У х в а л а

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9,

суддів ОСОБА_10, ОСОБА_11,

за участю прокурора ОСОБА_12,

представника потерпілої ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 18 грудня 2014 року кримінальну справу за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 травня 2014 року щодо ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше судимого 11 липня 1995 року за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 101 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

10 грудня 1998 року за ст. 17, ч. 3 ст. 140 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

- на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 121 КК України, у зв'язку з закінченням строків давності, а кримінальну справу щодо нього закрито.

Органами досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачувався в тому, що він вчинив злочин за таких обставин.

16 вересня 2001 року близько 23.00 год., знаходячись по АДРЕСА_2 ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, підбурила ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_3, із якими спільно розпивали спритні напої, до спричинення тілесних ушкоджень сусіду ОСОБА_7, який викрав її особисте майно, яке б вона хотіла повернути назад.

ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, погодився на пропозицію ОСОБА_4 і разом із нею та ОСОБА_6 і ОСОБА_5 пішли до будинку АДРЕСА_1, у якому проживав ОСОБА_1

Прийшовши до домоволодіння ОСОБА_7, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 стали біля вхідних дверей у будинок, очікуючи появи потерпілого, а ОСОБА_3, який був особисто знайомий з ним, розуміючи, що той на його прохання відчинить двері, з метою усунення перешкоди у вигляді зачинених дверей будинку і, маючи на меті проникнути в будинок, постукав у вікно та покликав ОСОБА_7

Коли ОСОБА_7 відчинив вхідні двері і з'явився на порозі будинку, ОСОБА_5 із метою спричинення тілесних ушкоджень, скориставшись раптовістю, завдав йому удар кулаком в обличчя та збив потерпілого з ніг, а потім затягнув його у приміщення будинку, куди також зайшли ОСОБА_3, ОСОБА_6 і ОСОБА_4 Зайшовши у будинок, ОСОБА_5 за допомогою ОСОБА_6 і з мовчазної згоди ОСОБА_3 і ОСОБА_4 продовжив завдавати ОСОБА_7 численні удари ногами, руками та табуретом по голові та тулубу. Коли ОСОБА_7 вирвався від ОСОБА_5 і намагався вибігти з будинку та втекти, ОСОБА_6 затримав його на порозі кімнати і ударом ноги по тулубу присік цю спробу потерпілого, після чого ОСОБА_5 знову почав бити ОСОБА_7, завдаючи йому удари ногами по тулубу та голові.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у цей час перебували в будинку ОСОБА_7 і своєю присутністю психологічно подавляли спроби потерпілого чинити опір. Одночасно ОСОБА_3 згадав про те, що в будинку крім ОСОБА_7 повинен бути інший чоловік і дав вказівку ОСОБА_6 знайти його. Після цього ОСОБА_6 зайшов до другої кімнати будинку, де знайшов ОСОБА_8 з яким зав'язав бійку до якої згодом приєднався ОСОБА_5, котрий у цей час перестав бити ОСОБА_7 і з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 завдав останньому декілька ударів уламком табурету по голові, після чого потерпілий вирвався від них та вибіг із будинку. Потім ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_4 вийшли з будинку ОСОБА_7, залишивши його лежати в кімнаті на підлозі.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінальної справи щодо нього у зв'язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, і постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2014 року зазначене клопотання задоволено, а кримінальну справу щодо нього закрито на підставі ч. 2 ст. 11-1, ст. 282 КПК України 1960 року і п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Апеляційний суд постанову щодо ОСОБА_3 залишив без зміни.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 стверджує, що ОСОБА_3 ухилявся від суду, а тому не підлягав звільненню від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, і міг бути звільненим від кримінальної відповідальності, лише якщо з часу вчинення злочину, тобто з 16 вересня 2001 року, минуло п'ятнадцять років. Додатково указує про помилковість рішення суду про позбавлення ОСОБА_1 статусу потерпілої. Просить постановлені щодо ОСОБА_3 судові рішення скасувати та направити справу на новий судовий розгляд, а також постановити рішення яким поновити ОСОБА_1 у статусі потерпілої.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілої та прокурора на підтримання касаційної скарги потерпілої, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України 1960 року касаційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 7-1, ч. 2 ст. 11-1 КПК України 1960 року особа на підставі ст. 49 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності із закриттям справи у зв'язку із закінченням строків давності, якщо вона проти цього не заперечує.

При цьому згідно із п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років. Одночасно ч. 2 ст. 49 КК України визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з'явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п'ятнадцять років.

Як зазначено в оскаржуваних ОСОБА_2 судових рішеннях, суд встановив, що ОСОБА_3 вчинив злочин 16 вересня 2001 року. Одночасно суд констатував те, що будучи підсудним ОСОБА_3 неодноразово умисно ухилявся від суду в періоди з 12 травня 2008 року до 05 червня 2008 року, з 25 червня 2008 року до 14 серпня 2008 року, з 04 грудня 2008 року до 26грудня 2008 року, з 04 листопада 2009 року до 26 січня 2010 року, з 15 вересня 2011 року до 24 листопада 2011 року, з 15 травня 2012 року до 08 серпня 2012 року, 16 жовтня 2012 року до 30 січня 2013 року, з 15 травня 2013 року до 27 травня 2013 року, з 02 вересня 2013 року до 30 вересня 2013 року, 15 жовтня 2013 року до 02 грудня 2013 року, 27 січня 2014 року до 04 лютого 2014 року.

Оскільки у постанові судом прямо вказано про те, що ОСОБА_3 у зазначені вище періоди часу умисно ухилявся від суду, то при вирішенні питання про закінчення строків давності суду належало керуватися ч. 2 ст. 49 КК України, а не п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

На зазначені порушення суд апеляційної інстанції уваги не звернув.

З огляду на викладене, касаційна скарга потерпілої ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, судові рішення щодо ОСОБА_3 скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд як такі, що постановлені з неправильним застосуванням кримінального закону.

При новому судовому розгляді справи щодо ОСОБА_3 суду належить повно й всебічно з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону дослідити всі обставини справи, наявні докази, дати їм належну оцінку і постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК України 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 травня 2014 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

______________________________________________________________

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11