Справа № 466/532/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/313/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу засудженого вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року за ч.2 ст.289 КК України на 6 років позбавлення волі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 06 лютого 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6

його адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:
цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії № 30 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Львівській області та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з даною ухвалою, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Як вбачається з її змісту та поданих до неї доповнень, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою задоволити вказане клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що він відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, внаслідок якого не було завдано матеріальної та моральної шкоди потерпілим, окрім цього, вказує на те, що за час відбування покарання стан його здоров`я значно погіршився та він потребує лікування.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_8 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 ч.3 ст.81 КК Україниумовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений відбув покарання не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_6 засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року на 6 років позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Строк відбування покарання рахується з 29 грудня 2010 року.

До Личаківської виправної колонії № 30 прибув 15 липня 2012 року, де не був працевлаштований у зв`язку із скороченням обсягів виробництва. 26 червня 2013 року закінчив ЛНЦ №30 і здобув спеціальність столяр третього розряду. За час відбування покарання допустив одне порушення вимог режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. За активну участь у роботі по благоустрою Православного храму адміністрацією установи двічі заохочувався.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції врахував особу засудженого, його поведінку за весь час відбування покарання та дійшов правильного висновку, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, хоча двічі за час відбування покарання заохочувався, однак таке заохочення не вказує на його виправлення, як на підставу застосування умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст.81 КК України.

Покликання засудженого ОСОБА_6 на поганий стан здоров`я в даному випадку не є підставою для застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою, й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги не вбачаються.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 06 лютого 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії № 30 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Львівській області та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4