АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1344/14 Справа № 207/5130/14-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, раніше судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 18 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин строком до 10 січня 2015 року, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що прокурором належним чином не доведено наявності ризиків того, що підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливатиме на хід слідства, вчинить інші правопорушення, тому відмовив в задоволенні клопотання слідчого та обрав більш м`який запобіжний у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки підозрюваний вчинив тяжке кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого.

В скарзі прокурор зазначив, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки судом не взято до уваги тих обставин, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, в тому числі і тяжке, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість; він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити дане, в якому підозрюється, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, що дає підставу для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, думку підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, 10 листопад 2014 року та 13 листопада 2014 року відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч. 4 ст. 296 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001817 та № 0001833 відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

13 листопада 2014 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України.

13 листопада 2014 року слідчий СВ Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч. 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні та відмовив у його задоволенні, обравши щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби строком до 10 січня 2015 року, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

При цьому, слідчий суддя вмотивовано дав оцінку всім обставинам, передбаченим кримінальним процесуальним законом, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурором не надано доказів того, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у суду першої інстанції були наявні правові підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, в тому числі і тяжке, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, колегія суддів вважає такими, які не можуть слугувати єдиною підставою обрання щодо підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а мають враховуватися у сукупності з іншими обставинами у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою і такою що не підлягає скасуванню, та в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Судді: