Справа № 1-127/2008р.
В И Р О К

Іменем
України

13
червня 2008 року Лубенський міськрайонний
суд

Полтавської
області

в складі :
головуючого
судді Волювача О.В.,

при секретарі Джадан І.В.,

з участю прокурорів Савицького І.В.,
Загребельного О.В. та Букало С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця с. Єнківці, Лубенського району,
Полтавської області, українця, громадянина України, освіта вища, розлученого, не працюючого, інваліда 2 групи, в порядку ст.. 89
КК України не судимого

у скоєні злочинів , передбачених ст.ст. 191
ч.2, 366 ч.1, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України , --

В С Т
А Н О
В И В :

16 травня 2003 року ОСОБА_1 будучи
директором ТОВ ВКФ «Оксамит», тобто посадовою особою, склав, підписав та надав
в нотаріальну контору, що розташована в АДРЕСА_1 приватному нотаріусу ОСОБА_2
підроблений протокол загальних зборів засновників ТОВ ВКФ «Оксамит» від
16.05.2003 року за №3, на якому було прийнято рішення про продаж пральні з
котельнею, хоча таких зборів не було і засновники не давали згоди ОСОБА_1 на
продаж вищевказаного майна, що дало змогу
нотаріально оформити договір купівлі-продажу між ТОВ ВКФ «Оксамит» та
гр.. ОСОБА_3 від 15.08.2003 року на приміщення пральні з котельнею на суму 3300
грн.

17 вересня 2003 року ОСОБА_1 будучи
директором ТОВ ВКФ «Оксамит», тобто посадовою особою, повторно склав, підписав
та надав до Лубенського МБТІ, що розташоване в АДРЕСА_1 акт прийому передачі
від 17 вересня 2003 року до договору купівлі-продажу пральні з котельнею між
ТОВ ВКФ «Оксамит» та гр.. ОСОБА_3 від 15.08.2003 року в якому містилися
неправдиві відомості про те, що умови договору купівлі-продажу виконані, тобто
станом на 17.09.2003 року проведено повний розрахунок за вказане приміщення,
хоча кошти в касу ТОВ ВКФ «Оксамит» згідно договору в сумі 3300 грн. не
надійшли, як це було передбачено договором купівлі-продажу, що дало змогу гр.. ОСОБА_3
переоформити право власності на пральню з котельнею в Лубенському МБТІ.

4 липня 2006 року ОСОБА_1 будучи
фізичною особою, так як рішенням зборів засновників ТОВ ВКФ «Оксамит» від 4
липня 2006 року його усунено від виконання обов»язків директора вищевказаного
товариства повторно склав, підписав та надав завідуючій відділом державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Лубенського
виконавчого комітету ОСОБА_7, що розташований в м. Лубнах, вул.. Г.Тютюнника, 15, з метою перереєстрації в органах
державної реєстрації, підроблений протокол зборів учасників ТОВ ВКФ «Оксамит»
від 4.07.2006 року, в якому містилися неправдиві відомості про те, що ОСОБА_1
рішенням зборів залишений на посаді директора вищевказаного товариства і що
ГТОВ «Весна» введена до складу ТОВ ВКФ «Оксамит», хоча насправді рішенням
зборів ОСОБА_1 усунутий з посади директора, а питання введення ГТОВ «Весна» в
склад ТОВ ВКФ «Оксамит» взагалі не розглядалося.

Допитаний в
судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе в скоєнні злочинів при вищевикладених обставинах
не визнав, суду показав, що на загальних
зборах учасників ТОВ ВКФ «Оксамит» 16.05.2003 року він не був присутнім. Даний
протокол йому приніс ОСОБА_4, який був одним з співзасновників ТОВ ВКФ
«Оксамит» і сказав, що збори відбулися і він на підставі даного протоколу
повинен провести продаж пральні з котельнею. В подальшому протокол зборів від
16.05.2003 року він подав приватному нотаріусу для оформлення договору
купівлі-продажу. Акт прийому-передачі приміщення пральні з котельнею він склав
і підписав. Гроші по договору в касу підприємства він вніс особисто і витратив
на сплату земельного податку. Протокол зборів учасників ТОВ ВКФ «Оксамит» від
4.07.2006 року склав і підписав він особисто, хоча рішення про залишення його на посаді директора ТОВ ВКФ
«Оксамит» на даних зборах не приймалося. Він це зробив тому, що хотіли
призначити директором товариства ОСОБА_5, на його погляд незаконно. Даний
протокол він надав державному реєстратору з метою внесення змін в державну форму
реєстрації товариства.

Разом з тим, вина
підсудного у скоєнні злочинів повністю підтверджується показами
свідків та матеріалами кримінальної справи дослідженими в ході судового
слідства.

Так, свідок ОСОБА_5 суду
показав, що 4 липня 2006 року на основі рішення зборів засновників ТОВ ВКФ
«Оксамит» він був призначений на посаду директора вказаного товариства. Збори
відбулися в кабінеті директора банку «Надра» в приміщенні, що належить ТОВ ВКФ
«Оксамит». На зборах були присутні засновники, збори були правомочні, так як на
них були присутні більше 60% засновників. Коли він пішов до Державного
реєстратора з протоколом загальних зборів, щоб внести зміни до реєстраційних
даних, так як змінився директор, то ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_1 також надав
протокол зборів ТОВ ВКФ «Оксамит», згідно якого він переобраний директором
товариства.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що за дорученням 11 засновників ТОВ ВКФ
«Оксамит» він представляє їх інтереси при веденні господарської діяльністі
товариства. 4.07.2006 року він був присутнім на загальних зборах засновників
ТОВ ВКФ «Оксамит» на яких директором вказаного товариства було обрано ОСОБА_5.
Від останнього він дізнався, що ОСОБА_1 був у державного реєстратора і надав
протокол загальних зборів засновників ТОВ ВКФ «Оксамит», згідно якого його
залишили директором товариства.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що він являється засновником ТОВ ВКФ
«Оксамит». 4.07.2006 року відбулися збори засновників на яких було прийнято
рішення про обрання директором ТОВ ВКФ «Оксамит» ОСОБА_5 Рішення про те, що
збори залишають на посаді директора ОСОБА_1 не розглядали, а було прийнято
рішення звільнити ОСОБА_1 з посади директора товариства. Крім того, питання про
надання дозволу на продаж пральні з котельнею ТОВ «Оксамит» засновниками в 2003
році не розглядалося.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона працює завідуючою відділу реєстрації
юридичних та фізичних осіб - підприємців. 20.07.2006 року ОСОБА_1 надав в
відділ державної реєстрації протокол учасників зборів засновників ТОВ ВКФ
«Оксамит» від 4.07.2006 року, згідно якого він був залишений на посаді
директора цього товариства. Даний протокол він надав з метою внесення змін в
державний реєстр, де було б зазначено, що директором ТОВ ВКФ «Оксамит»
являється ОСОБА_1. Дійсність протоколу загальних зборів вона не перевіряла, так
як відповідальність за достовірність поданих документів несе особа, яка
підписує і надає дані документи.

Свідок ОСОБА_3 суду показав , що він познайомився з директором ТОВ ВКФ "Оксамит" -
ОСОБА_1 і домовився з ним про купівлю приміщення пральні з котельнею . Між ним
та ТОВ ВКФ " Оксамит " в особі директора ОСОБА_1 15.08.2003 року
було укладено договір куплі - продажу даного приміщення , вартістю 3300 грн. ,
який було посвідчено приватним нотаріусом . Договір було укладено з відсрочкою
платежу на 2 місяці . 17 вересня 2003 року він прийшов в ТОВ ВКФ "Оксамит"
і сказав ОСОБА_1 , що потрібен акт прийому - передачі приміщення пральні з
котельнею. Так як на цей час він кошти в касу товариства не
вніс то попросив , щоб ОСОБА_1 вніс кошти , а він пообіцяв кошти
повернути. ОСОБА_1 дав згоду і попросив секретаря надрукувати акт прийому - передачі,
який вони підписали.

Свідок ОСОБА_2 суду показала , що вона працює приватним нотаріусом з 1997 року . 15.08.2003
року нею нотаріально було посвідчено договір купівлі - продажу між ТОВ ВКФ
" Оксамит " та ОСОБА_3 , згідно якого останній придбав в ТОВ ВКФ
" Оксамит " приміщення пральні з котельнею за 3300 грн. по оцінці
інвентар бюро .Договір було посвідчено на основі документів , які надав їй директор
ТОВ ВКФ " Оксамит " -ОСОБА_1 , а саме він їй особисто представив
протокол загальних зборів ТОВ ВКФ " Оксамит " , де було прийнято рішення про реалізацію
приміщення пральні з котельнею.

Свідок
ОСОБА_8 суду показала , що вона працює начальником відділу банку
" Надра ". На початку липня місяця 2006 року до неї зателефонував ОСОБА_6 і
попросив дозволу на проведення зборів учасників ТОВ " Оксамит ". В її
робочому кабінеті були проведені збори , в яких приймали участь ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_4. Через деякий час до кабінету зайшов
ОСОБА_1 та ОСОБА_12 Учасники зборів запропонували ОСОБА_1 прозвітувати про
роботу. Останній відмовився звітувати , мотивіючи це тим , що збори засновників
ТОВ ВКФ " Оксамит " - не легетивні . Після цього ОСОБА_1 та ОСОБА_12
- покинули збори. Засновники ТОВ ВКФ" Оксамит " - продовжили свої збори , на яких прийняли
рішення про звільнення з посади директора ТОВ ВКФ " Оксамит " -
ОСОБА_1 і про призначення директором товариства - ОСОБА_5;

Свідок ОСОБА_10
В. пояснив , що він являється засновником ТОВ ВКФ " Оксамит
". За статутом товариства - він являється постійним головою зборів
засновників ТОВ ВКФ " Оксамит ". 4.07.2006 року відбулися загальні збори засновників ТОВ ВКФ "
Оксамит ", на яких було прийнято рішення про
звільнення з посади директора товариства ОСОБА_1 і
було
призначено директором товариства ОСОБА_5 По пред'явленому йому протоколу загальних зборів учасників ТОВ ВКФ
" Оксамит " від 16.05.2003 року, який було надано приватному
нотаріусу ОСОБА_2 при оформленні договору купівлі - продажу приміщення пральні
з котельнею пояснив , що даних зборів учасників ТОВ ВКФ "
Оксамит " - не було , підпис на протоколі зборів стоїть не його . Він особисто даний протокол зборів не підписував і участі
в зборах не брав . Як засновник ТОВ ВКФ " Оксамит " - своєї згоди на
продаж приміщення пральні з котельнею , що належало ТОВ ВКФ " Оксамит " -
він не давав.

Також вина ОСОБА_1
підтверджується:

- відношенням
ТОВ ВКФ «Оксамит», в якому товариство просить притягнути до кримінальної
відповідальності ОСОБА_1 та інших осіб за незаконний продаж приміщення пральні
з котельнею, що належить товариству (т.1 а.с.3);

- договором
купівлі-продажу від 15.08.2003 року укладеним між ТОВ ВКФ «Оксамит» та ОСОБА_3,
згідно якого товариство продало приміщення пральні з котельнею останньому (т.1
а.с. 4. 185);

- протоколом зборів
учасників ТОВ ВКФ «Оксамит» від 4.07.2006 року, який підписаний головуючим
ОСОБА_1 та секретарем ОСОБА_12 (ч.1 а.с. 24);

- довідкою УЖКГ, згідно
якої будівля пральні з котельнею належить ОСОБА_3 станом на 28.07.2006 року
(т.1 а.с. 25);

- протоколом зборів
засновників ТОВ ВКФ «Оксамит» від 4.07.2006 року, який підписаний головою
зборів ОСОБА_10 та секретарем зборів Партолою С.О. (т. 1 а.с 30);

- довідкою, яка підписана
директором ТОВ ВКФ «Оксамит» ОСОБА_1, згідно якої ТОВ ВКФ «Оксамит» вважає, що
ТОВ «Весна» не являється учасником товариства і тому не зобов»язана приймати
участь в зборах і інших заходах діяльності ( т.1 а.с. 55);

- протоколом загальних
зборів ТОВ ВКФ «Оксамит» від 16.08.2000 року, згідно якого ОСОБА_1, обраний
директором ТОВ ВКФ «Оксамит» (т.1 а.с. 56);

- протоколом загальних
зборів учасників ТОВ ВКФ «Оксамит» від 16.05.2003 року, згідно якого було
прийнято рішення про продаж приміщення пральні з котельнею і даний протокол
було надано приватному нотаріусу для оформлення договору купівлі-продажу (т.1
а.с. 136);

- актом прийому передачі
до договору купівлі-продажу приміщенням від 17.09.2003 року, згідно якого умови
договору купівлі-продажу виконані, хоча на час складання акту кошти в касу
товариства «Оксамит» не надійшли (т.1 а.с. 144,186);

- висновком почеркознавчої
експертизи згідно якої підписи в договорі купівлі-продажу від 15.08.2003 року
між ТОВ ВКФ «Оксамит» та гр.. ОСОБА_3 в акті прийому-передачі від 17.09.2003
року, в протоколі зборів учасників ТОВ ВКФ «Оксамит» від 4.07.2006 року
виконані ОСОБА_1 (т.1 а.с. 202-204);

- довідкою Лубенської
ОДПІ, згідно якої ТОВ ВКФ «Оксамит» в період часу з 15.08.2003 року до кінця
року земельний податок в сумі 3300 грн. не сплачувало (т.2 а.с.2).

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у внесенні
службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а
також складанні і видачі завідомо неправдивих документів, встановлена і
доказана.

Встановлена також вина ОСОБА_1 в підробленні документа, який видається чи
посвідчується підприємством і який надає права або звільняє від обов»язків з
метою використання підроблювачем, та використанні завідомо підробленого
документа, повторно.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за
ст..ст. 366 ч.1, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України .

Органами досудового слідства ОСОБА_1 також обвинувачується за ст.. 191 ч.2
КК України, тобто у привласненні, розтраті чужого майна яке було ввірене
винуватому чи перебувало в його віданні шляхом зловживання службовою особою
своїм службовим становищем.

Разом з тим, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 в привласненні та
розкраданні 3300 грн., які отримані від громадянина ОСОБА_3 після продажу
пральні з котельнею, яка належала ТОВ ВКФ «Оксамит».

В звинуваченні вказується, що відповідно до статуту ТОВ ВКФ «Оксамит» і
який знаходиться в матеріалах справи (т.1 а.с. 14-22), затвердженого загальними
зборами засновників вказаного товариства протоколу №3 від 8.07.1996 року до
компетенції вищого органу товариства, тобто зборів товариства належало
затвердження договорів (угод), вартість яких перевищує 100 мінімальних
заробітних плат - 1700 грн.

В ході розгляду справи у відділі Державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців виконавчого комітету Лубенської міської ради та
Лубенській ОДПІ були вилучені статути ТОВ ВКФ «Оксамит» із яких вбачається, що
до компетенції вищого органу товариства належало затвердження договорів (угод)
вартість яких перевищує 1000 мінімальних заробітних плат, тобто 17 000 грн.
(т.2 а.с.120-128, 131-139).

В матеріалах справи є додаткова угода до договору купівлі-продажу
приміщення пральні з котельнею від 15.08.2003 року, укладена між ОСОБА_1 і
ОСОБА_3, згідно якої в зв»язку з тяжким фінансовим положенням ОСОБА_3 сторони
погодили дати відстрочку в сплаті коштів за купівлю приміщення пральні з
котельнею та зобов»язати покупця внести ці кошти до 1.09.2006 року та
підтвердити відповідними документами (т.2 а.с. 98).

Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру №2 у серпні 2006
року від ОСОБА_3 за купівлю приміщення пральні з котельнею по договору ТОВ ВКФ
«Оксамит» було прийнято 3300 грн.

Вищевказані обставини ні в ході досудового, ні в ході судового слідства не
спростовані, а тому суд вважає за необхідне ОСОБА_1 за ст.. 191 ч.2 КК України
виправдати.

Призначаючи покарання ОСОБА_1 суд враховує, що він
характеризується позитивно, являється інвалідом 2 групи, тяжких
наслідків в результаті його дій не наступило.

Тому враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину , особу ОСОБА_1, всі
обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за ст..ст. 366 ч.1 і 358 ч.3 КК
України у вигляді штрафу.

Суд також вважає за можливе у відповідності до ст.. 69 КК України
призначаючи покарання за ст.. 358 ч.2 КК України перейти до іншого більш
м»якого виду основного покарання не зазначеного в санкції частини цієї статті і
призначити йому покарання у вигляді штрафу в межах ст.. 53 КК України. При
цьому суд враховує, що ОСОБА_1 являється інвалідом 2 групи, характеризується
позитивно, ніяких негативних наслідків в результаті його дій не наступило,
кошти від продажу пральні з котельнею внесені в касу ТОВ ВКФ «Оксамит».
Враховуючи ці ж обставини, суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_1,
передбачену ст.. 366 ч.1 КК України додаткову міру покарання у вигляді позбавлення
права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю застосувавши ст.. 69
КК України.

Цивільний
позов заявлений ТОВ ВКФ «Оксамит» залишити без розгляду.

Керуючись
ст.ст. 323 , 324 КПК України , --

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочинів , передбачених ст. ст. 366 ч.1, 358 ч.2,
358 ч.3 КК
України і призначити йому покарання:

за ст. 366 ч.1 КК України у вигляді 600 грн. штрафу, з застосуванням ст..
69 КК України без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною
діяльністю;

за ст. 358 ч.2 КК України з застосуванням ст..ст. 69, 53 КК України у
вигляді 1500 грн. штрафу;

за ст.. 358 ч.3 КК України у вигляді 510 грн. штрафу .

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити
ОСОБА_1 покарання у вигляді 1500 грн. штрафу.

За ст.. 191 ч.2 КК України ОСОБА_1 - виправдати.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в
законну силу залишити
попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного
суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
О.В.Волювач