Справа №487/651/15-к 03.03.2015 03.03.2015 03.03.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 березня 2015 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю
потерпілої ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальної справи за апеляцією засудженого ОСОБА_5 на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2014 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про розстрочку виконання вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2013 року в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6537,17 грн. майнової та моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України із призначенням покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн., ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 1537,17 грн. майнової шкоди на загальну суму 6 537,17 грн.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 30 січня 2014 року вирок суду залишений без зміни.

17 вересня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою, в якій просив відстрочити виконання вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2013 року в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_4 майнової та моральної шкоди в розмірі 6537,17 грн. до 18 грудня 2015 року, розстрочивши його виконання шляхом сплати платежів у розмірі 200 грн. на протязі 26 місяців і 137,17 27 місяця відповідно.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_5 , суд послався на те, що відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.1990 р. № 1 з подальшими змінами « Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», питання про зміну порядку і способу виконання вироку в частині цивільного позову у виняткових випадках, коли не можливо виконати вирок в порядку встановленому раніше ( відсутність присудженого майна в натурі, тощо), розглядається судами у порядку, передбаченому ЦПК України.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_5 просить скасувати постанову суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про розстрочку виконання вироку. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він є пенсіонером та отримує пенсію, як ліквідатор наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, від виплати відшкодування ОСОБА_4 не відмовляється, усвідомлюючи необхідність виконання вироку.

Заслухавши доповідь судді, думку потерпілої ОСОБА_4 , яка просила залишити постанову суду без зміни, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.п.4, 5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.1990 р. № 1 з подальшими змінами « Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» у порядку, передбаченому ст. 411 КПК України ( 1960 р.), суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, а також питання, що виникли після винесення вироку в процесі його виконання, а саме про невиконання вироку в частині конфіскації майна, якщо актом амністії або помилування засуджений повністю звільнений від покарання і якщо вирок у частині конфіскації не був виконаний; при звільнені у порядку помилування одного із солідарних боржників від відшкодування шкоди суд вправі обговорити питання про розмір стягнення солідарних боржників, що залишилися; вирішити питання про звернення конфіскації на додатково виявлене майно засудженого; про передачу осіб, які засуджені умовно чи до мір покарання, не пов`язаних з позбавленням волі на перевиховання та виправлення громадській організації чи трудовому колективу, якщо клопотання про це надійшло до суду після винесення вироку.

Тобто кримінально-процесуальним законом ( в редакції 1960 року) чітко визначено коло питань, які можуть бути вирішені судом в порядку виконання вироку відповідно до вимог ст. 411 КПК України.

Разом з тим, відповідно до п.7 вище зазначеної Постанови, питання про зміну порядку і способу виконання вироку в частині цивільного позову у виняткових випадках, коли неможливо виконати вирок в порядку встановленому раніше ( відсутність присудженого майна в натурі, тощо), розглядається судами у порядку, передбаченому ЦПК України.

Таким чином кримінальним процесуальним Законом ( в редакції 1960 р.) не передбачено порядок розгляду відстрочки та розстрочки судового рішення в частині вирішення цивільного позову.

Тому суду першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_5 в задоволенні заяви про відстрочку та розстрочку виконання вироку в цій частині.

Керуючись ст. ст. 362,366, 411 КПК України ( 1960 р.), суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2014 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про відстрочку та розстрочку виконання вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2013 року залишити без зміни.

Головуючий
Судді