахуванням особи винного суд, призначаючи покарання за ч. 2 ст. 186 КК України вважає необхідним застосувати ч. 1 ст. 69 КК України і призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини Кримінального Кодексу, яка передбачає покарання за цей злочин.

При цьому суд вважає необхідним обрати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, оскільки його неможливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства.

Також суд вважає необхідним, призначивши покарання за злочини, вчинені до попереднього вироку застосувати ч. 4 ст. 70 КК України і визначити покарання за сукупністю злочинів, вчинених до попереднього вироку, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та за злочини, покарання за який призначене цим попереднім вироком Лебединського районного суду від 11.06.2014 року за ч.1 ст. 263 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, призначивши покарання за злочин, вчинений після попереднього вироку, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України суд вважає необхідним застосувати ч. 1 ст. 71 КК України і визначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання, призначеного за ч. 2 ст. 186 КК України покарання, визначене за сукупністю злочинів, вчинених до попереднього вирку, передбачених ч.2 ст.190 КК України та призначене попереднім вироком від 11.06.2014 року за ч.1 ст. 263 КК України у виді 6 місяців позбавлення волі.

Крім того, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_6 на користь держави - отримувач Лебединське УК (м. Лебедин) 24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37345566, ГУДКСУ у Сумській області, код банку (МФО ГУДКСУ) 837013, номер рахунку 0010, код класифікації доходів 24060300, найменування ККД Інші надходження кошти на відшкодування витрат за проведення судових товарознавчих експертиз № 348 від 07.08.2014 року, № 251 від 18.06.2014 року, № 276 від 26.06.2014 року в сумі 343 грн. 98 коп. відповідно довідок, наданих експертом.

Речові докази:

- мобільний телефон Nokia - 1280 чорного кольору, який зберігається під розпискою ОСОБА_8 в його домогосподарстві на думку суду необхідно вважати повернутими власнику;

- мобільний телефон Nokia - 1280 чорного кольору, який зберігається під розпискою ОСОБА_9 в його домогосподарстві на думку суду необхідно вважати повернутими власнику;

- спортивні штани, мобільний телефон марки Fone 1290, велосипед марки Україна, які зберігаються під розпискою ОСОБА_5 в його домогосподарстві на думку суду необхідно вважати повернутими власнику.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України;

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці.

Застосувати ч. 4 ст. 70 КК України та за сукупністю злочинів, визначити ОСОБА_6 покарання призначене за ч. 2 ст. 190 України за злочин, вчинений до ухвалення попереднього вироку та злочин, покарання за який призначене цим попереднім вироком Лебединського райсуду від 11.06.2014 року за ч. 1 ст. 263 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці.

- за ч. 2 ст. 186 КК України, застосувавши ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за ч. 2 ст. 186 КК України частково приєднати покарання, визначене за сукупністю злочинів, вчинених до попереднього вироку, передбачених ч.2 ст.190 КК України та призначене попереднім вироком від 11.06.2014 року за ч.1 ст. 263 КК України у виді 6 місяців позбавлення волі і остаточно визначити йому до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк покарання засудженому ОСОБА_6 вважати з 30 липня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави - отримувач Лебединське УК (м. Лебедин) 24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37345566, ГУДКСУ у Сумській області, код банку (МФО ГУДКСУ) 837013, номер рахунку 0010, код класифікації доходів 24060300, найменування ККД Інші надходження кошти на відшкодування витрат за проведення судових товарознавчих експертиз № 348 від 07.08.2014 року, № 251 від 18.06.2014 року, № 276 від 26.06.2014 року в сумі 343 грн. 98 коп.

Речові докази:

- мобільний телефон Nokia - 1280 чорного кольору, який зберігається під розпискою ОСОБА_8 в його домогосподарстві вважати повернутими власнику;

- мобільний телефон Nokia - 1280 чорного кольору, який зберігається під розпискою ОСОБА_9 в його домогосподарстві вважати повернутими власнику;

- спортивні штани, мобільний телефон марки Fone 1290, велосипед марки Україна, які зберігаються під розпискою ОСОБА_5 в його домогосподарстві вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд Сумської області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з часу вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1