НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1967/15-к
Провадження № 1-кп/0182/384/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.05.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000700 та № 0000955 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- остання судимість 23.10.2013 року Нікопольським міськрайонним судом, Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки,
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 26.02.2015 року, приблизно о 17.00 год., знаходячись в квартирі своєї матері, ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю останньої, викрав належну їй електричну швейну машинку «Тула», вартістю 300 грн., механічну соковижималку «Мотор Січ СБЧ-1», вартістю 100 грн., електричку вафельницю «Ласунка ЕВ-1», вартістю 300 грн., механічну м`ясорубку «Мотор Січ 1МЧ-С-1», вартістю 100 грн. та алюмінієву сковорідку «Granchio EcoPan 88063», вартістю 100 грн., спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 900 грн. Викраденим майним розпорядився на власний розсуд.
18.03.2015 р. приблизно о 15:30 год., обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись в приміщені магазину «Стиляжка», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Шевченка, 190, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно викрав дитячий спортивний костюм «Адідас», вартістю 450 грн., що належить ОСОБА_6 , спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. З місця вчинення злочину зник. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

До даного висновку суд прийшов аналізуючи наступні докази по справі.

Так, в судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав повністю і суду пояснив, що він проживає зі своєю матір`ю. 26 лютого 2015 року о 17.00 год., коли матері не було вдома викрав належну їй електричну швейну машинку, механічну соковижималку, електричку вафельницю, механічну м`ясорубку та алюмінієву сковорідку. 18 березня 2015 року зайшов до магазину Стиляжка. Побачивши, що продавець на нього не звертає увагу та за ним не спостерігає, викрав дитячий спортивний костюм. Викрадений дитячий костюм повернено потерпілій. Щиро кається в скоєному.

Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування діяннях, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, встановлених по справі всіх пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості. Стосовно відомостей про особу обвинуваченого, то зокрема, як встановлено у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності, злочин скоїв в період випробувального терміну, за місцем проживання характеризується посередньо, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

До обставини, що пом`якшують покарання, слід віднести визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 має бути обрано в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєні кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання згідно санкції даної статті у вигляді 2 років 1 дня позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.10.2013 року, і таким чином остаточну міру покарання ОСОБА_3 призначити у вигляді 2 років 10 днів позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбуття покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з моменту затримання, 23.03.2015 року по день проголошення вироку.
Цивільний позов не заявлено.
Речовий доказ спортивний костюм, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити в користуванні потерпілої.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженою у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий :