Справа № 152/837/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження: № 152/837/15-к (ЄРДР № 0000179),

по обвинуваченню: ОСОБА_3 , народженого: ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

учасники кримінального
провадження:
сторона обвинувачення:
прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту:
обвинувачений ОСОБА_3 ,
інші учасники:
потерпілий ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и в:
28 квітня 2015 року ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 перебували у будинку останнього, розташованому у АДРЕСА_2 , де розпивали алкогольні напої. Біля 5-ї години ранку 29 квітня 2015 року, ОСОБА_3 , одягнувши куртку, яку напередодні позичив потерпілому, вийшов з його будинку. Цього ж дня, біля 14-ї години ОСОБА_3 виявив у внутрішній кишені куртки три банківських картки, одна з яких була загорнута в папірець із кодом. Тоді ОСОБА_3 у банкоматі «Приватбанк», перевіривши баланс цієї картки, виявив що на ній є 1200 грн, які він вирішив викрасти. Для цього, 30 квітня 2015 року біля 13 години 30 хвилин він, умисно, з метою заволодіння чужими коштами, таємно, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з банкомату «Приватбанк», розташованого в приміщенні Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, зняв з банківської картки «Укргазбанк» № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_5 , 1000 грн, якими розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 1000 грн.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що у квітні 2015 року, точної дати він не пам`ятає, він зустрів свого друга ОСОБА_5 , який повернувся з АТО. Вони деякий час поспілкувались, а потім, коли ОСОБА_5 повертався додому, ОСОБА_3 позичив йому свою куртку, оскільки було холодно. Через деякий час, ОСОБА_3 прийшов додому до ОСОБА_5 , де вони вживали алкогольні напої. Під ранок ОСОБА_3 пішов з будинку потерпілого, одягнувши куртку, яку йому позичав. Пізніше, він виявив у кишені куртки три банківських картки, належні потерпілому. Одна з карток, а саме «Укргазбанк», була обгорнута папірцем, на якому містився пін код до картки. Тоді обвинувачений у банкоматі «Приватбанк», розташованому у с. Джурин перевірив баланс цієї картки та, виявивши на ній кошти, вирішив привласнити їх. Наступного дня, у тому ж самому банкоматі, ОСОБА_3 зняв із банківської картки «Укргазбанк» 1000 грн, які витратив на власні потреби, придбавши собі взуття. Про намір зняти кошти та про їх фактичне зняття він ОСОБА_5 не повідомляв та дозволу на це у нього не отримував. Про вчинене він повідомив потерпілого за два-три дні після події, зустрівши його випадково на стадіоні, проте на той час заява про крадіжку вже була подана до міліції. Про вчинене він дуже шкодує та попросив вибачення у потерпілого і повернув йому 1000 грн.

Ураховуючи те, що обвинувачений, прокурор та потерпілий у судовому засіданні не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд цього провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших обставин у кримінальному провадженні, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу та стосуються речових доказів.
Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, є особою молодого віку.

Обставинами, пом`якшуючими покарання ОСОБА_3 , є визнання ним вини та щире каяття, а також те, що обвинувачений повністю відшкодував завдану злочином шкоду, що підтвердив у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 . Обставин, обтяжуючих покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_3 статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, що обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат у провадженні немає.

Долю речового доказу належить вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу немає.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком двісті годин.

Речовий доказ банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_1 залишити у власника ОСОБА_5 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Згідно зі статтями 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1