печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.07.2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, студента 2-го курсу Київського університету імені Бориса Грінченка, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 17.04.2015 року приблизно о 19.00 год., маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи в торгівельному залі магазину «Велика кишеня», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 57 та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгівельних полиць товари: продукти харчування та предмети особистої гігієни на загальну вартість 195,04 грн., та поклав їх до кишень свого пальта. Утримуючи при собі викрадений товар, ОСОБА_4 пройшов повз касову лінію магазину, не розрахувавшись за товари, тим самим виконавши всі дії, які вважав

необхідними для доведення злочину до кінця. Однак з причин, що не залежали від його волі, останній не зміг довести свої злочинні дії до кінця та залишити місце вчинення злочину з викраденим майном, оскільки був виявлений та затриманий охороною зазначеного магазину на виході з магазину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті відповідно до пред`явленого обвинувачення.

Так, ОСОБА_4 пояснив, що дійсно,17.04.2015 року, перебуваючи в магазині «Велика кишеня», який розташований в м. Києві по вул. Залізничне шоссе, вирішив вчинити крадіжку, взяв з полиць магазину вказані речі, поклав їх до кишені свого пальта та пішов не розрахувавшись, однак був затриманий охороною магазину.

Також ОСОБА_4 зазначив, що кається у скоєному та зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин таємного викрадення майна, а саме: показів представника потерпілого, свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі, суд кваліфікує за ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим діяння, те що воно відноситься до злочинів середньої тяжкості, є умисним та корисливим, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, навчається, позитивно характеризується за місцем попереднього навчання, на спеціальних обліках не перебуває, має постійне місце проживання, а також те, що матеріальна шкода вчиненим злочином фактично завдана не була та ставлення обвинуваченого до вчиненого.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді штрафу в межах санкції статті, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази, а саме:

-лазерний компактдиск формату ДВД R, який визнаний речовим доказом постановою від 19.05.2015 року та зберігається в матеріалах кримінального провадження- залишити в матеріалах кримінального повадження;

- продукти харчування та предмети гігієни, вилучені під час огляду місця події 17.04.2015 року, визнані речовими доказами постановою від 19.05.2015 року та передані на зберігання представнику ТОВ «Фудмережа» ОСОБА_5 залишити ТОВ «Фудмережа» за належністю.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1