печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1591/13- к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 року

Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючоuj судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
13.03.2015 р. у провадження судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 відповідно до розпорядження виконуючого обов`язки керівника апарату після повторного автоматичного розподілу судових проваджень надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 24.11.2012 за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_9 заперечували щодо призначення провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки в даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини справи, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підозрюються у вчиненні злочинів, які їм інкримінуються.

Таким чином, прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону підозрюваним фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні відповідного злочину, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 369 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України - повернути прокурору Печерського району м. Києва.

Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3