Справа № 11а-144-2007 року Головуючий у 1 інстанції
ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, Доповідач: Сачук В.І. ст.304, ч.2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня
2007 року м.
Рівне

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого
Омельяненка В.І.

суддів : Сачука В.І.,
Квятковського А.С.

з участю
прокурора Кохно М.І.

захисників-адвокатів
ОСОБА_2, ОСОБА_3

засуджених : ОСОБА_1, ОСОБА_4

потерпілого
ОСОБА_5

розглянула у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями

засуджених
ОСОБА_4, ОСОБА_1- та захисника адвоката Чорнобривого

в інтересах
засудженого ОСОБА_6 на вирок Рівненського міського суду від 5

червня 2006 року.

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
та житель с Великий
Мидськ Костопільського району Рівненської області, українець, громадянин
України, з неповною середньою освітою, не працюючий, не одружений, раніше не
судимий, засуджений

за ч.2 ст. 187 КК України
до позбавлення волі строком на сім
років шість місяців з конфіскацією всього майна, що є у його власності;

·
за ч.2 ст. 186
КК України до позбавлення волі строком на 5 років ;

·
за ст. 304
КК України до позбавлення волі на один рік.

На
підставі ст. 70 КК
України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_1
остаточно визначено покарання у вигляді 7
років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є у його власності.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець та житель АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з середньою
освітою, не працюючий, судимий вироком Рівненського міського суду від 2 жовтня
2003 року за ст. 15, 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі та у
відповідності до ст. 75 КК України від відбування покарання звільненого з
випробуванням з іспитового строку 2 роки, засуджений

- за ч.2 ст. 187
КК України до позбавлення волі строком на сім років з

конфіскацією всього майна, що є у його власності;

- за ч.2 ст. 186 КК України до
позбавлення волі строком на чотири роки .
На підставі ст. 70 КК
України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання - 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є
у його власності.

Відповідно до ст. 71
КК України, частково приєднавши не відбуту частину покарання за попереднім
вироком, остаточно визначено покарання у вигляді 7

2

років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, що є у його власності.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженець АДРЕСА_2, українець,
громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючий, не одружений,
раніше не судимий, засуджений

- за ч.2
ст. 187 КК
України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього майна, що є у його
власності;

· за ч.2
ст. 186 КК
України до позбавлення волі на 4
роки;

·
за ч.2 ст. 307
КК України до позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього майна, що є у його власності.

На підставі ст. 70
КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
остаточно визначено покарання у вигляді 7
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є у його власності.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 150 грн., ОСОБА_8 105 грн. солідарно.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 715 грн., ОСОБА_9 200
грн. солідарно.

Судом стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь Рівненського центру
психічного здоров'я населення 76
грн. 50 коп. за
проведену судово -психіатричну
експертизу.

З ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Рівненській області 98 грн. за
проведену фізико - хімічну
експертизу.

Гроші в сумі 22 грн.,
які зберігаються в ФЕВ Рівненського МВВС-звернути в дохід держави.

Прийнято рішення
по речових доказах.

ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 визнано винними утому, що він 15 червня 2004 року, біля 1 год., неподалік середньої
шкоди № 7, що по
вул. Соборній в м. Рівному за попередньою змовою з ОСОБА_4 з метою заволодіння
чужим майном вчинили напад на ОСОБА_7 під час якого нанесли потерпілому удари
по ногах, голові та тулубу, спричинивши при цьому легкі тілесні ушкодження з короткочасним
розладом здоров'я, внаслідок чого він впав. Обшукавши ОСОБА_7, удвох відібрали
у нього мобільний телефон „Нокіа" вартістю 120 грн., та гаманець з грошима
в сумі 10 грн.

20 травня 2005 року, приблизно о 23 год., на бульварі Б. Хмельницького в м.
Рівному ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, попередньо домовившись між собою про
відкрите заволодіння майном ОСОБА_5, де ОСОБА_1 вдарив потерпілого кулаком в
шелепу від чого він впав, а тоді ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стали наносити ОСОБА_5
удари ногами в різні частини тіла. Обшукавши утрьох потерпілого, заволоділи
його мобільним телефоном „Алькатель" вартістю 490 грн., грошима в
сумі 150 грн.,
ключами від замків дверей вартістю 15
грн.

21 травня 2005 року приблизно о
23 год., ОСОБА_1,
ОСОБА_4, та ОСОБА_6 за попередньою змовою між собою в під'їзді будинку № 24 по вул. Вербовій
в м. Рівному з метою заволодіння майном ОСОБА_10, ОСОБА_1 наніс декілька ударів
кулаком в голову потерпілому, і коли він впав, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стали бити
його ногами у різні частини тіла, після чого відкрито викрали наручний годинник
ОСОБА_10 вартістю 20 грн.

10
червня 2005 року, біля 23 год., ОСОБА_1 та ОСОБА_4 попередньо домовившись про
вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, у дворі технікуму економіки
та підприємництва, що по вул. Київській в м. Рівному, де ОСОБА_1 наніс удар
кулаком в щелепу ОСОБА_8, від чого він

3

впав, та удвох з ОСОБА_4
стали бити його ногами в різні частини тіла, заподіявши легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Зняли з потерпілого шкіряну
куртку вартістю 300 грн.,
забрали його наручний годинник „Восток"
вартістю 250 грн., калькулятор вартістю 6 грн., вимірювальну рулетку
вартістю 4 грн. портмоне вартістю 20 грн. з грошима в сумі 25 грн.

В кінці червня 2005 року біля 1 год., ОСОБА_1 з ОСОБА_4
та ОСОБА_6 за попередньою змовою між собою заволодіти чужим майном шляхом
нападу на потерпілого, в під'їзді будинку № 6 по вул. Київській в м. Рівному,
ОСОБА_1 наніс удар кулаком в голову ОСОБА_9 від чого він впав, Тоді вони втрьох
стали бити потерпілого ногами в різні частини тіла та заподіяли йому легкі
тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. При цьому з кишені штанів
забрали його гроші в сумі 20
грн., та з пальця зняли золоту обручку вартістю 180 грн.

Весною 2004 року ОСОБА_1, усвідомлюючи, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_3 є неповнолітніми, запропонував їм скоювати злочини, а саме -
відкрито заволодівати майном громадян, здійснюючи на них напади.

15 червня 2004 року
неповнолітній ОСОБА_4 за пропозицією ОСОБА_1, неподалік ЗОШ № 7 по вул.
Ковалевської в м. Рівному, вчинили розбійний напад на ОСОБА_11, заволодівши
його майном на суму 150 грн.

20 травня 2005 року з
ініціативи ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, на бульварі Б. Хмельницького в м.
Рівному відкрито викрали майно ОСОБА_12 на суму 715 грн.

21 травня 2005 року, ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 на пропозицію ОСОБА_1, біля будинку № 24 по вул. Вербовій в м. Рівному відкрито викрали майно
ОСОБА_10 на суму 20 грн.

10 червня 2005 року ОСОБА_4
разом зі ОСОБА_1, на пропозицію останнього, на вул. Київській в м. Рівному,
вчинили розбійний напад на ОСОБА_8 та заволоділи його майном загальною вартістю
605 грн.

В червні 2005 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, з ініціативи ОСОБА_1, в під'їзді
будинку № 2 по вул. Київській в м. Рівному, внаслідок розбійного нападу на
ОСОБА_9 заволоділи його майном на суму 200
грн.

14 лютого 2005 року біля 16 години, на вул. 6 - Гвардійській у
м. Рівному, ОСОБА_6 у особи, кримінальна справа відносно якої закрита, за 25 грн. придбав
каннабіс ( маріхуану)
вагою 2,9 г. яка є
особливо небезпечним наркотичним засобом, з метою збуту. В той же день вказаний
наркотичний засіб в під'їзді будинку №
6 по вул. 6 Гвардійській
в м. Рівному за 25 грн.
збув ОСОБА_13.

В апеляції засуджені ОСОБА_1 та ОСОБА_4 просять вирок суду змінити,
перекваліфікувати їх дії зі ст. 187
ч.2 на ст. 186 ч.2 КК
України , так як у
них не було наміру вчинити розбійний напад на потерпілих чи завдати їм тілесних
ушкоджень, просять пом'якшити призначене покарання. Засуджений ОСОБА_4 вказує
на те, що під час досудового та судового слідства порушено його право на
захист.

Адвокат ОСОБА_2- захисник
засудженого ОСОБА_6, в апеляції просить вирок суду в частині засудження ОСОБА_6
за ч.2 ст. 307 КК
України скасувати та направити на досудове слідство, так як слідчим не було
доведено його вини.

Крім
того, вважає що при визнанні ОСОБА_6 винним в скоєні злочину передбаченого ч.2
ст. 187 КК
України, судом допущено неправильне застосовано кримінального закону, оскільки
його дії підлягають кваліфікації за ч.2 ст. 186 КК України.

4

При призначенні покарання йому суд не врахував ступінь тяжкості, суспільної
небезпечності та наслідків скоєних ним злочинів, що фізичного насильства
ОСОБА_6 не здійснював, скоїв злочин будучи неповнолітнім. Просить пом'якшити
призначене покарання застосувавши вимоги ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення засуджених
ОСОБА_1,ОСОБА_4 та доводи захисників -
адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
які підтримали апеляції, міркування прокурора про залишення вироку без
зміни, а апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_4 та
захисника-адвоката ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як убачається із матеріалів справи, висновки суду першої інстанції про
винність ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм злочинів за
обставин, встановлених судом і викладених у вироку, відповідають фактичним
обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально
викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну й об'єктивну оцінку в їх
сукупності.

При перевірці матеріалів справи встановлено, що органами попереднього
слідства у справі додержано
вимог ст. 22 КПК,
спрямованих на встановлення у справі об'єктивної істини.

Суд першої інстанції ретельно перевірив доводи ОСОБА_1, ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 , про те,
що вони не вчиняли розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_9
і наведені у вироку мотиви визнання цих доводів безпідставними, спрямованими на
ухилення від відповідальності за вчинені злочини, колегія суддів визнає
обґрунтованими, такими, що відповідають матеріалам справи.

Засуджені ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під час судового слідства визнали
тільки факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілим засудженим ОСОБА_1 та заволодіння
майном потерпілих ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Щодо розбійного нападу на
потерпілих своєї вини не визнали.

Засуджений ОСОБА_1 суду показав, що після знайомства з ОСОБА_4 та ОСОБА_6
вирішили утрьох в нічний час нападати на одиноких чоловіків з метою їх
пограбування. Оскільки він старший за віком, сильніший, а тому в процесі
нападів мав першим підбігати до потерпілого та наносити йому удар. Вибирали
чоловіків, які перебували в нетверезому стані, щоб легше долати їх опір (т.2 а.с. 247 - 249).

Показання ОСОБА_1 підтвердили засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (т.2 а.с. 249 - 250, 2150 -253 ).

З досліджених в судовому засіданні показань потерпілого
ОСОБА_14 убачається, що в середині червня 2005
року в нічний час він повертався до дому. Неподалік школи № 7 двоє хлопців
наздогнали його та стали бити. Одночасно нападники з кобури на паску забрали
мобільний телефон „Нокіа" вартістю 120
грн., з кишені вийняли гаманець з 10
гривнями. В процесі нападу йому розбили лікоть.

Потерпілий ОСОБА_15 показав, що 10 червня 2005 року біля 23 години йдучи по
вул. Київській відчув удар спину, від якого впав на землю. Потім його ногами
били в різні частини тіла. Після побиття незаконно заволоділи його майном : годинником „Восток", шкіряною
курткою, калькулятором, рулеткою, портмоне та грошима в сумі 25 грн. Працівники
міліції повернули йому вилучені у підсудних куртку та годинник ( т.2 а.с. 253-254 ).

З
показань потерпілого ОСОБА_9
вбачається, що в червні 2005
року в нічний час в під'їзд його будинку по вул. Київській отримав удар в
голову

5

від чого втратив
свідомість. В нього викрали золоту обручку та 20 грн., а всього спричинили матеріальну шкоду на суму 200 грн. (т.2 а.с.
245-247 ).

Крім показань підсудних та потерпілих, винуватість
ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в розбійних нападах, стверджується явками з каяттям
підсудних, в яких вони зізнались у вчинених нападах на потерпілих та
заволодінні їх майном (т.1, а.с. 30, 32, 118,120, 148, 150, 152).

Згідно протоколу огляду місця події від 28 серпня 2005
року, в помешканні ОСОБА_4 вилучено три наручні годинники та шкіряну куртку
(т. 1 а.с. 131).

Свої показання потерпілий ОСОБА_8 також підтвердив в ході проведення
впізнання куртки та годинника, вилучених у ОСОБА_4, з дотриманням процесуальних
вимог, де впізнав свою куртку та годинника
(т.1 а.с. 133 ).

Під час проведення відтворення обстановки і обставин події з дотриманням
процесуальних вимог, в присутності захисників -адвокатів, ОСОБА_1 та ОСОБА_4
добровільно показали і детально розповіли, як і при яких обставинах вчиняли
розбійний напад на потерпілих та відкрито заволоділи їх майном (т.1 а.с. 187-193, т.2 а.с. 18-24).

За висновком експерта №
2511 від 11 жовтня 2005 року у ОСОБА_10
виявлено тілесне ушкодження у вигляді рубця в ділянці правого передпліччя, який
є наслідком зажившої забійної рани і відноситься до легких тілесних ушкоджень з
короткочасним розладом здоров'я (т.1 а.с. 38).

Згідно з висновком судово -
медичної експертизи №2399
від 28 вересня 2005 року ОСОБА_8
виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лоба, забою грудної клітки.
Вони відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я
(т.1 а.с. 136).

З висновку експерта за №2331
від 22 вересня 2005 року вбачається,
що у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді двох рубців у лівій тім'яно -скроневій
ділянці, які є наслідком заживших забійних ран і відносяться до легких тілесних
ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я (т.1 а. с. 155).

В судовому засіданні експерт Рівненського обласного бюро судово - медичних
експертиз Мамонтова О.А. повністю підтримала висновки проведених нею судово -медичних
експертиз ( т.2.
а.с. 254-257 ).

Оцінивши наведені докази в їх сукупності суд обґрунтовано визнав що
ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з метою заволодіння чужим майном діяли щодо
потерпілих узгоджено і цілеспрямовано, завдаючи їм удари.

Твердження засуджених та їх захисників про перекваліфікацію їх дій з ч.2
ст. 187 на ч.2
ст. 186 КК
України у зв'язку з відсутністю такої кваліфікуючої ознаки злочину, як напад з
метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя
чи здоров'я особи, є необгрунтованим.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин
злочину дії засуджених кваліфіковано за ч.2 ст. 187 КК України правильно.

Сформульовані у вироку висновки про винність ОСОБА_6 у незаконному
придбанні і зберіганні наркотичних засобів з метою збуту відповідають фактичним
обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально
викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну й об'єктивну оцінку в їх
сукупності.

Суд ретельно перевірив доводи ОСОБА_6, аналогічні
викладені в апеляції захисника, про те, що він не вчиняв даного злочину.
Наведені у вироку мотиви визнання цих доводів безпідставними, спрямованими на
ухилення від відповідальності за вчинення тяжкого злочину, колегія суддів
визнає обґрунтованими, такими, що відповідають матеріалам справи.

Так,
неодноразово допитаний на досудовому слідстві в якості підозрюваного та
обвинуваченого з участю захисника, ОСОБА_6 давав детальні показання щодо

6

продажу ним наркотичного
засобу. ( т.3 а.с.
21, 41) . Такі
показання він підтверджував і на очних ставках зі свідками.(т.3 а.с 34 - 37).

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_16, при оперативній
закупці наркотичних засобів 14
лютого 2005 року ОСОБА_13. були вручені
гроші в сумі 25 грн.,
які він дав ОСОБА_1 для закупівлі наркотику. ОСОБА_6 вийшов з під'їзду будинку
та сів в автомобіль „Таврія". Коли вийшов з автомобіля, то ніс в руці
паперовий згорток, який передав ОСОБА_13.
Останній видав згорток працівникам міліції, в якому знаходилась суха подрібнена
речовина рослинного походження. У водія автомобіля „Таврія" ОСОБА_17
вилучили 22 грн.,
які ОСОБА_18 отримав
для проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_19, які досліджені
судом (т.3 а.с. 117).

Із
показань свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21, вбачається, що 14 лютого 2005 року вони були
понятими під час видачі ОСОБА_18 паперового згортка з подрібненою речовиною,
який при цьому пояснив, що наркотичний засіб він придбав у ОСОБА_6 за 25 грн. та
вилучення у ОСОБА_17 22 грн. Зі
слів ОСОБА_6 наркотичний засіб він придбав у ОСОБА_17 (т.3 а.с. 30-31, 32-33).

З висновку фізико-хімічної ексертизи від 29 травня 2005 року видно, що
представлена на експертизу речовина рослинного походження містить основний
наркотично активний компонент коноплі- тетрагідроканнабінол і є каннабісом (маріхуаною)
вагою 2.9 г ( суха
речовина) (т. 3
а.с. 70 ).

В ході судового слідства суд першої інстанції правильно встановив , що у ОСОБА_6 не
було підстав обмовляти себе, доводи що до нього застосовувалися недозволені
методи ведення слідства не заслуховують на увагу.

Дії
ОСОБА_6, які виразились у незаконному зберіганні, придбанні наркотичних засобів
з метою збуту, а також збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вірно
кваліфіковані за ст. 307
ч.2 КК України. Доводи захисника
про необхідність скасування вироку у зв'язку з недоведеністю вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 307
КК України є безпідставними.

Із
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 вчинив злочин в неповнолітньому віці.
Згідно ст. 45 КПК
України при провадженні досудового слідства участь захисника є обов'язковою.
Відповідно до ст. 47 КПК
України ОСОБА_4 з моменту його затримання був призначений захисник-адвокат
ОСОБА_19. Всі слідчі дії проводились з участю захисника. В судовому засіданні
його інтереси захищав адвокат ОСОБА_2,
а тому доводи засудженого ОСОБА_4 про порушення його прав на захист є
надуманими.

Покарання ОСОБА_1,
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з
урахуванням характеру і ступеню тяжкості вчинених злочинів, дані про особу
засуджених а також усіх обставин, які пом'якшують та обтяжують покарання , і підстав для
його пом'якшення, про що порушено питання в апеляціях засуджених та захисників-адвокатів
колегія судців не знайшла.

Органи досудового слідства, суд першої інстанції істотних
порушень кримінального та кримінально-процесуального законів , які б тягнули
безумовне скасування постановленого щодо засуджених вироку, не допустили. Тому
законних підстав для його скасування або зміни немає.

На
підставі наведеного та керуючись ст. ст.365, 366 КПК України,
колегія суддів

7

УХВАЛИЛА:

Вирок
Рівненського міського суду від 5
червня 2006 року
стосовно засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляції
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_4
та захисника-адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.