ВИРОК
іменем України

Справа № 569/17861/13-к

03 лютого 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

представника цивільного відповідача - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження №000054 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Костопіль Рівненської області, громадянки України, українки, із вищою педагогічною освітою, раніше не судимої, заміжньої, працюючої директором ПП «Торговий центр - Д», проживаючої в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.212, ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що являючись з 02 березня 2006 року директором ринку ПП «Торговий центр - Д» та з 04 липня 2011 року директором ПП «Торговий центр - Д» та одночасно за сумісництвом обіймаючи посаду директора ринку ПП «Торговий центр - Д», діючи умисно, усвідомлюючи покладену на неї відповідальність та бажаючи уникнення виконання обов`язків перед бюджетом, усвідомлюючи і передбачаючи настання суспільно-шкідливих наслідків у вигляді приховування податків та фактичного ненадходження до бюджету грошових коштів, бажаючи їх настання, будучи особисто зацікавленою у зменшенні сплати податків, посягаючи на встановлений законодавством порядок здійснення підприємницької діяльності та оподаткування, переслідуючи мету незаконного збагачення, в період з 01.07.2012 по 30.09.2012 умисно ухилилась від сплати податку на прибуток, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в значних розмірах на загальну суму 1210362 грн. при наступних обставинах.

У період 2006 - 2010 років ОСОБА_7 на розрахунковий рахунок ПП «Торговий центр -Д» внесено готівкові кошти як «поворотна фінансова допомога» в сумі 5763629,88 грн., що підтверджується обліковим документом вказаного підприємства - оборотно-сальдовою відомістю по рахунку № НОМЕР_1 «розрахунки з підзвітними особами».

29 вересня 2010 року в зв`язку з смертю ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, у відповідності до пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, вказана поворотна фінансова допомога визнається безнадійною заборгованістю померлих фізичних осіб.

Директор ПП «Торговий центр - Д» ОСОБА_4 , будучи обізнаною, що відповідно до вимог пп.135.5.4 та пп.135.5.5 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України, безнадійна кредиторська заборгованість включається до складу інших доходів, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно ? небезпечні наслідки у вигляді фактичного ненадходження до бюджету грошових коштів та бажаючи настання таких наслідків, з метою умисного ухилення від сплати податків, не включила в ІІІ кварталі 2012 року до податкової декларації з податку на прибуток підприємства в рядок 03 «інші доходи» суму боргу у розмірі 5763629,88 грн. безнадійної заборгованості в результаті чого, занижено податок на прибуток підприємства у сумі 1210362 грн.

Висновком судово-економічної експертизи №129/13 від 22.07.2013р., документально та нормативно підтверджено заниження директором ПП «Торговий центр - Д» ОСОБА_4 податку на прибуток підприємства на суму 1210362 грн.

Таким чином, директор ПП «Торговий центр - Д» ОСОБА_4 , в період з 01.07.2012 по 30.09.2012, умисно ухилилась від сплати податку на прибуток підприємства в сумі 1 210 362 грн., що призвело до фактичного ненадходження коштів у бюджет в значних розмірах чим скоїла злочин, передбачений ч.1 ст.212 КК України.

Крім того, директор ПП «Торговий центр - Д» ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний план, направлений на умисне ухилення від сплати податків, достовірно знаючи, що в податкову звітність вносяться завідомо неправдиві відомості, підробила податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за ІІІ квартал 2012 року, затверджену наказом Міністерства фінансів України 28.09.2011 за №1213, шляхом не відображення в ній суми боргу у розмірі 5763629,88 грн. безнадійної заборгованості, після чого її підписала, чим завірила достовірність внесених до неї даних.

Після підписання податкової декларації з податку на прибуток підприємства ОСОБА_4 усвідомлюючи що в декларації вказано завідомо неправдиві відомості, подала її до Державної податкової інспекції у м. Рівне за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, буд. 8.

Вищевказаними діями, директор ПП «Торговий центр - Д» ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою умисного ухилення від сплати податків, в порушення п.135.1, п.п.135.5.4, п.п.135.5.5 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України, не включила в ІІІ кварталі 2012 року до податкової декларації з податку на прибуток підприємства в рядок 03 «інші доходи» суму боргу в розмірі 5763629,88 грн. безнадійної заборгованості в результаті чого, занижено податок на прибуток у сумі 1 210 362 грн., яку підписала своїм електронним цифровим підписом в графах «Керівник» та «Головний бухгалтер» та подала до Державної податкової інспекції у м. Рівне, чим скоїла злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України.

ОСОБА_4 винною в інкримінованих їй злочинах не визнала і показала суду, що на посаду директора ПП «Торговий центр - Д» була призначена за рішення зборів співвласників підприємства, відповідно до наказу №151 від 04.07.2011 року. До цього на вказаній посаді з 2004 року та до її призначення працював її рідний брат ОСОБА_8 . На момент її призначення директором ПП «Торговий центр - Д» заборгованість в сумі 5763629, 88 гривень на рахунок №372 підприємства вже існувала. Була вона і на момент смерті батька і ще раніше. Коли фактично виникла така сума пояснити не може. Склалася вона за період життя батька, який був керівником та власником ПП «Торговий центр - Д» за період з 2006 року по 2010 рік, а може ще й раніше. Покійний батько за свої кошти придбавав будівельні матеріали, матеріальні цінності, виконував якісь інші роботи які ставилися на баланс підприємства. В підприємства перед батьком виникала заборгованість, яка обліковувалася на рахунку №372- розрахунки з підзвітними особами. Після смерті батька ОСОБА_4 та інші спадкоємці у належний час написали заяви до нотаріуса про прийняття спадщини та звернулися до суду за визнання права власності на спадкове майно, в тому числі і на кошти, які підприємство заборгувало батькові. 18 березня 2013 року Рівненським міським судом по справі 569/182/13-ц винесено рішення, яким кошти в сумі 5763629, 88 гривень визнані спадковим майном. Вказане рішення набрало законної сили і виконується. Кошти, які визнані спадковим майном відповідно до чинного законодавства не оподатковуються. Крім того, вона ніяких вказівок головному бухгалтеру щодо ухилення від сплати податків, підроблення документів не давала. Податкову декларацію за ІІІ квартал 2012 року підписувала відповідно до даних бухгалтерського обліку у ведення якого не вмішувалася.

Суд визнає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення в ухиленні від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та службовому підробленні недоведеним, а тому вона за ч.1 ст.212, ч.1 ст.366 КК України підлягає виправданню за відсутністю в її діях складу кримінальних правопорушень.

На досудовому слідстві не зібрано жодного доказу, який би свідчив що ОСОБА_4 , як директор ПП «Торговий центр - Д» вчиняла дії щодо ухилення від сплати податків шляхом не відображення в фінансовій звітності підприємства сум безнадійної заборгованості в розмірі 5763629, 88 грн. та несплати податку на прибуток із вказаної суми в розмірі 1210362 грн., а також умисного підроблення та подання офіційних документів по Податкової інспекції в м. Рівне, а саме податкової декларації на прибуток за ІІІ квартал 2012 року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є працівниками ДПІ м. Рівне і які проводили перевірку на підприємстві ПП «Торговий центр - Д» показали, що на момент проведення ними перевірки, строк позовної давності для звернення до суду для спадкоємців після смерті їх батька ОСОБА_7 не минув, а спадкове майно оподаткуванню не підлягає.

Свідок ОСОБА_11 показала, що вона працювала головним бухгалтером на підприємстві ПП «Торговий центр - Д» з 02.01.2003р. по 13.09.2010р. та була відповідальна за ведення бухгалтерського обліку та звітності. Покійний ОСОБА_7 , який був власником та директором підприємства давав свої особисті кошти на сплату платежів, податків тощо. Всі ці кошти вона відносила на рахунок № 372. Це були його особисті кошти і вони оподатковуватися не повинні. Загальна сума була 5763629, 88 грн. Виникла вона за період її роботи. Після смерті ОСОБА_7 право на ці кошти мали спадкоємці. Ніяких актів щодо приймання-передачі коштів, матеріальних цінностей не було.

Свідок ОСОБА_8 показав, що він був директором ПП «Торговий центр - Д» з 2004 і до призначення директором ОСОБА_4 . Вказана сума в розмірі 5763629, 88 грн. перебувала на бухгалтерському обліку. Це кошти батька і спадкове майно його спадкоємців

Свідок ОСОБА_12 показала, що вона працює головним бухгалтером підприємства ПП «Торговий центр - Д» з вересня 2010 року по даний час. Коли вона прийшла на роботу вказана сума в розмірі 5763629, 88 грн. уже значилася по рахунку № 372 (розрахунки з підзвітними особами) та по балансу підприємства. Ніяких первинних документів по її підтвердженню у неї не було. Вона вела облік дальше відповідно до встановлених правил ведення бухгалтерського обліку. Ніяких вказівок від директора підприємства ОСОБА_4 по приховуванню прибутків, підробленню документів не отримувала. В тому числі за ІІІ квартал 2012 року по декларації на прибуток. За ведення бухгалтерського обліку, складання звітів відповідає вона. Про рішення суду що кошти в сумі 5763629, 88 грн. визнані спадковим майном знає. Такі кошти податком на прибуток не оподатковуються. Для того, що перевести вказану суму із рахунку №372 на інший в тому числі на безнадійну заборгованість потрібні відповідні підстави: наказ директора, рішення зборів засновників. Таких підстав у неї не було.

Допитаний в якості експерта ОСОБА_13 показав,що судово-економічну експертизу по кримінальному провадженню 0000054 він проводив по матеріалах наданого йому провадження. Ніяких оригіналів бухгалтерських документів щодо походження коштів у розмірі 5763629, 88 грн. йому надано не було і він їх не бачив. Висновок зробив тільки на підставі акту про результати позапланової виїзної документальної перевірки з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства від 16.07.2013р. та про те, що вказані кошти є спадковим майном за рішенням суду йому відомо не було. Оцінити об`єктивність експертизи за таких обставин не може.

Представник відповідача цивільний позов не визнав в повному обсязі і показав, що перевірка працівниками ДПІ м. Рівне по коштах в сумі 5763629, 88 грн. фактично не проводилася, так як відсутні оригінали первинних бухгалтерських документів щодо вказаних коштів. Коли виникла дана заборгованість фактично встановити не можна. Крім того, вказані кошти за рішенням Рівненського міського суду від 18 березня 2013 року визнані спадковим майном в межах строку позовної давності, яке набрало законної сили. А спадкове майно оподаткуванню підприємством на прибуток не підлягає. Тому позов є безпідставним.

Згідно в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06. 990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму ВС України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийнятті одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Суд не може взяти до уваги, як підтвердження вини ОСОБА_4 висновок № 129/13 судово-економічної експертизи по кримінальному провадженню № 000054 від 22.07.2013 року, яким підтверджується висновок акта перевірки ПП «Торговий центр - Д» № 516/22-200/24177281 від 16.07.2013 року щодо заниження податку на прибуток підприємства на суму 1210362 гривень, враховуючи покази дані в судовому засіданні експертом ОСОБА_13 , що експертиза проводилася без наявності первинних бухгалтерських документів, які підтверджують виникнення заборгованості в сумі 5763629, 88 грн., їх природи, строків повернення заборгованості та можливості виникнення податкових зобов`язань із вказаної суми.

При цьому, також суд приймає до уваги та бере за основу, як доказ невинуватості ОСОБА_4 в ухиленні від сплати податків висновок №7530 повторної судово-економічної експертизи за матеріалами кримінального провадження від 10 листопада 2014 року, призначеної за клопотанням прокурора постановою Рівненського міського суду від 19 травня 2014 року.
Відповідно до п.6 вказаної експертизи, висновки перевірки щодо включення кредиторської заборгованості підприємства перед ОСОБА_7 в сумі 5763629, 88 грн. відображеної в оборотно-сальдовій відомості по рахунку №3721 співробітники за 01.10.10р.-30.06.11р. до складу доходів, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, документально не обґрунтовані, висновки акта перевірки ПП «Торговий центр - Д» № 516/22-200/24177281 від 16.07.2013р. за період з 01.01.2006р. по 31.12.2012р. із нарахування податків за безнадійною кредиторською заборгованістю підприємства перед ОСОБА_7 щодо заниження податку на прибуток на суму 1 210 362 грн. також документально не обґрунтовані.

Враховуючи висновок зазначеної вище судово-економічної експертизи суд вважає, що акт перевірки підприємства ПП «Торговий центр - Д» № 516/22-200/24177281 від 16.07.2013р. за період з 01.01.2006р. по 31.12.2012р. із нарахування податків за безнадійною кредиторською заборгованістю підприємства перед ОСОБА_7 щодо заниження податку на прибуток на суму 1 210 362 грн. підтверджує невинуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, так як є документально необґрунтованим.

Крім того, відповідно до ст.135.2 Податкового кодексу України доходи підприємства повинні визначатися тільки на дослідженні первинних бухгалтерських документів. В матеріалах справи відсутні будь-які первинні бухгалтерські документи щодо походження коштів в розмірі 5763629, 88 грн. та підтвердження того, що це є безнадійна кредиторська заборгованість, як це зазначено в акті перевірки ДПІ м. Рівне та обвинувальному акті по кримінальному провадженню

Відповідно до п. 14.1.11 ст.14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній із таких ознак, а саме заборгованість за зобов`язаннями, що яких минув строк позовної давності.

Суд встановив, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до положень ст.ст. 257, 261 ЦК України позовна давність встановлюється строком у три роки. На час проведення перевірки податковою інспекцією м. Рівне 16.07.2013р. строк позовної давності у спадкоємців ОСОБА_7 ще не минув. Тому працівниками ДПІ м. Рівне при складанні акту перевірки від 16.07.2013р. № 516/22-200/24177281 сума коштів 5763629, 88 грн. безпідставно віднесена до безнадійної кредиторської заборгованості.

Крім того, на дату проведення вказаної перевірки існувало рішення Рівненського міського суду від 18 березня 2013 року по справі № 569/182/13-ц, яке вступило в законну силу і яким було визнано, що кошти в сумі 5763629, 88 грн. є спадковим майном. Тобто, спадкоємці ОСОБА_7 в строки вказані ст.ст. 257, 261 ЦК України скористалися своїм правом і визнали право власності на кошти, які підприємство ПП «Торговий центр - Д» заборгувало їхньому покійному батькові. При цьому, строки позовної давності ними були дотримані при вирішенні питань щодо звернення до суду за захистом своїх прав в цивільно-правовому порядку.

Суд не може погодитись із твердженням сторони обвинувачення, що вказана поворотна фінансова допомога вважається безнадійною заборгованістю померлих фізичних осіб.

Відповідно до ст.ст. 134, 135 Податкового кодексу України визначаються суб`єкти оподаткування та визначення доходів та їх склад.

Згідно п.135,5.4. ст.135 Податкового кодексу України до складу доходів,що підлягають оподаткуванню включаються суми безнадійної кредиторської заборгованості та безповоротної фінансової допомоги.

Як убачається із п.п.14.1.257 п.14.1.ст.14 Податкового кодексу України сума заборгованості одного платника податків перед іншим,що не стягнута до закінчення строку позовної давності,вважається безповоротною фінансовою допомогою.

Виходячи із вказаного кошти в сумі 5763629, 88 грн. не можна вважати безповоротною фінансовою допомогою тому, що питання по них вирішено в межах строків позовної давності, а тому вони не є такими що підлягають оподаткуванню відповідно до п. п 135.5.4. ст.135 Податкового кодексу України.

Не можуть вказані кошти трактуватися і як безнадійна кредиторська заборгованість, тому що вони не попадають під визначення, передбачені підпунктами б, в, г, г-1, д п. п. 14.1.11 ст.14 Податкового кодексу України.

ОСОБА_4 була призначена на посаду директора ПП «Торговий центр - Д» наказом №151 від 04.07.2011 року і несе як посадова особа відповідальність за свої дії тільки за період своєї діяльності.

Пункт 135.5.5 ст.135 Податкового кодексу України, на який посилається обвинувачення передбачає, що положення цього пункту не поширюється на суми поворотної фінансової допомоги,отриманої від засновника, яким був покійний ОСОБА_7 у випадку повернення такої допомоги не пізніше 365 календарних днів з дня її отримання.

В акті перевірки йде мова про період з 01.01.2006р. по 31.12.2012р. Встановлено, що на дату призначення на посаду ОСОБА_4 сума 5763629, 88 грн. по бухгалтерському обліку значилася, тобто вона виникла до дати смерті ОСОБА_7 до 28.09.2010р. Обвинувачення не встановлено точну дату виникнення такої заборгованості. Якщо брати до уваги вимоги п.п.135.5.5 ст.135 Податкового кодексу України щодо необхідності включення до суми доходів суми у 5763629, 88 грн. у вказаний звітний період, який визначений не пізніше ніж 365 календарних днів з дати внесення поворотної фінансової допомоги, то ця дата внесення коштів, як поворотної фінансової допомоги повинна бути не раніше 04.07.2010р. У цьому випадку ОСОБА_4 відповідала б як посадова особа, що вона не внесла зазначену суму до доходів та не провела її оподаткування до закінчення 365 календарних днів.

Однак обвинувачення не довело, що кошти в розмірі 5763629, 88 грн. були внесені пізніше 04.07.2010р. і строк сплати через 365 днів закінчився саме за перебування на посаді директора ОСОБА_4 і що саме ОСОБА_4 , як посадова особа несе відповідальність за ухилення від їх оподаткування.

Суд встановив, що кошти в сумі 5763629, 88 грн. за своїми ознаками не попадають під вимоги ст.135 Податкового кодексу України щодо порядку визначення доходів та їх оподаткування, а тому ОСОБА_4 як директор підприємства ПП «Торговий центр - Д» не була зобов`язана відображати їх як доходи підприємства та оподатковувати.

Враховуючи обставини дослідженого в судовому засіданні суд також вважає, що податкова декларація на прибуток за ІІІ квартал 2012 року подавалася відповідно до тих бухгалтерських даних, які відображали дійсний стан речей на дату її заповнення та подання до ДПІ м. Рівне. Ніяких недостовірних даних до податкової декларації на прибуток ОСОБА_4 як посадова особа не вносила та таких вказівок головному бухгалтеру підприємства не давала.

Разом із тим, відповідно до ч.3 ст.129 КПК України заявлений прокуратурою Рівненської області в інтересах держави, в особі Державної податкової інспекції в м. Рівне Головного управління Міндоходів у Рівненській області цивільний позов у кримінальному провадженні №000054 до директора ПП «Торговий дім - Д» ОСОБА_4 про стягнення завданих державі збитків слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.129, 368, 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати не винуватою у пред`явлених їй обвинуваченні в злочинах, передбачених ч.1 ст.212 КК України, як ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), ч.1 ст.366 КК України, як службове підроблення і виправдати її за відсутністю в її діях складу кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні №000054, заявлений прокуратурою Рівненської області в інтересах держави, в особі Державної податкової інспекції в м. Рівне Головного управління Міндоходів у Рівненській області до директора ПП «Торговий дім - Д» ОСОБА_4 про стягнення завданих державі збитків залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий