Справа 688/2263/15-к
№ 1-кп/688/114/15
Вирок
Іменем України
07 липня 2015 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали по кримінальному провадженню № 0000043 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нововоронежа Російської Федерації, росіянина, громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Славутським РВ УМВС України в Хмельницькій області 16 червня 2007 року), з професійно-технічною освітою, не одруженого, солдата військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.407, ч.4 ст.407 КК України,

встановив:
Указом Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №1126-VII від 17 березня 2014 року, відповідно до ст.ст.106 ч.1 п.1 п. 1,17,20; 112 Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» оголошено проведення часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.

Згідно Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація, яка триває по даний час.

01 серпня 2014 року солдат ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 01 серпня 2014 року №163 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини та поставлений на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 30 грудня 2014 року солдат ОСОБА_4 призначений на посаду гранатометника гранатометного відділення взводу охорони військової частини НОМЕР_2 .

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Так, солдат ОСОБА_4 в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», будучи військовослужбовцем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 05 вересня 2014 року, близько 10 год. 30 хв., самовільно залишив Ічнянську центральну районну лікарню Чернігівської області, де лікувався із 26 серпня 2014 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 №188, після чого до військової частини НОМЕР_4 , яка виконувала завдання за призначенням в Ічнянському районі Чернігівської області, без поважних причин не повернувся і до 24 грудня 2014 року, тобто тривалістю понад один місяць, обов`язки військової служби не виконував, а перебував у Донецькій області, де проводив час на власний розсуд.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 19 березня 2015 року №64, ОСОБА_4 перебував у щорічній основній відпустці тривалістю 31 доба в період з 19 березня по 18 квітня 2015 року.

Однак, солдат ОСОБА_4 в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», будучи військовослужбовцем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків 20 квітня 2015 року, без поважних причин, не з`явився вчасно із щорічної основної відпустки на військову службу до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) та до 06 травня 2015 року перебував у м. Нетішин, Хмельницької області і у Донецькій області, де проводив час на власний розсуд.

Допитаний по суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та показав, що 01 серпня 2014 року був призваний на військову службу по мобілізації. З патріотичних міркувань, просився, щоб його направили в зону проведення АТО, де проходили службу його товариші. Однак його не відпускали, а тому після проходження лікування в Ічнянській центральній районній лікарні Чернігівської області, знаючи про те, що зобов`язаний 05 вересня 2014 року прибути до військової частини, до якої зарахований, не повернувся на військову службу, а поїхав у АДРЕСА_4 допомагав волонтерам, спільно з якими здійснювали патрулювання вулиць. 12 грудня 2014 року був затриманий працівниками ВСП до встановлення особи, оскільки втратив військовий квиток, і 24 грудня 2014 року доставлений до військової частини. В подальшому отримав відпустку, терміном 31 доба, з 12 березня по 18 квітня 2015 року, а з урахуванням свята Великодня, мав повернутися на службу 20 квітня 2015 року. Перебуваючи у відпустці, знаходився в м.Нетішин, а потім поїхав у Донецьку область, в зону проведення АТО. В зв`язку з подіями, які на той час там відбувалися не зміг виїхати з Донецька, і повернувся до військової частини лише 05 травня 2015 року пізно вночі. Зазначив, що усвідомлює, що своїми діями вчинив злочини, хоча й з патріотичних спонукань. У вчиненому розкаявся, просив призначити покарання з випробуванням.

Враховуючи, що учасники судового провадження, визнали недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності цих позицій, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, - суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даною нормою.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності та вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.407 КК України як нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) на службу, без поважних причин, тривалістю понад один місяць, за ч.4 ст.407 КК України як нез`явлення вчасно на службу, без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину повторно.

Суд враховує, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем служби, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, молодий вік обвинуваченого, вчинення злочинів з мотивів добровільного прийняття участі АТО, та приходить до переконання, що останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, яке вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Також, на думку суду, виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання і він на підставі ст.75 КК України, може бути звільнений від відбування основного покарання з випробуванням.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 протягом усього судового розгляду з`являвся за викликами суду, тому підстав для обрання йому запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу немає.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.407, ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.3 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч.4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі п.2-3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копія вироку в суді. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: