Справа № 199/756/15-к
ВИРОК
іменем України
2015 року січня місяця 19 дня в місті Дніпропетровську

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002622 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, має неповну середню освіту, розлученого, маючого на утримані двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , 2006 р.н. та ОСОБА_5 , 2007 р.н., раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
02.12.2014 ОСОБА_3 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , куди до нього прийшов малознайомий йому чоловік, встановити особу якого не надалось можливим, який попросив залишити гранату типу Ф-1 у нього вдома для тимчасового зберігання. В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір на придбання та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що граната типу Ф-1 відноситься до категорії вибухових речовин, на придбання та зберігання якої необхідний передбачений законом дозвіл, придбав у невстановленої особи гранату типу Ф-1, після чого почав зберігати її за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу.
03.12.2014 ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , взяв гранату типу Ф-1 та направився до міста Дніпропетровська з метою працевлаштування, та продовжуючи носити із собою гранату типу Ф-1 без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 близько 15:00 години, знаходячись біля будинку № 35-а по пр. газети «Правда» міста Дніпропетровська, був зупинений співробітниками міліції, які у присутності понятих провели особистий огляд його речей, під час якого у ОСОБА_3 в лівій зовнішній кишені куртки, одягнутої на ньому був виявлений поліетиленовий пакет, у середині якого виявлено та вилучено предмет, який згідно висновку експерта № 70/26-350 від 12.12.2014 є спорядженим корпусом гранати типу Ф-1 промислового виготовлення. З довідкової літератури відомо, що корпуси ручних осколкових гранат «Ф-1» споряджаються насипним зарядом вибухової речовини «ТРОТИЛ», маса вибухової речовини 50-56 г., яку ОСОБА_3 носив без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав в повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому. Не оспорюючи фактичні обставини у справі, ОСОБА_3 пояснив, що дійсно він при вищевикладених обставинах, місці і часу придбав у незнайомого чоловіка гранату типу Ф-1, яку зберігав та носив без передбаченого на це дозволу та 03.12.2014 привіз її до міста Дніпропетровська, де в ході огляду його особистих речей співробітниками міліції гранату було вилучено.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 03.12.2014, згідно якого біля будинку АДРЕСА_2 в ході огляду речей ОСОБА_3 в лівій кишені куртки в поліетиленовому пакеті виявлено та вилучено металевий предмет, схожий на гранату;

- висновком експерта № 70/26-350 від 12.12.2014, згідно якого предмет, вилучений 03.12.2014 у ОСОБА_3 є спорядженим корпусом гранати типу Ф-1 промислового виготовлення. З довідкової літератури відомо, що корпуси ручних осколкових гранат «Ф-1» споряджаються насипним зарядом вибухової речовини «ТРОТИЛ», маса вибухової речовини 50-56 г. Відноситься до категорії вибухових речовин. Предмет придатний для здійснення вибуху;
- актом знищення вибухових речовин від 11.12.2014, згідно якого знищено корпус гранати Ф-1.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України з згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як такі, що виразилися у незаконному носінні, зберіганні, придбанні вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, офіційно не працює, характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: «Легка розумова відсталість».

Відповідно до результатів амбулаторної судово-психіатричної експертизи акту № 13 від 20.01.2015, ОСОБА_3 в період інкримінованого йому діяння хронічним душевним захворюванням не страждав та на теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє на цей час легку розумову відсталість. В період інкримінованого йому діяння не виявляв ознак будь-якого тимчасового розладу душевної діяльності, міг віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. На теперішній час по своєму психічному стану дослідний також може віддавати звіт в своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. В застосуванні у відношенні нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: його повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, утримання двох неповнолітніх дітей та стан здоров`я обвинуваченого, що виражається у розумовій відсталості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, проте без його реального відбування, на підставі вимог ст.ст. 75, 76 КК України. Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

По даному кримінальному провадженню проведено судову-вибухотехнічну експертизу у Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі при ГУМВС України в Дніпропетровської області, вартість якої складає 1229,80 гривень.

Згідно ст. 122 КПК України суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Дніпропетровської області затрати на проведення судової-вибухотехнічної експертизи у розмірі 1229,80 гривень, які документально підтверджені.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Дніпропетровської області затрати на проведення судової-вибухотехнічної експертизи у розмірі 1229 (одна тисяча двісті двадцять дев`ять) гривень 80 копійок.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Суддя: ОСОБА_1