Справа № 11-424/2007
року Головуючий
ст. 121 ч.2 суддя:
України Доповідач
апеляційного суду
суддя: Губа О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2007
року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого: Карпія В.М.

суддів: Гребенюк В.І., Губи О.О.

при
секретарі: Ішутко В.М.

за участю
прокурора: Багїрової В.А.

захисників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

потерпілої: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула
у судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляціями засудженого
ОСОБА_4 та в
його інтересах захисника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого
ОСОБА_6 на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19
березня 2007 року, яким засуджено:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м.
Вознесенська Миколаївської області,
громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою, студента 2
курсу заочної форми навчання Одеського політехнічного університету, непрацюючого,
неодруженого, проживаючого по
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

- за
ст. 121 ч. 2 КК України на 7
років позбавлення волі.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця м.
Южноукраїнська Миколаївської області,
громадянина України, з
середньо-спеціальної освітою,
неодруженого, працюючого водієм
ПП "ОСОБА_7", раніше не
судимого,

- за ст. 121 ч. 2 КК України на
7 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з
засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_3 16666 грн. моральної шкоди та
3350 грн. матеріальної шкоди

За
вироком суду ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4
визнані винними та засуджені за спричинення тяжких тілесних ушкоджень
потерпілому ОСОБА_8, внаслідок чого той
помер за таких обставин.

17
листопада 2005 року близько 21 години в м.
Южноукраїнську Миколаївської області в дворі будинку, АДРЕСА_2 між ОСОБА_5 і ОСОБА_8, які не були раніше незнайомими, виник конфлікт, пов'язаний з тим, що ОСОБА_5 не побажав придбати у ОСОБА_8
наркотичні засоби.

Близько
22 години того ж дня в районі магазину "Каштан" по б-ру Курчатова ОСОБА_5 разом зі
своїм братом ОСОБА_6 та знайомим ОСОБА_4 знову зустріли ОСОБА_8 і між ними
продовжився конфлікт.

Під час
з'ясування відносин, ОСОБА_8 дістав
кухонний ніж і став держати його в руці. Ці дії ОСОБА_8 зазначені особи
розцінили як погрозу застосування ножа і ОСОБА_4, імітуючи наявність у нього пістолету, сунув руку під куртку і сказав, що зараз ОСОБА_8 застрелить. Почувши це, ОСОБА_8 став бігти уздовж фасаду
будинку, АДРЕСА_3. ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 стали переслідувати
ОСОБА_8 Потерпілий забіг у двір зазначеного будинку. Там його догнали
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 і між ними
зав'язалася бійка, в ході якої останні
стали наносити удари ногами та руками в область голови. Потім з місця події
втекли.

17
листопада 2005 року близько 23 години лікарями швидкої
медичної допомоги МСЧ-2 м.
Южноукраїнська ОСОБА_8 був доставлений в лікарню без
свідомості.ІНФОРМАЦІЯ_3 року близько 21 години працівниками МСЧ-2 м. Южноукраїнська була зафіксірована смерть
ОСОБА_8, яка знаходиться в причинному
зв'язку з діями ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_4

Смерть
ОСОБА_8 настала в результаті закритої черепно-мозкової травми.

На вирок
суду подані апеляції:

- захисник
ОСОБА_1, посилаючись на суттєві
порушення кримінально-процесуального закону на досудовому та на судовому
слідстві, просить вирок суду відносно
ОСОБА_4 просить скасувати і водночас пом'якшити покарання, призначивши його без позбавлення волі. На
думку апелянта, встановивши ступінь участі
ОСОБА_4 у вчиненні злочину, при
призначенні покарання у суду були всі підстави для застосування ст.
ст. 69, 75 КК України. Судом необгрунтовано відхилено
її клопотання про дослідження відеозапису,
який застосовувався при відтворенні обстановки і обставин злочину від
22.11.2006 року і це, на думку
апелянта, свідчить про необ'єктивний
підхід до перевірки доказів по справі та їх оцінці. Вважає, що суд не дав належної оцінки висновкам
судово-медичним експертизам, які на її
думку мають протиріччя, оскільки удар
ногою зверху був нанесений ОСОБА_5, який
носив таке взуття, а не ОСОБА_4, а також експертом не дано відповіді на
запитання, чи був потерпілий в стані
наркотичного сп'яніння. А тому, на думку
апелянта, у суду не було достатніх даних
дійти висновку про те, що смерть
потерпілого знаходиться в причинному зв'язку з діями засуджених. На думку
апелянта, смерть потерпілого могла
настати як від спричинених тяжких тілесних ушкоджень, так і від гострої інтоксикації наркотичними
препаратами. Крім того, суд не дав
ніякої оцінки тій обставині, що ОСОБА_4
був втягнутий в конфлікт і його ініціатором не був. Посилається, що висновки суду про винність ОСОБА_4 щодо
спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому надумані і ґрунтуються на
показах ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які
неодноразово міняли свої пояснення, а
пояснення ОСОБА_4 судом до уваги не взяті,
який тільки хотів відібрати ніж у потерпілого. Апелянт вважає, що дії ОСОБА_4 не виходять за межи необхідної
оборони;

· засуджений
ОСОБА_4 просить вирок суду щодо нього скасувати, оскільки висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи. Посилається на протиріччя в поясненнях свідків
відносно того, хто наносив удари ногами.
Крім того, свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 стверджують, що він не наносив ударів потерпілому.
Зазначає, що ініціатором бійки був
ОСОБА_5;

захисника
ОСОБА_2, посилаючись на суворість
призначеного покарання, просить вирок
суду відносно ОСОБА_6
змінити, пом'якшити покарання, призначивши його із застосуванням ст.
ст. 69, 75 КК України. Зазначає в апеляції, що ОСОБА_6 раніше не судимий, не притягувався до адміністративної
відповідальності, не перебуває на обліку
у нарколога та лікаря психіатра, навчається
в Одеському політехнічному інституті,
характеризується позитивно, також
посилається на щире каяття засудженого та визнання вини, добровільне відшкодування спричиненої
матеріальної шкоди потерпілій. Крім того,
апелянт посилається на неправильну поведінку потерпілого відносно братів
ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого
ОСОБА_4 на підтримку своєї апеляції,
захисника ОСОБА_1, яка підтримала
свою апеляцію, при цьому не оспорюючи
кваліфікацію дій ОСОБА_4, просила
пом'якшити йому пом'якшити покарання з застосуванням ст.
ст. 69, 75 КК України, захисника ОСОБА_2, яка також підтримала свою апеляції, прокурора ОСОБА_13 про залишення зазначених
апеляцій без задоволення, а вироку суду
- без зміни, перевіривши матеріали
кримінальної справи, провівши судове
слідство, обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи,
висновки суду щодо винності ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у спричиненні тяжких
тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8,
які потягли смерть останнього,
відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням усіх обставин
справи, що мали бути взяті до уваги при
з'ясуванні дійсних обставин подій та ґрунтуються на зібраних у справі і детально
досліджених у судовому засіданні доказах в їх сукупності та взаємозв'язку.

Апелянтом
ОСОБА_2 фактичні обставини та кваліфікації дій ОСОБА_6 в апеляції не
оспорюється.

Що
стосується доводів апеляцій засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_1, то вони є необгрунтованими.

Так, із пояснень ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вбачається, що 17.11.2005 року увечері в дворі будинку
АДРЕСА_2 між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник
конфлікт, який в подальшому продовжився
в районі магазину "Каштан" по б-ру Курчатова і при цьому були також
присутні ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Під час
конфлікту побачили у потерпілого ОСОБА_8 в руках ніж. А тому близько до нього
не підходили, побоюючись, що ОСОБА_8 застосує ніж по відношенню до них.
В свою чергу ОСОБА_4, імітуючи наявність
у нього пістолету, сказав ОСОБА_8, що застрелить його. Після цього ОСОБА_8 почав
від них тікати, а вони його
переслідували.

Крім
того, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 під час
судового слідства в апеляційній інстанції пояснили, що наздогнали потерпілого через 700 метрів у
дворі будинку АДРЕСА_3, коли йому вже
нікуди було тікати, оскільки він
опинився в тупику між парканом та стіною будинку. Тримаючи ніж в руці, ОСОБА_8 попередив, щоб до нього ніхто не підходив. Фактично про
це пояснював в суді першої інстанції і ОСОБА_6

Також
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснювали, що
намагаючись відібрати ніж у ОСОБА_8,
наносили останньому удари по тулубу та в голову. Удари в голову наносив
і ОСОБА_4

На
досудовому слідстві ОСОБА_4 також не заперечував, що наносив удари потерпілому ногами в голову.
В судовому засіданні ОСОБА_4 від цих пояснень відмовився, поважної причини з цього приводу не пояснив.

Крім
того, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 стверджували, що в бійці приймали участь тільки вони, сторонні особи участі в ній не приймали, також ОСОБА_5 та ОСОБА_4 пояснювали в
судовому засіданні, що вживали в цей
день увечері спиртні напої.

Із
пояснень свідка ОСОБА_12 суді першої інстанції вбачається, що 17.11.2005 року близько 23.00 години він
бачив як біля будинку АДРЕСА_3 троє
хлопців били четвертого. Один (ОСОБА_4) утримував потерпілого, а двоє других наносили удари руками та ногами
в область голови, тулуба. Потерпілий при
цьому кричав. Чув крики про ніж. Мешканці зазначеного будинку кричали з вікон
про припинення бійки. В подальшому крики потерпілого стихли, але двоє продовжували його бити. Також
бачив, як хлопець, який був за ростом нижчий, стрибнув на голову потерпілого. Високий
хлопець (ОСОБА_4) та той, що стрибав на
голову потерпілого, пішли від останнього
разом.

Із
пояснень свідка ОСОБА_10 вбачається, що
вона мешкає в будинку АДРЕСА_3 і 17.11.2005 року близько 23 години почула з
двору крики, які супроводжувалися
нецензурною лайкою. З вікна побачила,
чотирьох хлопців, які між собою
лаялися. Потім бачила, що один з хлопців
лежить на землі, а троє б'ють його
ногами і руками. Хлопець, який був
нижчим на зріст неділька разів стрибав на голову хлопця, котрий лежав на землі, а двоє других - продовжували бити. Хлопець
голосно стогнав. Вона подзвонила в міліцію і повідомила про бійку.
Хлопець, який стрибав на голову
потерпілого, першим залишив місце
події, а потім пішли і ті двоє.

Свідок
ОСОБА_14 суду пояснила, що вона мешкає в
будинку АДРЕСА_3. 17.11.2005 року близько 23 години з двору почула крик про
допомогу. Бачила, що декілька хлопців
б'ють хлопця, який лежав на землі. Вона
кричала з вікна про припинення бійки,
дзвонила до відділу міліції.

Свідок
ОСОБА_11 суду пояснив, що 17.11.2005
року близько 24 години чув крики жінки про те,
що вона викличе міліцію. Потім він бачив в

дворі будинку
АДРЕСА_3 чоловіка, який лежав на
землі, а двоє біля нього махали ногами.

Пояснення
наведених свідків є послідовними як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні, а тому не довіряти ним у суду першої
інстанції не було підстав.

Свідки
ОСОБА_15 та ОСОБА_16 - працівники
міліції - суду пояснили, що 17.11.2005
року вони знаходилися на чергуванні в черговій частині Южноукраїнського відділу
міліції. Після 23 годин до відділу поступила інформація, що в дворі будинку АДРЕСА_3 відбувається
бійка, в ході якої декілька чоловік
б'ють одного. На місця події був направлений наряд міліції, а слідчо-оперативна група виїхала на
затримання осіб, які приймали участь в
бійці, оскільки громадяни повідомили їх
прикмети.

Оскільки
внаслідок таких дій настала смерть потерпілого,
суд, оцінивши всі досліджені
докази по справі в їх сукупності,
обгрунтовано визнав ОСОБА_4 винним у умисному спричиненні тяжких
тілесних ушкоджень групою осіб потерпілому ОСОБА_8, внаслідок чого той помер.

Дії
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.
121 КК України.

За таких
обставин, доводи в апеляції засудженого
ОСОБА_4 про скасування вироку є безпідставними.

Також є
безпідставними і доводи захисника ОСОБА_1 в цій частині відносно того, що смерть потерпілого настала не від дій
ОСОБА_4, оскільки не тільки ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 пояснювали, що ОСОБА_4 наносив удари ОСОБА_8, але і сам ОСОБА_4 пояснював на досудовому
слідстві.

Крім
того, в судовому засіданні було
достовірно встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 діяли відносно ОСОБА_8
узгоджено, тобто спричинили тяжкі
тілесні ушкодження потерпілому, від яких
той помер, групою осіб.

Що
стосується доводів захисника ОСОБА_1 відносно висновків судово-медичної
експертизи, то вони є
необгрунтованими, оскільки в матеріалах
справи є декілька експертиз, в тому
числі і комісійна судово-медична експертиза,
які між собою не мають суперечностей і всі експертні висновки
підтверджують, що смерть ОСОБА_8 в
результаті закритої черепно-мозкової травми.

Також є
необгрунтованими посилання захисника ОСОБА_1 на порушення норм
кримінально-процесуального закону,
оскільки таких порушень закону,
які б могли вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності
винності ОСОБА_4, не встановлено.

Вирішуючи
питання про міру покарання ОСОБА_6
та ОСОБА_4, суд відповідно
до ст.
65 КК України врахував як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і позитивні дані про їх особу, те, що
вони вчинили тяжкий злочин. Враховуючи всі обставини справи, дані про особу, обставини,
які пом'якшують - щире каяття,
притягнення до кримінальної відповідальності вперше, відшкодування матеріальної шкоди для ОСОБА_6
- покарання, суд призначив покарання в
мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України. Призначене покарання є справедливим, підстав для зміни вироку в цій частині немає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_4, захисників ОСОБА_1
та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а
вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 березня 2007
року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 - без зміни.