АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 11 «а» -
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сало Т.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області
в складі:

Головуючого: Олексієнко Ю.Г.

Суддів: Ващук В.П.,
Зайцева В.А.

За участю
прокурора: Заброцької Л.О.

Розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Вінниці «02» серпня 2007 року кримінальну
справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_1, на вирок Ленінського
районного суду м. Вінниці, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уроженець с.
Лисогора Вінницького району Вінницької області, раніше не судимий,

визнаний винним
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, та призначено
покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

Відповідно
до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з
іспитовим строком 2 роки.

Відповідно
до ст. 76 КК України зобов'язано ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи, та періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в рахунок відшкодування матеріальної та
моральної шкоди в розмірі 3 095, 68 грн.

Згідно
вироку суду, ОСОБА_1 обвинувачується в тому , що 18.10.2005 року, близько 11.00
год. в м.
Вінниці по вул. Бестужева,
7 , на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_2, які продовжувались
між ними тривалий час, умисно наніс ОСОБА_2 удар кулаком в голову від чого
остання впала. Після чого ОСОБА_1 підійшов до лежачої на землі ОСОБА_2 і
повторно наніс їй удар ногою по голові, внаслідок якого потерпіла втратила
свідомість. Згідно висновку судово-медичної експертизи в результаті нанесення
ОСОБА_1 ударів, ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного
мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

В своїй
апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_1 вказує на те , що суд без достатніх
підстав визнав його винним у вчиненні вказаного у вироку злочину, мотивуючи
свої вимоги тим, що попереднє і судове слідство у справі проведено неповно і
однобічно, з обвинувальним ухилом та порушенням норм кримінального і
кримінально-процесуального законодавства. Вважає, що його засуджено за злочин,
якого він не вчиняв і у справі відсутні докази його винності.

На думку
засудженого, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи,
грунтуються на припущеннях супереч.1ивих доказах. Твердить також, що суд не дав
належної оцінки його показанням, не взяв до уваги докази, які могли істотно
вплинути на його висновки, не дослідив обставин, які мають істотне значення для
правильного вирішення справи, проявив упередженість при оцінці доказів.

З урахуванням
таких приведених доводів своєї невинності, просить суд апеляційної інстанції
прийняти відповідне рішення, скасувати незаконний вирок щодо нього, а справу
направити для розгляду в той же суд в іншому складі судів.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_1,
який підтримав апеляційну скаргу, міркування прокурора про незаконність
вироку суду щодо ОСОБА_1,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Висновки суду
про доведеність винності ОСОБА_1 в умисному нанесенні легкого тілесного
ушкодження ОСОБА_2, що спричинило короткочасний розлад здоров'я є
безпідставними.

Викладені у
вироку висновки суду про винність ОСОБА_1 в умисному нанесенні легкого
тілесного ушкодження ОСОБА_2, що спричинило короткочасний розлад здоров'я не
відповідають фактичним обставинам справи, суд не дав всебічну і об'єктивну
оцінку всім зібраним по справі доказам.

Згідно ст. 334
КПК України, - мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити
формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, однак дана частина
вироку суду щодо ОСОБА_1 містить формулювання обвинувачення, яке пред'явлене
засудженому(для виправдувального вироку), тобто підсудній ОСОБА_1
обвинувачується в тому, що умисно наніс легкі тілесні ушкодження ОСОБА_2, що
спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Крім
того, суд не дав оцінки постанові ДІМ ВДІМ Ленінського ВМ ВМВ УМВС України у
Вінницькій області від 26.10.2005 року про відмову в порушенні кримінальної
справи щодо ОСОБА_1 на підставі п.2 ст. 6 КПК України.

При
винесені вироку суд посилався на покази потерпілої ОСОБА_2, допитаних в якості
свідків : невістки останньої - ОСОБА_3, та сина - ОСОБА_4, які являються
близькими родичами потерпілої.

Разом з тим, суд
заперечив доводи засудженого ОСОБА_1 в тій частині, що 18.10.2005 року він
знаходився у Вінницькому районному відділі виконавчої служби, однак залишив
поза увагою , що 01 лютого 2007 року щодо головного спеціаліста відділу
державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції - Мнушка
А.Є. винесено вирок Вінницьким районним судом Вінницької області. Тому
виконавче провадження про стягнення грошових коштів з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_1 не виконано реально.

Суд не перевірив покази засудженого ОСОБА_1, щодо виклику
його державним виконавцем ОСОБА_7, послався на показання свідка ОСОБА_6 і на
його телефону розмову із ОСОБА_7, що є недопустимим.

З матеріалів
справи вбачається, що потерпіла ОСОБА_2 є інвалідом 1 - ї групи загального
захворювання. Однак, як вбачається з листа начальника обласного бюро
судово-медичної експертизи канд.
мед. наук, доцента ОСОБА_8,-
бюро судово-медичної експертизи провело контрольну перевірку архівної
судово-медичної документації - «Акту судово-медичного дослідження» № 346 від
24.11-09.12.2005 та «Висновку експертів « № 75-к від 21.07.-21.08.2006 на ім'я
ОСОБА_2, 1927 року народження і даною перевіркою було встановлено, що ступінь
тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_2 були визнані експертами у відповідності
до наданих судом медичних документів, серед яких були відсутні медичні
документи щодо стану здоров'я ОСОБА_2 до дати обставин 18.10.2005 року. Тому,
як вважає начальник обласного бюро судово-медичної експертизи, за умови надання
медичних документів щодо стану здоров'я ОСОБА_2 до дати обставин 18.10.2005 p., вбачає доцільним
ініціювати перед судом про призначення додаткової судово - медичної експертизи.
Суд першої інстанції залишив дані обставини без дослідження.

Суд
розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 задовольнив його частково, однак
в матеріалах кримінальної справи відсутні підтверджуючі документи щодо
призначення потерпілій ОСОБА_2 даних ліків (виписний епікриз), виписка із
історії хвороби не містить даних в якій кількості необхідно приймати
рекомендоване лікування, крім того в матеріалах справи відсутня довідка про
вартість ліків із медичної установи, а квитанції, які містяться на а. с. 6 не
дають підстав стверджувати , що дані медикаменти приймала потерпіла, в якій
кількості.

З
урахуванням всіх вищезазначених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга засудженого ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Враховуючи
викладене, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок
Ленінського районного суду м. Вінниці від ЗО травня 2007 року щодо ОСОБА_1
скасувати. Матеріали кримінальної справи направити в Ленінський районний суд м.
Вінниці на новий судовий розгляд в іншому складі суддів.