н.с.: 619/5320/14-к н.п.: 1-о/619/1/15

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі : головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.11.2012 року за нововиявленими обставинами,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області знаходиться справа за заявою про перегляд вироку Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.11.2012 року за нововиявленими обставинами.
Згідно вироку, ОСОБА_4 визнаний винуватим в скоєнні злочину за ст. 368 ч.1 КК України при наступних підставах.
ОСОБА_4 , працюючи з 13 жовтня 2011 року на посаді старшого інспектора Красноградського районного відділу Головного управління Держтехногенбезпеки в Харківській області, був посадовою особою за ознаками виконання функцій представника влади.
В період з 24 по 27 жовтня 2011 року ОСОБА_4 була проведена перевірка належного ОСОБА_5 магазина « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого в м. Красноград Харківської області, за результатами якого ОСОБА_5 внесено припис про усунення порушення вимог правил пожежної безпеки.
Надалі в лютому 2012 року в зв`язку з невиконанням припису про усунення порушень вимог пожежної безпеки, внесеного за результатами перевірки, проведеної з 24 по 27 жовтня 2011 року і за не проведення надалі перевірок належного ОСОБА_5 магазина « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого в м. Красноград Харківської області, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 була досягнута домовленість про передачу ОСОБА_5 . ОСОБА_4 грошей в сумі 2500,00 грн.
16.03.2012 року біля 10.00 години ОСОБА_4 , діючи з прямим наміром, спрямованим на отримання хабара в розмірі 2500,00 грн., в службовому кабінеті, розташованому в адміністративній будівлі по вул. Петровського 94 в м. Красноград Харківської області отримав від ОСОБА_5 частину обумовленої суми хабара в розмірі 1000 грн.
26.03.2012 року біля 11.30 годин ОСОБА_4 в службовому кабінеті в адміністративній будівлі по вул. Петровського 94 в м. Красноград Харківської області, діючи з прямим наміром, спрямованим на отримання хабара в розмірі 2500 грн., отримав від ОСОБА_5 останню частину обумовлену суму хабара в розмірі 1500 грн. за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за невиконання припису про встановлення порушення вимог пожежної безпеки, внесеного за результатами перевірки, проведеної з 24 по 27 жовтня 2011 року і за не проведення в подальшому перевірок належного ОСОБА_5 магазина «Мир чай и кофе», тобто одержання службовою особою в будь-якому вигляді хабара за виконання чи невиконання в інтересах того, хто дає хабара, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Згідно вироку ОСОБА_4 визнаний винним скоєнні злочину, передбаченого ст. 368 ч.1 КК України і йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 650 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 11 050 (одинадцять тисяч п`ятдесят) грн.. 00 коп. з позбавленням права обіймати посади в органах влади строком на 2 (два) роки.
Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2013 року вирок Зачепилівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2012 року у відношенні ОСОБА_4 залишено без змін.
Відповідно Ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2013 року вирок Зачепилівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2013 року у відношенні ОСОБА_4 залишено без змін.
13 вересня 2013 року ОСОБА_4 було подано до Зачепилівського районного суду Харківської області заяву про перегляд вироку Зачепилівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2012 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2014 року кримінальне провадження за нововиявленими обставинами щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст. 368 КК України було направлено для розгляду до Дергачівського районного суду Харківської області.
Відповідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2014 року суддею ОСОБА_6 заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.11.2012 року за нововиявленими обставинами було повернуто заявнику. Роз`яснено ОСОБА_4 право на звернення із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами у разі їх виникнення.
Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Харківської області від 09 грудня 2014 року ухвала Дергачівського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2014 року про повернення заяви за нововиявленими обставинами засудженому ОСОБА_4 була скасована і справа направлена до Дергачівського районного суду Харківської області на новий розгляд у суді першої інстанції, відповідно до вимог глави 34 розділу V Кримінального процесуального кодексу України.
В своїй заяві ОСОБА_4 вказав, що відповідно до вимог ст. 460 КПК України встановлено, що учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Вказав суду, що відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 459 КПК України встановлено, що нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, на яких ґрунтується вирок. Крім того, згідно пункту 5 частини 2 статті 459 КПК України нововиявленими визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Згідно вимог ч. 4 ст. 461 КПК України за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не обмежено.
Вказує, що з матеріалів кримінальної справи стає відомим те, що підставою до порушення кримінальної справи відносно нього 26.03.2012 року, стала заява ОСОБА_5 про вимагання у нього хабара.
Керуючись положеннями ст.ст. 20, 93 КПК України, він направив запит до Головного управління МВС України в Харківській області, з проханням підтвердити факт звернення ОСОБА_5 до міліції із повідомленням про злочин.
Згідно листа Головного управління МВС України в Харківській області за № 90 /К -37/2 від 23.07.2013 року ОСОБА_5 , у період з 16 березня по 26 березня 2012 року, не звертався до Красноградського районного відділу ГУМВС України в Харківській області із заявою про вимагання у нього хабара.
Натомість, під номером 569 від 21.03.2012 року, міститься запис від секретаря РВ ОСОБА_7 про анонімне повідомлення. Саме це анонімне повідомлення розглянуто керівництвом міліції і по ньому проведено роботу. 26.03.2012 року слідчим прокуратури Красноградського району Харківської області ОСОБА_8 саме по вказаному анонімному повідомленні було прийнято рішення про порушення кримінальної справи № 4312003 за ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до вимог п. 3.2 «Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються», затвердженої наказом МВС України N400 від 14.04.2004 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 травня 2004 р. за N571/9170 встановлено, що анонімні листи, що містять відомості про злочин, що вчинений або готується, реєструються лише в режимно-секретних підрозділах і передаються до відповідних служб для використання при розкритті злочинів або запобіганні їм.
Крім того, відповідно до вимог п. 1 ст. 94 КПК України /в редакції/ 1960 року встановлено, що приводом до порушення кримінальної справи є заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян.
Відповідно до вимог ст. 95 КПК України 1960 року встановлено, що заяви або повідомлення представників влади, громадськості чи окремих громадян можуть бути усними або письмовими. Усні заяви заносяться до протоколу, який підписує заявник і посадова особа, що прийняла заяву. При цьому заявник попереджається про відповідальність за неправдивий донос, про що відмічається у протоколі.
Письмова заява повинна бути підписана особою, від якої вона подається. До порушення кримінальної справи слід пересвідчитися в особі заявника, попередити його про відповідальність за неправдивий донос і відібрати від нього відповідну підписку.
Таким чином, враховуючи вимоги ст.ст. 94 - 95 КПК України 1960 року, категорично заборонено порушувати кримінальні справи по анонімним зверненням. Проте, слідчий прокуратури Красноградського району Харківської області ОСОБА_8 , всупереч інтересам служби, порушив проти нього кримінальну справу за ч. 3 ст. 368 КК України по анонімному зверненню.
Поряд з цим, матеріалами справи встановлено, що 16.03.2012 року працівники Красноградського районного відділу міліції проводили помітку грошових купюр в сумі 1000 гривень, а 26.03.2012 року помітку 1500 гривень, із залученням до цього ОСОБА_5 .
Вказує, оскільки ОСОБА_5 , 16 березня 2012 року офіційно не звертався до Красноградського РВ ГУ МВС України в Харківській області із заявою про вимагання у нього хабара, то працівники міліції не мали жодного права проводити помітку грошових купюр 16.03.2012 року, 26.03.2012 року вручати їх ОСОБА_5 та змушувати останнього передавати їх йому, в якості хабара.
Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» встановлено, що підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів. Зазначені підстави можуть міститися в заявах, повідомленнях громадян, посадових осіб. Також сказано, що забороняється приймати рішення про проведення оперативно-розшукової діяльності при відсутності підстав, передбачених у цій статті.
Наявністю достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, могла бути лише офіційно зареєстрована заява пана ОСОБА_5 про вимагання у нього хабара та матеріали попередньої перевірки по ній.
Відповідно до вимог п. 3.1 «Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються», затвердженої наказом МВС України N400 від 14.04.2004 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 травня 2004 р. за N571/9170 встановлено, заяви і повідомлення про злочини, що вчинені або готуються, реєструються цілодобово в чергових частинах органів внутрішніх справ оперативними черговими відразу після їх надходження, що відображається в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, а також на персональній електронно-обчислювальній машині (ПЕОМ) шляхом введення до автоматизованої інформаційно-пошукової системи (АІПС) "ФАКТ".
Відповідно до вимог п. 3.4 цієї Інструкції, визначено, що при реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, у тому числі явки з повинною, що надійшли в письмовій формі, оперативний черговий на їх лицьовому боці проставляє спеціальний штамп реєстрації заяви і повідомлення про злочин, що вчинений або готується, в якому вказано назву органу внутрішніх справ, дату реєстрації та порядковий номер реєстраційного запису і прізвище оперативного чергового.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 ні 16 березня 2012 року, ані 26 березня 2012 року офіційно не звертався до Красноградського РВ ГУ МВС України в Харківській області із заявою про вимагання у нього хабара, а також враховуючи вимогу ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» треба цілковито стверджувати, що відповідних законних підстав для проведення оперативно-технічних заходів із негласним застосуванням технічних засобів отримання інформації за безпосередньою участю пана ОСОБА_5 у цих заходах, працівники міліції не мали.
Згідно ст. 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» встановлено, що під час здійснення оперативно-розшукової діяльності не допускається порушення прав і свобод людини та юридичних осіб. Окремі обмеження цих прав і свобод мають винятковий і тимчасовий характер і можуть застосовуватись лише за вмотивованим рішенням суду з метою виявлення, попередження чи припинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Проте слід зазначити, що ні рішення (дозволу) суду, ані будь-якої іншої інформації, яка підтверджувала той факт, що працівники прокуратури чи міліції отримували вмотивоване рішення суду на проведення таємних операцій, 16 березня 2012 року та 26 березня 2012 року, із залученням до цих заходів ОСОБА_5 , в матеріалах кримінальної справи не має.
Крім того, вказує, що Європейський Суд з прав людини неодноразово виражав свою думку з приводу того, що заява однієї фізичної особи, без проведення відповідної попередньої перевірки, не може оцінюватися в якості достатніх підстав для проведення таємних оперативно-розшукових заходів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 87 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння, як здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 87 КПК України встановлено, що докази, передбачені статтею 87, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду.
Таким чином, протоколи про проведення оперативно-технічних заходів від 16.03.2012 року та 26.03.2012 року і відеозаписи зроблені безпосередньо під час проведення цих заходів є недопустимими доказами.
Вважає, що показання ОСОБА_5 , надані під час судового розгляду, являються також недопустимими доказами.
Повідомлення ОСОБА_5 про вимагання хабара являється неправдивим, тобто таким, що повністю не відповідає дійсності. В даному випадку неправдиві відомості полягають у неправдивому звинуваченні його, ОСОБА_4 , у скоєнні більш тяжкого злочину, тобто у вимаганні хабара.
Показання «потерпілого» ОСОБА_5 є неправдивими, оскільки полягають у повідомленні недостовірних відомостей про факти та обставини, що мають значення для даного кримінального провадження. Так, зокрема, ОСОБА_5 повідомив орган досудового розслідування та суд, що він вимагав у нього хабара, а також те, що він 16.03.2012 року офіційно звертався до Красноградського районного відділу міліції із заявою про злочин.
ОСОБА_4 зазначає, що слідчий прокуратури Красноградського району Харківської області ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, визнав хабародавця ОСОБА_5 потерпілим по даній справі, що в данній справі є недопустимим.
Згідно пункту 21 постанови №5 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво» пленуму Верховного Суду України встановлено, що звільнення хабародавця від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ч. 6 ст. 369 КК, не означає, що в його діях відсутній склад злочину. Тому така особа не може визнаватися потерпілим і претендувати на повернення їй предмета хабара.
Таким чином, покази, дані «потерпілим» ОСОБА_5 , під час досудового розслідування та судового розгляду справи в Зачепилівському районному суді, являються недопустимими доказами.
Під час кримінального провадження, стороною обвинувачення було залучено до справи свідка ОСОБА_9 начальника Красноградського РВ ГУ Держтехногенбезпеки України у Харківській області.
Вказує, що ОСОБА_9 під час судового розгляду справи, надав завідомо неправдиві показання по суті даного кримінального провадження. Так, свідок ОСОБА_9 повідомив суд про те, що чому не була проведена позапланова перевірка виконання припису державного пожежного нагляду магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 27.10.2011 року, він повідомити не може, так як ініціація та контроль за виконанням припису покладається на інспектора, який складає графіки та подає їх йому на затвердження. Проте такі свідчення повністю не відповідають дійсності.
Вирішення питання про проведення позапланової перевірки виконання припису державного пожежного нагляду на усунення порушень вимог пожежної безпеки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 27 жовтня 2011 року входило виключно до компетенції начальника Красноградського РВ ГУ Держтехногенбезпеки у Харківській області ОСОБА_9 , який видавав, підписував та завіряв печаткою накази та посвідчення на проведення позапланових заходів (ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року №877-V, п. 3.3.9, п. 3.3.13 «Інструкції з організації роботи органів державного пожежного нагляду», затвердженої наказом МНС України №59 від 06.02.2006 року, лист з Головного управління Держтехногенбезпеки у Харківській області за № 23/034/961 від 29.03.2013 року).
Показання свідка ОСОБА_9 є неправдивими, оскільки полягають у повідомленні недостовірних відомостей про факти та обставини, що мають значення для даного кримінального провадження.
Враховуючи вимоги п.п. 3.3.9, 3.3.10, 3.3.13 «Інструкції з організації роботи органів державного пожежного нагляду», затвердженої наказом МНС України № 59 від 06.02.2006 року, треба цілковито стверджувати, що для проведення позапланової перевірки виконання припису державного пожежного нагляду магазину «Мир кофе та чая» від 27.10.2011 року, не потрібно було складати графік перевірки та подавати його на затвердження керівнику держпожнагляду, тобто ОСОБА_9 .. Для проведення відповідної перевірки, начальник Красноградського РВ ГУ Держтехногенбезпеки у Харківській області (керівник місцевого органу держпожнагляду), на посаді якого перебував свідок ОСОБА_9 , повинен був лише видати наказ та посвідчення на проведення відповідного заходу. Проте цього зроблено не було.
Таким чином, показання, надані свідком ОСОБА_9 , під час судового розгляду справи в Зачепилівському районному суді, являються недопустимими доказами.
Поряд з цим, вважає, що протокол огляду місця події від 26.03.2012 року являється недопустимим доказом в даному кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 190 КПК України 1960 року встановлено, що огляд житла чи іншого володіння особи проводиться лише за вмотивованою постановою судді.
При проведенні огляду його службового кабінету 26.03.2012 року, слідчий прокуратури Красноградського району Харківської області ОСОБА_8 не пред`явив та не надав йому копії дозволу суду на проведення відповідної слідчої дії. В матеріалах кримінальної справи теж відсутній дозвіл суду на проведення огляду його службового кабінету, який розташований на другому поверсі будівлі Красноградського РВ ГУ МНС України в Харківській області. В протоколі огляду місця події від 26.03.2012 року, не зазначено причини, що обумовили проведення огляду без постанови судді.
Враховуючи вимоги ст. 190 КПК України / в редакції 1960 року/, стверджує, що слідчий прокуратури Красноградського району Харківської області ОСОБА_8 здійснив огляд місця події, службового кабінету на 2 поверсі Красноградського РВ ГУ МНС України в Харківській області, без попереднього дозволу суду, який в обов`язковому порядку повинен бути.
Враховуючи ці обставини, вважає, що протокол огляду місця події від 26.03.2012 року являється недопустимим доказом в даному кримінальному провадженні.
Вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.11.2012 року встановлено, що в лютому 2012 року, у зв`язку з невиконанням припису про усунення порушень вимог пожежної безпеки, винесеного за результатами перевірки, проведеної з 24 по 27 жовтня 2011 року та за не проведення в подальшому перевірок магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ОСОБА_5 , між ним та останнім була досягнута домовленість про передачу йому коштів ОСОБА_5 у сумі 2500 гривень.

Проте таке твердження (рішення) суду являється цілковитим припущенням, яке не тільки не підтверджується матеріалами справи, але йде всупереч законодавству України.

Згідно інформації, що міститься в листі ГУ Держтехногенбезпеки у Харківській області за №23/034/961 від 29.03.2013 року очевидним стає той факт, що стверджувати стосовно того, що припис державного пожежного нагляду являється виконаний чи невиконаний, можливо тільки після проведення відповідної позапланової перевірки виконання припису.

В період з 27 жовтня 2011 року (дата закінчення планової перевірки) по 26 березня 2012 року (дата його арешту і порушення кримінальної справи), позапланова перевірка припису державного пожежного нагляду на усунення порушень вимог пожежної безпеки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », винесеного за результатами перевірки, проведеної з 24 по 27 жовтня 2011 року не проводилася (лист з Головного управління Держтехногенбезпеки у Харківській області за №23/034/961 від 29.03.2013 року).

Таким чином, стверджувати, що зазначений припис державного пожежного нагляду не було виконано немає законних підстав (Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року №877-V, лист з Головного управління Держтехногенбезпеки у Харківській області за № 23/034/961 від 29.03.2013 року).

Враховуючи ці обставини, стверджує, що зазначене у вироку твердження суду про невиконання припису державного пожежного нагляду магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », винесеного за результатами перевірки, проведеної з 24 по 27 жовтня 2011 року, являється цілковитим припущенням.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюватися лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Це положення також передбачено вимогами ст. 62 Конституції України та вимогами ст. 17 КПК України.

Слід відмітити, що притягнення, ОСОБА_5 так і решти громадян України, до адміністративної відповідальності за невиконання припису державного пожежного нагляду про усунення порушень вимог пожежної безпеки передбачено статтею 188-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

А також враховуючи той факт, що у період з 27 жовтня 2011 року (дата закінчення планової перевірки) по 26 березня 2012 року (дата мого арешту і порушення кримінальної справи), позапланова перевірка припису державного пожежного нагляду на усунення порушень вимог пожежної безпеки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », винесеного за результатами перевірки, проведеної з 24 по 27 жовтня 2011 року не проводилася, то ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді старшого інспектора Красноградського РВ ГУ Держтехногенбезпеки у Харківській області не мав законного права притягнути громадянина ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за статтею 188-8 КУпАП, оскільки факту наявності ознак адміністративного правопорушення, передбаченого вищевказаною статтею, в діях ОСОБА_5 встановлено не було (ст. 188-8 КУпАП, ст. 6, ст. 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року №877-V, лист із Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області за № 030-1936/940 від 25.04.2013).

Враховуючи ці обставини вказує, що зазначене у вироку твердження суду про досягнення домовленості між ним та ОСОБА_5 про не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за невиконання припису державного пожежного нагляду магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », винесеного за результатами перевірки, проведеної з 24 по 27 жовтня 2011 року, являється цілковитим припущенням.

Вирішення питання про проведення позапланової перевірки виконання припису державного пожежного нагляду на усунення порушень вимог пожежної безпеки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 27 жовтня 2011 року входило виключно до компетенції начальника Красноградського РВ ГУ Держтехногенбезпеки у Харківській області ОСОБА_9 , який видавав, підписував та завіряв печаткою накази та посвідчення на проведення позапланових заходів (ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року №877-V, п. 3.3.9, п. 3.3.10, п. 3.3.13 «Інструкції з організації роботи органів державного пожежного нагляду», затвердженої наказом МНС України № 59 від 06.02.2006 року, лист з Головного управління Держтехногенбезпеки у Харківській області за № 23/034/961 від 29.03.2013 року).

Крім того, для здійснення планової перевірки протипожежного стану приміщень магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ОСОБА_5 , начальник Красноградського РВ ГУ Держтехногенбезпеки у Харківській області ОСОБА_9 , в жовтні місяці 2014 році мав би видати і підписати наказ та посвідчення на проведення цього заходу (ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року №877-V, п. 3.3.9, п. 3.3.10 «Інструкції з організації роботи органів державного пожежного нагляду», затвердженої наказом МНС України № 59 від 06.02.2006 року, лист з Головного управління Держтехногенбезпеки у Харківській області за № 23/034/961 від 29.03.2013 року).

ОСОБА_4 вказує, що він не вчиняв, не міг та не повинен був вчинити ніяких дій чи бездіяльності, пов`язаних з своїм службовим становищем, на користь ОСОБА_5 , він не міг усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер, передбачати наслідків цих дій чи бездіяльності, а відповідно і не міг бажати їх настання.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, вказує, що в нього не було прямого умислу на одержання хабара.

Таким чином, Зачепилівський районний суд Харківської області суттєво вийшов за межі допустимих йому повноважень по оцінці доказів, чим порушив його право вважатися невинуватим доти, доки його вина не буде доведена в законному порядку. Це право закріплене частиною 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поряд з цим, презумпція невинуватості визначає, що завдання доказування всіх обставин справи покладається на державне обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на користь підсудного. В цьому розумінні Зачепилівський районний суд відмовився тлумачити розумні сумніви на мою користь, по суті переклавши на нього функцію доказування його невинуватості.

Відповідно, не навівши жодних обґрунтованих підстав у вироку, Зачепилівський районний суд вийшов за межі допустимих йому повноважень по оцінці доказів, чим порушив моє право вважатися невинуватим доти, доки моя вина не буде доведена в законному порядку.

ОСОБА_4 вважає, що завідомо неправдиві показання пана ОСОБА_5 , пана ОСОБА_9 , зловживання слідчого прокуратури ОСОБА_8 , наявність у вироку припущень та сумнівних доказів, а також інші обставини, вказані у даній заяві, безумовно являються нововиявленими обставинами і є підставою для перегляду вироку Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.11.2012 року.

В судовому засідання ОСОБА_4 підтримав заяву про перегляд вироку Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.11.2012 року за нововиявленими обставинами просив суд скасувати вирок Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.11.2012 року і ухвалити відносно нього виправдувальний вирок по даному кримінальному провадженню.

Прокурор заперечувала проти задоволення заяви про перегляд вироку Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.11.2012 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що ОСОБА_4 засуджений за вироком Зачепіловського районного суду Харківської області за ст. 368 ч.1 КК України на законних підставах.

Вказаний вирок перевірений апеляційним судом Харківської області і залишений без змін. Крім того згідно Ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.06.2013 року вирок Зачепилівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2013 року та ухвала Апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2013 року залишені без змін, а його касаційна скарга без задоволення.

При таких обставинах у суду не має підстав скасовувати вирок Зачепіловського районного суду Харківської області за нововиявленими обставинами.

Суд, вислухавши думку прокурора, засудженого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали справи, вважає заяву ОСОБА_4 такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку Зачепилівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2012 року ОСОБА_4 було визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст. 368 ч.1 КК України, тобто одержання службовою особою в будь-якому вигляді хабара за виконання чи невиконання в інтересах того, хто дає хабара, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Відповідно вказаного вироку ОСОБА_4 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 650 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 11 050 (одинадцять тисяч п`ятдесят) грн.. 00 коп. з позбавленням права обіймати посади в органах влади строком на 2 (два) роки.

Згідно Ухвали колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2013 року вирок Зачепилівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2012 року у відношенні ОСОБА_4 залишено без змін, а апеляцію засудженого без задоволення.

Відповідно Ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2013 року вирок Зачепилівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2012 року та ухвала Апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2013 року залишені без змін, а його касаційна скарга без задоволення.

Згідно до ст. 459 ч.1 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Відповідно ч.2 ст. 459 КПК України …нововиявленими обставинами визнаються:

1)
штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;
5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Суд, вивчивши матеріали справи, аналізуючи заяву ОСОБА_4 і ті обставини на які він посилається, як нововиявлені, а саме: порушення слідчим прокуратури ОСОБА_8 норм КПК України при проведенні слідчих дій, оперативно розшукових заходів, невідповідність свідчень свідка ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_5 обставинам справи, порушення безпосередності дослідження доказів Зачепилівським районним судом Харківської області всупереч ст. 23 КПК України, вважає, що вказані обставини не є істотними і не можуть бути підставами для скасування вироку.

Вказані обставини, на які посилається ОСОБА_4 , як нововиявлені, суд вважає, що це аналіз доказів, які були предметом дослідження при розгляді кримінальної справи в Зачепилівському районному суді Харківської області і в Харківському апеляційному суді.

Порушення норм кримінального процесуального Кодексу України і інших Законів, на які вказує в своїй заяві ОСОБА_4 , які були допущені на досудовому слідстві і в судовому засіданні при розгляді кримінальної справи, суд вважає, що це не нововиявлені обставини справи, які не були відомі суду під час судового розгляду при ухваленні судового рішення і не можуть бути підставами для скасування вироку.

Крім того, згідно Ухвали апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2013 року, якою вирок Зачепилівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2012 року залишено без змін, дана належна оцінка доказам, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи, свідченням свідків, потерпілого і оперативно технічним заходам.

Згідно вказаної Ухвали апеляційного суду Харківської області…. досудове слідство проведено з достатньою повнотою, всесторонністю і об`єктивністю…

Суттєвих підстав порушення кримінально процесуального Закону, які є обов`язковими підставами для скасування вироку судом не встановлено.

Суд не може давати оцінку доказам, щодо належності їх і допустимості, згідно ст.ст.85-89 КПК України, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи, по якій постановлений вирок і який набрав чинності, при розгляді заяви за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст.395,459-466 КПК України суд , -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про скасування вироку Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.11.2012 року за нововиявленими обставинами відносно ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Харківської області протягом 7-ми днів з дня її проголошення через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1