Бучацький районний суд Тернопільської області
Справа № 595/194/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.02.2015

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000260 від 21 жовтня 2014 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого помічником директора Бучацької автошколи ТСО України, раніше не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин:

4 жовтня 2014 року близько 15:00 годин, ОСОБА_4 по попередній домовленості зустрівся із ОСОБА_5 на території Бучацької автошколи Товариства сприяння оборони України, що за адресою м. Бучач по вул. Винниченка, 1 та отримавши від ОСОБА_5 документи для зарахування його на навчання у Бучацьку автошколу Товариства сприяння оборони України повідомив йому, що зможе вплинути на голову та членів екзаменаційної комісії, які прийматимуть у нього екзамен за результатами якого йому буде видано свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв та таким чином він без жодних проблем зможе здати цей іспит і отримати свідоцтво, однак за це він йому повинен передати неправомірну вигоду в сумі 1500 гривень. При цьому також ОСОБА_4 повідомив, що у разі згоди передати йому неправомірну вигоду ОСОБА_5 може взагалі не відвідувати заняття у автошколі. ОСОБА_5 на пропозицію ОСОБА_4 погодився та вони домовились, що неправомірну вигоду ОСОБА_5 передасть ОСОБА_4 вже після отримання свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв.

Надалі, 4 грудня 2014 року відповідно до протоколу №19 іспитів осіб, що закінчили підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів у Бучацькій автошколі Товариства сприяння оборони України, комісією в складі голови заступника директора ОСОБА_6 та членів комісії: викладачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було прийнято іспит в осіб, які пройшли підготовку водіїв транспортних засобів категорії «В» в тому числі у ОСОБА_5 та видано ОСОБА_5 свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії НОМЕР_1 , хоч ОСОБА_5 жодного разу на заняттях не був присутній, а також був відсутній під час прийняття екзамену.

В подальшому, 5 грудня 2014 року ОСОБА_4 по телефону повідомив ОСОБА_5 про те, що вже готове його свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв та згідно попередньої домовленості, щоб той привіз йому неправомірну вигоду в сумі 1500 гривень.

10 грудня 2014 року близько 13:30 години ОСОБА_4 за попередньою домовленістю, зустрівся із ОСОБА_5 на території Бучацької автошколи Товариства сприяння оборони України, що за адресою м. Бучач по вул. Винниченка, 1 та в подальшому в приміщенні Бучацької автошколи Товариства сприяння оборони України одержав для себе від ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 1500 гривень, за вплив на склад комісії Бучацької автошколи Товариства сприяння оборони України в складі голови заступника директора ОСОБА_6 та членів комісії: викладачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , якими без присутності ОСОБА_5 було прийнято у нього іспит з підготовки водіїв транспортних засобів категорії «В» та видано ОСОБА_5 свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії НОМЕР_1 .

Такі дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.369-2 КК України ( в редакції Закону N 1261-VII від 13.05.2014) - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття позитивного рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

02 лютого 2015 року згідно вимог ст.472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.369-2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання із застосуванням ст. 69 КК України штрафу в розмірі 4505 гривень, яке повинен понести ОСОБА_4 .

Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 цього Кодексу.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час підготовчого засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, а саме, раніше не судимий, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, позитивна характеристика з місця роботи та проживання, невеликий розмір отриманої неправомірної винагороди, має на утриманні троє неповнолітніх дітей.

Спеціальна конфіскація, в частині 1500 гривень не застосовується, у зв`язку із тим, що вказані кошти були предметом злочину, відповідно до

ст. 96-2 КК України підлягають поверненню власнику УДСБЕЗ України в Тернопільській області.

Згідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.2 ст.469 цього Кодексу угода про про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Керуючись ст.ст.373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 02 лютого 2015 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, призначивши узгоджене сторонами кримінального провадження покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі двісті шістдесят п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4505 (чотири тисячі п`ятсот п`ять) гривень.

Грошові кошти в сумі 1500 гривень, на які накладено арешт ухвалою Тернопільського міськрайонного суду - повернути УДСБЕЗ УМВС України в Тернопільській області за належністю.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з часу його оголошення.

Суддя ОСОБА_1