Справа № 190/1680/14-к
Провадження №1-кп/190/6/15
ЄРДР №
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2015 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1кп/190/6/15 (ЄРДР №0000786) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого монтер «П`ятихатська дистанція колії ДП «Придніпровська залізниця», не одруженого, має середню технічну освіту, військовозобов`язаного, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, якому запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 згідно військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 23.05.2002 року, є військовозобов`язаним та прийнятим на тимчасовий облік запасу Збройних сил України за ВОС № 9090320А за спеціальністю начальник кодувальної групи електронної апаратури кодування та спеціального зв`язку.

Згідно облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 має військове звання сержант та кваліфікацію начальника кодувальної групи електронної апаратури кодування та спеціального зв`язку, служив в Збройних силах України з 05.02.2002 по 02.10.2003 роки.

Відповідно положень п.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язаними є особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройний Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

18 травня 2014 року до П`ятихатського ОРВК Дніпропетровської області на виконання Указу Президента України №454 від 06 травня 2014 року «Про часткову мобілізацію» для проведення призову за мобілізацією та проходження медичного огляду прибув військовозобов`язаний ОСОБА_4 , однак усупереч вказаних вимог законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_4 18.05.2014 року, перебуваючи в приміщенні П`ятихатського ОРВК Дніпропетровської області за адресою Дніпропетровська область, м.П`ятихатки, вул.Саксаганська,86, з метою ухилитися від призову за мобілізацією та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, від подальшого призову за мобілізацією відмовився, про що повідомив працівників П`ятихатського ОРВК.

Таким чином військовозобов`язаний ОСОБА_4 усупереч вимог ст.65 Конституції України, ст. ст.1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 607 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію», з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин від призову за мобілізацією ухилився.

Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 за обвинувальним актом кваліфіковані за ст.336 КК України як ухилення від призову за мобілізацією.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, відмовившись від дачі показань відносно себе на підставі ст.63 Конституції України.

Обвинувачений ОСОБА_4 07.10.2014 року подав до суду заяву, яку підтримав при судовому розгляді кримінального провадження, про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст.349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи судом роз`яснено та обвинуваченим ОСОБА_4 зрозуміло, добровільність подання вказаної заяви та розуміння наслідків обвинуваченим перевірено судом в судовому засіданні. Крім того, обвинувачений відмовився від послуг захисника, пояснивши, що відмова не пов?язана з його матеріальним становищем.

Прокурор проти заяв обвинуваченого не заперечував.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого, ухвалою суду визнано недоцільним. У зв`язку з чим суд не приводить недосліджені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у мотивувальній частині вироку. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в ухиленні від призову за мобілізацією, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вчинив злочин середньої тяжкості, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття обвинуваченого у скоєному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не зазначаються.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого та обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, та оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався, речові докази в судовому розгляді не досліджувалися.

Керуючись ст.ст.374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку в два роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду
Суддя ОСОБА_1