Справа № 453/723/13-к
№ провадження
ВИРОК

іменем України

05.06.2013 року
м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської
області у складі:

головуючого - судді Брони
А.Л.,

при секретарі
Павкевич Н.Я.,

з участю прокурора
Олексія Ю.І.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

потерпілого
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження
№ 0000079 про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, з середньою освітою,
одруженого, непрацюючого, судимого
04.10.2006 року Ковельським міськрайонним
судом Волинської області за
ч. 2 ст. 185, ч.ч. 1, 3 ст. 358, ч. 1 ст. 369 КК
України до трьох років обмеження волі з
іспитовим строком два роки,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296
КК України,

встановив:

ОСОБА_1 09.02.2013 року приблизно о 16 годині
у приміщенні залізничного вокзалу
станції Сколе ДТГО «Львівська
залізниця», перебуваючи в стані
алкогольного сп`яніння безпричинно, з
хуліганських спонукань, грубо
порушуючи громадський порядок, з
мотивів явної неповаги до суспільства,
висловлюючись нецензурними словами,
умисно наніс два удари рукою в обличчя
потерпілому ОСОБА_2, спричинивши йому
фізичний біль, чим вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296
КК України

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1, після роз'яснення йому змісту ч.
3 ст. 349 КПК України та переконання суду
у відсутності сумнівів щодо
добровільності позиції
обвинуваченого, вину визнав повністю
та пояснив, що 09.02.2013 року в
приміщенні залізничного вокзалу
станції Сколе, він, перебуваючи в стані
алкогольного сп`яніння, почав
нецензурно висловлюватися в адресу
присутніх там пасажирів. На їх
зауваження припинити таку поведінку,
він наніс рукою два удари в обличчя
потерпілому ОСОБА_2 Вказав, що його
хуліганські дії тривали приблизно 15-20
хвилин, після чого його було затримано
працівниками міліції.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 свою вину у
вчиненому кримінальному
правопорушенні визнав повністю, інші
учасники процесу не оспорюють фактичні
обставини справи і судом встановлено,
що обвинувачений правильно розуміє
зміст цих обставин, відсутні будь-які
сумніви у добровільності та істинності
його позиції, заслухавши думку
учасників судового розгляду, які не
заперечували проти розгляду
кримінального провадження в порядку,
передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та
роз'яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК
України про наслідки застосування
обмеженого дослідження доказів, а саме
про позбавлення їх у такому випадку
права подальшого оспорювання цих
обставин провадження в апеляційному
порядку, суд визнає недоцільним
дослідження інших доказів відносно тих
обставин провадження, які ніким не
оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд,
допитавши обвинуваченого та
дослідивши матеріали кримінального
провадження, прийшов до висновку, що
вина обвинуваченого ОСОБА_1 у вчинені
ним кримінального правопорушення при
обставинах, викладених в
обвинувальному акті, доведена у
судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого
ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за
ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство,
тобто грубе порушення громадського
порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалося
особливою зухвалістю.

При визначенні міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує
суспільну небезпеку вчиненого
кримінального правопорушення, особу
винного, обставини, що пом`якшують та
обтяжують його покарання.

ОСОБА_1 вчинив злочин невеликої
тяжкості.

За місцем проживання характеризується
позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання
ОСОБА_1 є щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання
ОСОБА_1 є вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння.

Оскільки ОСОБА_1 призначається
покарання у виді обмеження волі на
строк не більше п`яти років, ураховуючи
те, що ОСОБА_1 визнав свою вину, висловив
жаль з приводу вчиненого, має на
утриманні сина - інваліда дитинства,
суд дійшов висновку про можливість
його виправлення без відбування
покарання і тому є підстави звільнити
його від відбування покарання з
випробуванням, що є необхідним і
достатнім для його виправлення та
попередження вчиненню ним нових
злочинів для реалізації принципу
законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації
покарання, поклавши на нього обов`язки
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання
та періодично з`являтись туди для
реєстрації.

Речових доказів та судових витрат по
справі немає.

Цивільного позову у кримінальному
провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і
призначити покарання - три роки
обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання у виді трьох років
позбавлення волі з випробуванням та
встановити іспитовий строк два роки,
якщо він протягом іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_1 обов'язки: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання та періодично
з'являтися для реєстрації у зазначені
органи.

Копію вироку негайно, після його
проголошення, вручити засудженому та
прокурору.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
протягом тридцяти днів з моменту його
проголошення, або з моменту вручення
копії вироку засудженому, який
перебуває під вартою через Сколівський
районний суд Львівської області з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя