АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №628/2565/14к, Провадження №11кп/790/76/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.122 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м.Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 3 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 3 жовтня 2014 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України, і засуджено до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 Кримінального кодексу України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном 1 рік.

З обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 стягнуто компенсацію завданої матеріальної шкоди в розмірі 8.829 гривень 51 копійки, а також 5.000 гривень за спричинену злочином моральну шкоду.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 жовтня 2013 року в період часу з 22 години 20 хвилин до 23 години, перебуваючи в приміщенні чергового по стрілочному посту №6 ст.Куп`янськ-Сортувальний, розташованому в м.Куп`янськ Харківської області, ОСОБА_9 умисно, з особистих неприязних стосунків, завдав не менше двох ударів рукою в область голови ОСОБА_7 , який від отриманих ударів впав на підлогу, а ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс не менше трьох ударів ногою в область грудної клітини ОСОБА_7 , чим спричинив останньому закриту тупу травму лівої половини грудної клітини, що супроводжувалася переломом VI ребра зліва по передній підмишечній лінії зі зміщенням кістяних уламків, яка ускладнилася лівобічним гідропневмотораксом, підшкіряною емфіземою та лівобічною посттравматичною нижнедольовою пневмонією, які, згідно висновку експерта №413-ая/14 від 13 лютого 2014 року, є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я (т.2 а.с.126,127).

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 оскаржила зазначений вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області. В своїй апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями вона, посилаючись на неповноту судового розгляду і невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просила вирок скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Обгрунтовуючи свої вимоги, захисник зазначила, що під час судового розгляду винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину не доведена. Суд першої інстанції не дав належної оцінки свідченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які в судовому засіданні показали, що в період часу, коли вчинено злочин, в якому визнано винним ОСОБА_9 , останній перебував в іншому місті. Суд також не взяв до уваги, що, під час передачі зміни потерпілий не повідомив ані керівництво ані міліцію про пригоду на робочому місці. Службовою перевіркою також не було підтверджено факт завдання саме ОСОБА_9 потерпілому тілесних ушкоджень на робочому місці. (т.2 а.с.132,133,144,145).

Заслухавши доповідь судді, доводи захисникаОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, думку потерпілого і прокурора, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника є необгрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Суд першої інстанції під час судового розгляду повно і всебічно дослідив всі обставини справи. Винність ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення доведена дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами, належність і достовірність яких у суду апеляційної інстанції не викликає сумніву, зокрема:

- поясненнями свідка ОСОБА_14 , фельдшера швидкої допомоги Куп`янської лікарні, згідно з якими 20 жовтня 2013 року до приймального відділення звернувся ОСОБА_7 , який пояснив, що 19 жовтня 2013 року біля 23 години на робочому місці його побив ОСОБА_15 . Бив в тому числі ногами в область тулуба. Потерпілому було поставлено діагноз - перелам ребра, травма грудної клітини. Хворого було направлено до травматологічного відділення лікарні. Про цей факт ОСОБА_14 повідомив міліцію;

- свідченнями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив суду, що 19 жовтня 2013 року він їхав на зміну о 19 годині. Йому телефонувала дружина обвинуваченого ОСОБА_16 і сказала, що їй необхідно надати відгул. Потім вона ще зателефонувала, на що він пообіцяв їй подумати. У той день приблизно о 22 годині 20 хвилин він спустився на 1-й поверх будівлі посту, почув стук у двері. На його питання "Хто там?" відповіла ОСОБА_16 , що "свої", він відчинив, зайшли вона і ОСОБА_15 , який одразу почав сваритися. Потерпілий запропонував піти нагору та подивитися графік виходу на чергування. В цей час ОСОБА_17 вдарив його рукою в обличчя, ударів було два, він вдарився головою об сходи, впав, потім ОСОБА_9 став бити його ногами 2-3 рази, взяв за праву руку і почав волочити, погрожував, потім вони пішли. Потерпілий вказав, що ОСОБА_17 був взутий у кросівки та на руках у нього були шкіряні перчатки. Він зачинив двері і піднявся нагору, погано себе почував і зв`язку з чим прийняв болезаспокійливі ліки. Приблизно біля 6-ї ранку він зателефонував черговому по депо, та попросив підвезти додому, оскільки йому стало гірше. Зранку 21 жовтня він разом з дружиною пішов до лікарні. Коли в лікарню приїхав ОСОБА_17 , він не бажав з ним говорити, хоча той запропонував "Залагодити це питання, і той поїхав до його дружини. Щодо того, чому він не повідомив про те, що сталося одразу керівництво, потерпілий вказав, що спочатку не думав, що в нього такі серйозні тілесні ушкодження. У загальних рисах про те, що сталося, він розповідав черговому по депо ОСОБА_18 , коли той його підвозив після зміни додому;

- свідченнями ОСОБА_19 , дружини потерпілого, яка в судовому засіданні пояснила, що 20 жовтня 2013 року близько 8 години її чоловіка з роботи привіз додому ОСОБА_18 . Він був побитий, блідий, важко дихав, розповів, що ввечері, коли чоловік знаходився на чергуванні, його побив ОСОБА_9 . Вони звернулися до лікарні, та її чоловіка госпіталізували. 21 жовтня 2013 року до неї додому приїхав ОСОБА_9 зі своєю дружиною, щоб уладнати конфлікт. В неї дома знаходився племінник ОСОБА_20 , та вона покликала сусідку ОСОБА_21 . Вони були присутні при її спілкуванні з обвинуваченим. Вона сказала, що ОСОБА_9 повинен заплатити їм гроші, бо у чоловіка серйозні проблеми із здоров`ям, після чого той пішов, сказавши, що "ви нічого не доведете";

- поясненнями свідка ОСОБА_18 про те, що в той день він був черговим по Локомотивному депо. 20 жовтня 2013 року близько 7 години 30 хвилин йому зателефонував потерпілий і попросив довезти його додому, оскільки він погано себе почуває. Свідок приїхав на своєму автомобілі та забрав потерпілого, який держався рукою за бік. В автомобілі ОСОБА_7 сказав йому, що його побив на роботі ОСОБА_9 , який наніс декілька ударів по голові та ногою в область тулуба, та йому необхідно у лікарню;

- поясненнями свідка ОСОБА_21 , згідно з якими 21 жовтня 2013 року близько 13 години вона зайшла до сусідки ОСОБА_19 за її проханням. Там були ОСОБА_9 зі своєю дружиною. Він сказав, що прийшов вирішувати питання, оскільки у нього проблеми на роботі, запропонував гроші, спитав скільки ви хочете. ОСОБА_19 запитала його за що той побив її чоловіка, на що обвинувачений нічого не відповів. На слова ОСОБА_19 , яка назвала бажану суму, він відповів, що ніхто нічого не доведе, після чого вони із дружиною пішли;

- поясненнями свідка ОСОБА_20 про те, що ОСОБА_19 розповіла йому, що її чоловіка побив ОСОБА_9 , внаслідок чого той потрапив до лікарні. 21 жовтня 2013 року він знаходився в квартирі потерпілого, куди прийшов обвинувачений зі своєю дружиною та хотів вирішити конфлікт. Коли ОСОБА_19 вказала йому, яку суму грошей у зв`язку з побиттям її чоловіка хоче отримати, то ОСОБА_9 відповів, що "нічого не доведете" і пішов;

- поясненнями свідка ОСОБА_22 , чергової стрілочного посту Локомотивного депо. Свідок показала, , що близько 00 годин 20 жовтня 2013 року їй зателефонував ОСОБА_7 і повідомив, що від погано себе почуває і, якщо йому стане гірше, просив його підмінити. Пізніше від співробітників вона довідалася, що ОСОБА_7 на робочому місці побив ОСОБА_9 ;

- поясненнями свідка ОСОБА_23 , який працює стрілочником Локомотивного депо разом з потерпілим. Свідок показав, що перед побиттям у ОСОБА_7 був конфлікт з обвинуваченим ОСОБА_9 на грунті того, що ОСОБА_23 захворів і замість нього на чергування викликали дружину обвинуваченого ОСОБА_16 , у зв`язку з чим ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_23 , про що свідок повідомляв бригадира та писав пояснення на ім`я начальника депо;

- поясненнями свідка ОСОБА_24 про те, що 20 жовтня 2013 року від чергового по Локомотивному депо він дізнався, що ОСОБА_7 потрапив у лікарню. Коли свідок разом з ОСОБА_25 вони прийшли до лікарні потерпілий пояснив, що його на робочому місці близько 23 години побив ОСОБА_9 . В подальшому за цим фактом потерпілий написав пояснення, було призначено комісію, проведено службове розслідування. Проте, оскільки було порушено кримінальну справу, службове розслідування припинено;

- аналогічними свідченнями ОСОБА_25 , який також пояснив суду, що під час службового розслідування ОСОБА_7 пояснював, що про своє побиття він одразу не повідомив чергового по депо, оскільки прийняв болезаспокійливі ліки і вважав, що зможе допрацювати до кінця зміни;

- висновком судово-медичної експертизи №511-КП/13 від 20 листопада 2013 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 мав місце закритий перелом VI ребра зліва зі зміщенням кістних уламків, що утворився від дії тупих твердих предметів, можливо у строк, вказаний потерпілим та за ступенем тяжкості відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоров`я;

- результатами слідчого експерименту від 10 грудня 2013 року, під час якого потерпілий ОСОБА_7 у приміщенні чергового по стрілочному посту №6 пояснив і показав за яких обставин ОСОБА_9 наносив йому удари, внаслідок чого йому були спричинені тілесні ушкодження;

- висновком судово-медичної експертизи №576-КП/13 від 11 грудня 2013 року, згідно з яким свідчення ОСОБА_7 , отримані від нього в ході слідчого експерименту 10 грудня 2013 року про механізм спричинення йому тілесного ушкодження, а саме в результаті ударів ногою, взутою у взуття, в область лівої половини грудної клітини, не суперечать результатам проведеної судово-медичної експертизи;

- висновком судово-медичної експертизи №413-ая/14 від 13 лютого 2014 року, якою було встановлено, що у ОСОБА_7 мала місце закрита тупа травма лівої половини грудної клітини, яка супроводжувалась переломом VI ребра зліва по передній підмишечній лінії зі зміщенням кістяних уламків, яка ускладнилась лівобічним гідро-пневмотораксом, підшкіряною емфіземою та лівобічною посттравматичною нижньодолевою пневмонією. Травма лівої половини грудної клітини утворилася від дії тупого твердого предмету (тупих твердих предметів), особливості яких в них не відобразилися. Але виключати можливість утворення такої травми від ударів взутої ноги неможна. Вказані ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Проаналізувавши перелічені та інші докази у сукупності, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України.

Доводи апеляційної скарги такий висновок суду не спростовують. В мотивувальній частині вироку суд виклав зміст свідчень дружини обвинуваченого ОСОБА_17 , його бабусі ОСОБА_26 , а також сусідів батьків обвинуваченого ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Суд проаналізував пояснення перелічених свідків, зіставив їх з іншими доказами, дав їм належну правову оцінку і зробив цілком обгрунтований висновок, що свідчення зазначених осіб не спростовують доведеність вини обвинуваченого в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у результатах службової перевірки висновку про винність ОСОБА_17 та несвоєчасне, на погляд захисту, звернення потерпілого до міліції колегія суддів відкидає, оскільки зазначені факти жодних правових наслідків не мають і будь-якого значення для встановлення вини або невинуватості обвинуваченого не мають.

За таких обставин підстав для скасування вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області і закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9 суд апеляційної інстанції не вбачає.

Беручи до уваги наведене, керуючись статтями 404,405,407,419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 3 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4