Провадження № 11-кп/795/104/2015
Категорія - ст. 213 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005329, за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 листопада 2014 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернігова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду заступником прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст. 213 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 580 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 9 860 грн.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 листопада 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 10 000 грн.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого, посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається у неоподаткованих мінімумах доходів громадян. Санкція ч.1 ст. 213 КК України передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Суд в супереч цим вимогам, призначив штраф у твердій грошовій формі, яка не є кратною неоподаткованому мінімуму доходів громадян.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що ОСОБА_7 у період часу з 05 серпня по 09 жовтня 2014 року, не будучи зареєстрованим у встановленому законом порядку як суб`єкт господарювання, на території приватного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно здійснював операції з брухтом чорних та кольорових металів, а саме здійснював його заготівлю.

Зокрема, 02 жовтня 2014 року, близько 10 год. 00 хв., обвинувачений, знаходячись на території приватного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , за грошові кошти в сумі 280 грн. здійснив купівлю у ОСОБА_9 брухту кольорового металу (алюмінію), вагою 38 кг.

Після цього, 04 жовтня 2014 року, близько 11 год. 30 хв., Касперський знаходячись на території приватного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , за грошові кошти в сумі 312 грн., здійснив купівлю у ОСОБА_10 брухту кольорового металу (алюмінію), вагою 42 кг.

Також, 07 жовтня 2014 року, близько 14 год. 00 хв., обвинувачений,. знаходячись на території приватного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , за грошові кошти в сумі 304 грн. здійснив купівлю у ОСОБА_11 брухту кольорового металу (алюмінію), вагою 40 кг.

08 жовтня 2014 року, близько 14 год. 00 хв., Касперський знаходячись на території приватного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , за грошові кошти в сумі 320 грн. здійснив купівлю у ОСОБА_12 брухту кольорового металу (алюмінію), вагою 43 кг.

Крім того, 09 жовтня 2014 року, під час проведення огляду місця події, а саме домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками міліції виявлено та вилучено 270 кг брухту чорного металу та 41 кг брухту кольорового металу (алюмінію), який обвинувачений з 05 серпня 2014 купував у невстановлених слідством осіб та у подальшому зберігав.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка просила апеляційну скаргу задовольнити з викладених в ній підстав, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_13 при обставинах, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді І інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження роз`яснено у встановленому законом порядку.

Його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 213 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання і дійшов вірного висновку, що необхідно призначити покарання у виді штрафу у межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, що є необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно положень ч.1 ст. 213 КК України, покарання за цим законом призначається у виді штрафу в розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Штраф, відповідно до ст. 51 КК України, є одним із видів покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 53 КК України, штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Призначаючи штраф в твердій грошовій сумі суд першої інстанції не вийшов за мінімальні або максимальні межі, встановлені санкцією статті, за якою засуджений ОСОБА_7 , а тому, доводи прокурора, що суд допустився помилки, призначивши штраф без зазначення кількості неоподаткованих мінімумів доходів громадян не заслуговують на увагу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд призначив покарання, дотримуючись принципу доцільності, врахувавши всі передумови, підстави і порядок призначення покарання, керуючись Кримінальним законом.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4