АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2015 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів секретар судового засідання учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000127 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2015 року, яким -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шилівці, Хотинського району, Чернівецької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, громадянина України, раніше судимого: 15.05.1996 р. Хотинським районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3, ст. 43 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; 14.12.2000 р. Хотинським районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі; 08.05.2005 р. Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі; 04.05.2011 р. Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,
Провадження №11-кп/794/217/15 Головуючий в І Інстанції: ОСОБА_7
Категорія ч.3 ст.185 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_8

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу залишено у виді тримання під вартою.
Стягнено з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 18986 грн. 92 коп.
Стягнено з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.
Стягнено з ОСОБА_6 в дохід держави понесені судові витрати на оплату послуг експерта в загальній сумі 589 грн. 50 коп.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду першої інстанції, 10.01.2015 року ОСОБА_6 , приблизно о 17 год. 00 хв. знаходячись в с. Магала, Новоселицького району, Чернівецької області, переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення, повторно шляхом розбиття вікна проник в середину житлового будинку потерпілої ОСОБА_10 , звідки таємно викрав телевізор марки «LG» бувший у користуванні, вартістю 2500 грн., одіяло вартістю 200 грн. та п`ять консервованих банок сардини загальною вартістю 65 грн. Викраденими речами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд чим завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 2765 гривень.

09 лютого 2015 року ОСОБА_6 , знаходячись в с. Магала, Новоселицького району, Чернівецької області, переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення, повторно шляхом розбиття вікна приблизно о 18 год. 00 хв., проник в житловий будинок потерпілої ОСОБА_10 , звідки таємно викрав музичний центр «Айва» вартістю 550 грн., яким розпорядився на власний розсуд завдавши при цьому, своїми діями потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Крім того, цього ж дня ОСОБА_6 , знаходячись в с. Магала, Новоселицького району, Чернівецької області, переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення, повторно шляхом розбиття вікна приблизно о 19 год. 00 хв., проник в житловий будинок потерпілого ОСОБА_9 звідки таємно викрав гроші в сумі 400 Євро, ноутбук марки «Асер» вартістю 3000 грн., спортивний костюм фірми «Адідас» вартістю 1400 грн., спортивну сумку фірми «Адідас» вартістю 300 грн., спортивну куртку фірми «Адідас» вартістю 500 грн., куртку фірми «Адідас» вартістю 700 грн., кросівки зеленого кольору фірми «Адідас» вартістю 400 грн., ремінь чорного кольору вартістю 360 грн. Викраденими речами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд чим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 18986 грн. 92 коп.

На вказаний вирок суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить суд, вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2015 року, щодо нього в частині призначення покарання змінити і застосувати до нього вимоги ст. 69 КК України та пом`якшити покарання до мінімального. При цьому, апелянт посилається на те, що з вироком частково не згідний так як районним судом повністю не враховано обставини, що пом`якшують вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, а саме те, що він повністю визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся та розповів всі обставини кримінального правопорушення, а також не взято до уваги, що по одному епізоді крадіжки він зізнався сам і потерпілі просили суворо його не карати.
Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції та основні доводи апеляційної скарги, прокурора який вважає, що вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, провівши апеляційний розгляд, дослідивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою крадіжка поєднана з проникненням в приміщення вчинена повторно, при обставинах викладених у вироку є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, які не заперечувались обвинуваченим і не досліджувались за його згодою в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, апеляційному перегляду не підлягають.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Кара не тільки визначає характер покарання, а й значною мірою забезпечує досягнення всіх цілей покарання. Однак кара як мета виражається тільки у призначенні і реалізації (виконанні) конкретної міри покарання стосовно особи, яка вчинила злочин. Саме тут уже визначаються конкретний вид і строк (міра) покарання, індивідуалізується характер фізичних і моральних позбавлень та обмежень, яких повинен зазнати засуджений у відплату за вчинений ним злочин.

Відповідно до ст. 65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК України), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочини вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Аналізуючи матеріали кримінального провадження в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, колегія суддів вважає, що районний суд, дотримався вимог ст. ст. 65 - 67 КК України і в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винуватого і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, судом першої інстанції, при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 враховано, ступінь тяжкості вчинених злочинів, те що він відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який визнав вину і щиро розкаявся у вчиненому, його посередню характеристику за місцем проживання те, що він раніше судимий та те, що потерпілі просять його суворо не карати.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнав визнання вини і щире розкаяння у вчиненому.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 районним судом не встановлено.
Згідно диспозиції ст. 69 КК України, закон ураховує, що особливості конкретного провадження, сукупність певних обставин, що пом`якшують покарання, характеристика особи винного - усе це може призвести до виникнення таких життєвих ситуацій, коли навіть мінімальне покарання, призначене в межах санкції, виявилося б надто суворим і тим самим не відповідало б поставленим перед ним цілям. Тому ст. 69 КК України, надає суду право у виняткових (особливих) випадках «скоригувати» вимоги загальних засад (п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України) і призначити більш м`яке покарання порівняно з тим, яке передбачене за вчинений злочин у відповідній санкції статті Особливої частини КК України.
Враховуючи всі обставини кримінального провадження у сукупності, зокрема те, що ОСОБА_6 вчинив відповідно до ст. 12 КК України тяжкий злочин, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів за які відбував покарання в місцях позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив новий злочин під час не знятої та не погашеної судимості, завдані матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_9 не відшкодував, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що виправлення ОСОБА_6 без реального відбування покарання не можливе та на думку колегії суддів, призначена йому міра покарання є необхідною і достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів і підстав застосовувати до нього вимоги ст. 69 КК України не вбачає.
Рішення районного суду, з яким погоджується колегія суддів, належним чином умотивоване, не суперечить вимогам кримінального процесуального закону та відповідає меті покарання, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 до задоволення не підлягає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону передбачених ст. ст. 409 та 412 КПК України, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити - без задоволення, а вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2015 року, щодо ОСОБА_6 , якого визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає негайному виконанню проте, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий Судді ОСОБА_8 ОСОБА_2 ОСОБА_3