Справа № 369/3542/13-к
В И Р О К

іменем України

27.12.2013 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді
Гришка О.М.

при секретарі
Жилко Я.А., Сапаловій О.В.,

за участю прокурора
Юркової Ю.В., Будніка І.А.,

потерпілого
ОСОБА_1

представника потерпілого
ОСОБА_2

захисника
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Варшава Польща, українця,
громадянина України, одруженого, який
має вищу освіту, працюючого кур'єром у
ресторані «Мафія», зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
раніше не судимого на підставі ст. 89 КК
України,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 382 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4, будучи службовою особою,
працюючи з 18.05.2006 року по 24.04.2008 року на
посаді начальника Державного
підприємства «Управління капітального
будівництва Києво-Святошинського
району» допустив умисне невиконання
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
21.02.2007 року, що набрало законної сили
17.07.2007 року, про стягнення з ДП
«Управління капітального будівництва
Києво-Святошинського району Київської
області» на користь ОСОБА_1 208800 грн. за
наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 відповідно до
розпорядження Києво-Святошинської
районної державної адміністрації
Київської області № 91-К від 18.05.2006 року
був призначений на посаду начальника
Державного підприємства «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району»,
звільнений з вказаної посади за
власним бажанням 24.04.2008 року.

Таким чином, в силу покладених на
ОСОБА_4 організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
обов'язків, відповідно до примітки 1 ст.
364 КК України, ОСОБА_4 являвся службовою
особою.

30.06.2005 року між ОСОБА_1 та Державним
підприємством «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району» укладено
договір № 159 інвестування
двохкімнатної квартири у житловому
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
21.02.2007 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя
особа Акціонерний поштово-пенсійний
банк «Аваль» про усунення перешкод в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
виселення відповідачів відмовлено;
зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ДП
«Управління капітального будівництва
Києво-Святошинського району», третя
особа Акціонерний поштово-пенсійний
банк «Аваль» про визнання недійним
наказу та свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, визнання
права власності, задоволено; визнано
наказ по ДП «Управління капітального
будівництва Києво-Святошинського
району» від 28.04.2005 року № 30 недійним,
визнано недійним договір від 30.06.2005
року за № 159 інвестування 2-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1, визнано недійним
свідоцтво про право власності на
нерухоме мано на квартиру АДРЕСА_1,
видане 30.07.2005 року виконкомом Вишневої
міської ради на ім'я ОСОБА_1; визнано за
ОСОБА_5 право власності на квартиру №
НОМЕР_1, АДРЕСА_1; зобов'язано Державне
підприємство «Управління капітального
будівництва Києво-Святошинського
району» повернути ОСОБА_1 208800 грн., а в
разі неможливості стягнути з ДП
«Управління капітального будівництва
Києво-Святошинського району» на
користь ОСОБА_1 вказану суму 208800 грн.
примусово.

Ухвалою від 17.07.2007 року колегії суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
21.02.2007 року залишено без змін.

Згідно ухвали Верховного суду України
від 20.11.2007 року у порушенні касаційного
провадження з перегляду рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21.02.2007 року
відмовлено.

ОСОБА_4, перебуваючи на посаді
начальника ДП «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району», яке
знаходиться за адресою: Київська
область, Києво-Святошинський район м.
Боярка вул. Київська, 26, як керівник
підприємства, будучи належним чином
повідомленим про відкриття
виконавчого провадження щодо
стягнення з ДП «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району» на
користь ОСОБА_1 208800 грн., мав реальну
можливість та законні підстави
виконати рішення суду - сплатити на
користь ОСОБА_1 208800 грн.

Відповідно до довідки
ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району» за період
перебування на посаді начальника
ОСОБА_4 з 21.02.2007 р. по 25.04.2008 року з
розрахункового рахунку ДП «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району» №
7963 витрачено коштів на загальну
суму 852278,73 грн., в тому числі за період з
21.02.2007 р. по 31.12.2007 р. на суму 582323,42 грн., а
саме: податок на прибуток, комунальний
податок та збір за забруднення
навколишнього середовища - 23290,40 грн.;
податок з власників транспортних
засобів - 6300 грн.; виплата заробітної
плати, податку з доходів працівників та
нарахування на заробітну плату - 546728,77
грн.; виплата пенсій, допомоги та
страхових відшкодувань, допомоги по
догляду за дитиною - 3411,13 грн.; пеня за
несвоєчасну сплату оренди, податку на
додану вартість, електроенергії та
штрафи - 2593,12 грн.; за період з 01.01.2008 року
по 25.04.2008 року на суму 269 955,31 грн., а саме:
за електроенергію, газ, послуги зв'язку,
мобільний зв'язок та встановлення
телефонів - 24082,57 грн.; сплата податку на
прибуток - 17759,86 грн.; сплата податку на
додану вартість - 51124,60 грн.; податок з
власників транспортних засобів - 186,00
грн.; виплата заробітної плати, податку
з доходів працівників та нарахування
на заробітну плату - 164064,90 грн.; пеня за
несвоєчасну сплату оренди, податку на
додану вартість, електроенергії та
штрафи - 12737,38 грн..

Для здійснення
фінансово-господарської діяльності, в
тому числі виконання договірних
відносин та виконання рішень суду
залишок коштів за період перебування
на посаді начальника ДП «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району» ОСОБА_4
складав 537310,77 грн.

Допитаний у судовому засіданні
підсудний ОСОБА_4 свою вину у
пред'явленому йому обвинуваченні не
визнав та суду пояснив, що на посаді
начальника ДП «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району» він
працював з 28.12.2005 року по 24.04.2008 року. З
цієї посади був звільнений за власним
бажанням. Щодо підписання договорів
інвестування квартири з ОСОБА_5 та
ОСОБА_1, то дані договори підписано
ОСОБА_10, який до серпня 2005 року був
начальником ДП «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району». Договір
з ОСОБА_5 було розірвано ОСОБА_10 в
односторонньому порядку, у зв'язку з
несплатою коштів. Коли його було
призначено на посаду начальника ДП
«УКБ Києво-Святошинського району» спір
вже вирішувався в судовому порядку.
Йому було відомо про рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21.02.2007 року щодо
виплати на користь ОСОБА_1 коштів в сумі
208800 грн. Про те, що ухвалою Апеляційного
суду Київської області від 17.07.2007 року
вказане рішення залишено без змін йому
було відомо, але офіційно текст
вказаного рішення він не отримував як і
виконавчі листи щодо виконання
вказаного рішення суду. Також зазначив,
що йому відомий порядок набуття
судовими рішеннями законної сили. В 2007
році на підприємстві були вільні кошти
в сумі 67 912 грн., але в нього не було
законних підстав для сплати вказаних
коштів ОСОБА_1, всі кошти витрачались
виключно на забезпечення
функціонування підприємства. Вважає,
що державним виконавцем не вжито всіх
заходів до виконання судового рішення
у 2007 році. Між ним та ОСОБА_1 була
укладена усна домовленість про те, що у
новому будинку, який почав будуватися в
м. Боярка, ОСОБА_1 буде надана
двокімнатна квартира, яка буде
оплачуватись коштами ДП «УКБ
Києво-Святошинського району»
поступово, письмово дана домовленість
не оформлялась, ніякі договори не
укладались, проте в зв'язку з його
звільненням з посади вказану
домовленість він не зміг виконати. З
результатами перевірки проведеної на
підприємстві органами КРУ не
погодився, але їх не оскаржував.

У зв'язку з тим, що він не визнає себе
винним в інкримінованому йому діянні, у
цивільному позові потерпілого просив
відмовити.

Не зважаючи на невизнання
підсудним вини в пред'явленому йому
обвинуваченні, вина ОСОБА_4 у вчиненні
злочину за ч. 2 ст. 382 КК України
підтверджується сукупністю доказів,
які були зібрані в справі та досліджені
під час судового слідства.

Так потерпілий ОСОБА_1, суду показав, що
в 2005 році він звернувся з приводу
придбання квартири до ДП «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району».
Керівництво ДП запропонувало йому
двокімнатну квартиру у м. Вишневе. У
червні 2005 року він уклав з цим
підприємством договір на інвестування
обіцяної квартири. Відразу після цього
оформив кредит у Банку Аваль та
перерахував гроші за квартиру у
повному обсязі на рахунок ДП «УКБ
Києво-Святошинського району». У цьому ж
році між ним та директором ДП «УКБ
Києво-Святошинського району» ОСОБА_10
було підписано акт про передачу житла.
На підставі цього акту він оформив
технічний паспорт на квартиру та
свідоцтво на право власності. Він
неодноразово приходив до квартири, але
попасти до неї не зміг, оскільки при
вході були встановлені броньовані
двері. 06.09.2005 року він у примусовому
порядку намагався зайти в квартиру, але
було встановлено, що в цій квартирі
проживає сім'я ОСОБА_5 За таких
обставин він змушений був звернутися
до Києво-Святошинського районного суду
Київської області з позовом до ОСОБА_13,
третя особа ДП «УКБ
Києво-Святошинського району» щодо
виселення сім'ї ОСОБА_13, під час
розгляду цивільної справи ОСОБА_13
заявив зустрічний позов. Рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21.02.2007 року йому у
позові було відмовлено, позов ОСОБА_13
був задоволений, за останнім визнано
право власності на цю квартиру, на його,
ОСОБА_1, користь було стягнуто 208800 грн.
Не погодившись з рішення суду першої
інстанції він його оскаржив до
Апеляційного суду Київської області.
Ухвалою від 17.07.2007 року рішення суду
першої інстанції було залишено без
змін. ОСОБА_4 був присутній при розгляді
справи в суді і йому було відомо про всі
прийняті судом рішення. Він звертався
до ОСОБА_4 з приводу виконання рішення
суду, але останній повідомив, що не може
його виконати в зв'язку з відсутністю
коштів на підприємстві. Він звернувся
до виконавчої служби з приводу
виконання рішення суду, але виконавче
провадження було закрите в зв'язку з
відсутністю коштів на розрахункових
рахунках підприємства. У судовому
засіданні потерпілий заявив цивільний
позов та просив стягнути на його
користь з підсудного 591 600 грн. завданої
матеріальної шкоди, 6400 грн. витрат на
правову допомогу, 500 000 грн. завданої
моральної шкоди, просив призначити
покарання в межах санкції статті, що
передбачає відповідальність за
вказаний злочин.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що на
посаді головного державного виконавця
ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в
Київській області він працює з 2003 року.
За виконавчим листом щодо стягнення з
ДП «УКБ Києво-Святошинського району»
коштів на користь ОСОБА_1 було відкрито
виконавче провадження у 2007 році, копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження була направлена боржнику
звичайною кореспонденцію, іншого
способу не передбачено. В межах
виконавчого провадження він перевіряв
майновий стан боржника, направляв
вимоги про списання коштів з
банківських рахунків, але вони
повертались з банківської установи без
виконання у зв'язку з недостатністю або
відсутністю коштів на рахунку
боржника. В подальшому виконавчий лист
він повернув стягувачу. У 2009 року за цим
же виконавчим листом було відкрито
виконавче провадження та в подальшому
проведені виконавчі дії, проте у
боржника було виявлено лише два
автомобілі, які були описані та будуть
продані з прилюдних торгів, але
отримані з їх продажу кошти будуть йти
на виплату заробітної плати за
виконавчими документами, пред'явленими
до ДП «УКБ Києво-Святошинського
району», так як вимоги про стягнення
зарплати є першочерговими. Вважає, що
ним як державним виконавцем вжито всіх
заходів в межах виконавчого
провадження по стягненню коштів на
користь ОСОБА_1;

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що на
посаді начальника ДП «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району» працював
з 16.04.2010 року. За останні 5 років на
підприємстві змінилось 6 керівників.
Про рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
21.02.2007 року про зобов'язання ДП
«Управління капітального будівництва
Києво-Святошинського району»
повернути ОСОБА_1 кошти в розмірі 208800
грн. йому стало відомо з дня
призначення на займану посаду від
працівників прокуратури. Після
призначення його на посаду начальника
ДП «Управління капітального
будівництва Києво-Святошинського
району» ним була проаналізована
виробничо-господарська діяльність
підприємства з березня 2007 року по
сьогоднішній день та зроблено висновок
про те, що ОСОБА_4 мав можливість
виконати вищевказане рішення суду, а
саме виплатити ОСОБА_1 кошти в сумі 208800
грн., оскільки на підприємстві були
кошти, які використовувались на не
першочергові платежі До даного
висновку він прийшов, вивчивши
використання коштів на рахунках
підприємства. Згідно платіжних
доручень та виписок з банку, кошти, які
були на рахунках ДП, витрачались на
мобільний зв'язок, на господарські
потреби підприємства, не пов'язані
безпосередньо з виробництвом, на
паливно-мастильні матеріали, ремонт та
автозапчастини виключно для легкових
автомобілів, на навчання та премії для
адміністративного (керівного)
персоналу. Дані витрати не були
критично необхідними для діяльності
підприємства.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що на
посаді провідного контролера
Контрольно-ревізійного відділу у
Києво-Святошинському районі КРУ в
Київській області він працює з 21.10.2003
року. Відповідно до звернення
прокуратури Київської області ним
проводилась перевірка окремих питань
фінансово-господарської діяльності ДП
«Управління капітального будівництва
Києво-Святошинського району» за період
діяльності з 21.02.2007 року по 19.10.2009 року.
Перевірка проводилась з 19.10.2009 року по
20.10.2009 року. За результатами проведеної
перевірки ним складено довідку від
21.10.2009 року, в якій висвітлено окремі
питання фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства
«Управління капітального будівництва
Києво-Святошинського району» за період
діяльності з 21.02.2007 року по 19.10.2009 року.
Перевіркою встановлено, що за період,
що підлягав перевірці, з 21.02.2007 року по
19.10.2009 року в ДП «УКБ
Києво-Святошинського району» були
відкриті поточні та реєстраційні
рахунки у КГРУ «Приватбанк» м. Київ, КРД
«Райффайзен Банк Аваль» м. Київ та ВДК
Києво - Святошинського району. Згідно
наданих бухгалтером ОСОБА_18
банківських виписок за період з 21.02.2007
року по 19.10.2009 рік рух коштів по
рахунках становив: по р/р №7963
(основний рахунок): з 21.02.2007 року по
31.12.2007 року - оборот коштів становив
1112661,82 грн., з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року -
оборот коштів становив 1076843,67 грн., з
01.01.2009 року по 19.10.2009 року - оборот коштів
становив 388416,18 грн. Перевіркою
встановлено, що в період з 21.02.2007 року по
19.10.2009 року кошти на розрахунковий
рахунок підприємства надходили за
технічний нагляд будівництва об'єктів,
оплата за виконані роботи, згідно
укладених договорів, інвестовані
внески на будівництво квартир, згідно
укладених договорів, оплата за
перевірку кошторисної документації,
кошти, які надійшли у вигляді
фінансової допомоги, оплата робіт за
складання кошторисної документації,
кошти за продаж квартир, компенсація
витрат за електроенергію, кошти, які
надійшли у вигляді зворотної
фінансової допомоги. По р/р №4006
(ЧАЕС): з 21.02.2007 року - по 19.10.2009 року -
оборот коштів становив 16945,21 грн. По р/р
№4001 (поточний рахунок): з 21.02.2007
року - по 19.10.2009 року - оборот коштів
становив 29592,06 грн. По р/р № 2660
(бюджетний рахунок): з 21.02.2007 року - по
19.10.2009 року - оборот коштів становив
18633205,85 грн. (будівництво школи в с.
Хотів), вказаний рахунок закритий 31.12.2008
року. Проаналізувавши в судовому
засіданні рух коштів по підприємству
за період з 17.07.2007 року по 24.04.2008 року
пояснив, що на підприємстві залишались
вільні кошти (після сплати обов'язкових
платежів та враховуючи захищені статті
розходів) в сумі 276 505, 78 грн., які могли б
бути використані ОСОБА_4 для виконання
рішення суду по відшкодуванню грошових
коштів ОСОБА_1

Винність підсудного у вчиненні
інкримінованого йому злочину також
підтверджується іншими доказами
дослідженими в процесі судового
слідства.

- заявою ОСОБА_1 від 04.12.2008 року на
ім'я прокурора Києво-Святошинського
району Київської області, відповідно
до якої він просить вжити заходи до
керівництва ДП «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району» з приводу
виконання рішення суду (том 1 а.с. 8-9);

- договором № 159 інвестування 2-х
кімнатної квартири житлового будинку
за адресою: АДРЕСА_6, укладеного 30.06.2005
року, укладеного між ДП «УКБ
Києво-Святошинського району» та ОСОБА_1
(том 1 а.с. 10-11), копіями квитанції № 25 від
13.07.2005 року про сплату ОСОБА_1 на користь
ДП «УКБ Києво-Святошинського району»
42000 грн., № 206 від 14.07.2005 року про сплату
ОСОБА_1 на користь ДП «УКБ
Києво-Святошинського району» 166800 грн.
за двокімнатну квартиру у м. Вишневе
згідно договору № 159 від 30.06.2005 року (том
1 а.с. 12);

- рішенням від 21.02.2007 року
Києво-Святошинського районного суду
Київської області у справі № 2-40/2007,
яким у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа
Акціонерний поштово-пенсійний банк
«Аваль» про усунення перешкод в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
виселення відповідачів відмовлено;
зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ДП
«Управління капітального будівництва
Києво-Святошинського району», третя
особа Акціонерний поштово-пенсійний
банк «Аваль» про визнання недійним
наказу та свідоцтва про право
власності на нерухому майно, визнання
права власності, задоволено; визнано
наказ по ДП «Управління капітального
будівництва Києво-Святошинського
району» від 28.04.2005 року № 30 недійним,
визнано недійним договір від 30.06.2005
року за № 159 інвестування 2-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1, визнано недійним
свідоцтво про право власності на
нерухоме мано на квартиру АДРЕСА_1,
видане 30.07.2005 року виконкомом Вишневої
міської ради на ім'я ОСОБА_1; визнано за
ОСОБА_5 право власності на квартиру №
НОМЕР_1, АДРЕСА_1; зобов'язано Державне
підприємство «Управління капітального
будівництва Києво-Святошинського
району» повернути ОСОБА_1 208800 грн., а в
разі неможливості стягнути з ДП
«Управління капітального будівництва
Києво-Святошинського району» на
користь ОСОБА_1 вказану суму 208800 грн.
примусово (том 1 а.с. 33-35);

- ухвалою від 17.07.2007 року колегії суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області,
якою рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
21.02.2007 року залишено без змін (том 1 а.с.
36-38);

- ухвалою від 20.11.2007 року Верховного
суду України, відповідно до якої ОСОБА_1
у відкритті касаційного провадження
відмовлено (том 1 а.с. 39-40);

- документами виконавчого провадження
№ 715, а саме: заявою ОСОБА_1 від 17.08.2007
року про відкриття виконавчого
провадження (том 3 а.с. 197); виконавчим
листом, виданим Києво-Святошинським
районним судом Київської області 07.08.2007
року щодо зобов'язання Державного
підприємства «Управління капітального
будівництва Києво-Святошинського
району» повернути ОСОБА_1 208800 грн. (том 3
а.с. 198-199); постановою № 715/10-07 про
відкриття виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа № 2-40/07 від
07.08.2007 року, виданого
Києво-Святошинським районним судом
Київської області про зобов'язання ДП
«Управління капітального будівництва
Києво-Святошинського району»
повернути ОСОБА_1 208800 грн. примусово
(том 3 а.с. 196); супровідним листом до
постанови про відкриття виконавчого
провадження (том 3 а.с. 195); актом
державного виконавця від 03.12.2007 року
(том 3 а.с. 202); постановою № 715/10-07 про
повернення виконавчого документа, якою
виконавчий лист № 2-40/07 від 07.08.2007 року,
виданий Києво-Святошинським районним
судом Київської області повернутий на
підставі п. п. 2, 5 ст. 40 Закону України
«Про виконавче провадження» стягувачу
ОСОБА_1, оскільки у боржника ДП «УКБ
Києво-Святошинського району» відсутнє
майно, в рахунок якого можливо звернути
стягнення, боржник за адресою,
зазначеною у виконавчому документів,
фактично не знаходиться (том 3 а.с. 203);
постановою від 18.09.2009 року про
перевірку виконавчого провадження,
відповідно до якої дії головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Києво_Святошинського управління
юстиції ОСОБА_14 по виконанню
виконавчого листа № 2-40/07 виданого
Києво-Святошинським районним судом про
зобов'язання ДП «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району»
повернути ОСОБА_1 208800 грн. примусово,
такими, що вчинені відповідно до вимог
закону України «Про виконавче
провадження» (том 3 а.с. 228-230); поданням
від 01.06.2010 року начальника ВДВС
Києво-Святошинського РУЮ про
притягнення до кримінальної
відповідальності посадових осіб ДП
«УКБ Києво-Святошинського району» за
фактом невиконання рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21.02.2007 року у
справі № 2-40/07, на підставі якого був
виданий виконавчий лист № 2-40/07 від
07.08.2007 року про повернення ОСОБА_1 боргу
у розмірі 208800 грн. у примусовому
порядку (том 4 а.с. 30-32);

- розпорядженням № 108К від 01.06.2006 року
Києво-Святошинської
райдержадміністрації Київської
області про призначення ОСОБА_4 з 18.05.2006
року на посаду начальника Державного
підприємства «Управління капітального
будівництва Києво-Святошинського
району» (том 4 а. с. 127);

- розпорядженням № 38ос від 24.04.2008 року
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області про звільнення ОСОБА_4 з посади
начальника ДП «УКБ
Києво-Святошинського району» з 25.04.2008
року (том 4 а.с. 128);

- довідкою перевірки КРВ в
Києво-Святошинському окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району» за період
діяльності з 21.02.2007 року по 19.10.2009 року
(том 2 а.с. 92-143);

- довідкою № 19 від 29.04.2010 року про рух
коштів на рахунках ДП «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району» за період
з 27.02.2007 року по 2010 рік (том 3 а.с. 2-3);

- платіжними дорученнями по ДП «УБК
Києво-Святошинського району» в період
з 05.03.2007 року по 30.11.2009 року (том 3 а.с.
11-148);

- роздруківками руху коштів по рахунку
№ 7963, відкритому ДП «УКБ
Києво-Святошинського району» в АППБ
«Аваль», за період з 21.02.2007 року по 27.10.2010
року (том 3 а.с. 161-175);

- Статутом ДП «Управління капітального
будівництва Києво-Святошинського
району», затвердженого Головою
Києво-Святошинської
райдержадміністрації Київської
області 31.08.1999 року та
перереєстрованого Києво-Святошинською
райдержадміністрацією Київської
області, реєстраційний № 1904 від 01.09.199
року, відповідно до п. 9 якого начальник
Управління здійснює керівництвом
Підприємством та самостійно вирішує
питання діяльності підприємства, за
виключенням тих, які віднесені до
компетенції засновника, користується
правом розпорядження коштами в
частині, що залишається у Підприємства,
діє від імені Підприємства і без
доручень представляє його в усіх
організаціях та установах (том 5 а.с.
196-202);

- довідкою від 21.04.2011 року ревізії
окремих питань
фінансово-господарської діяльності ДП
«Управління капітального будівництва
Києво-Святошинського району» за період
діяльності з 21.02.2007 року по 21.04.2011 року,
відповідно до якої для здійснення
фінансово-господарської діяльності, в
тому числі договірних відносин та
виконання рішень суду за період
перебування на посаді начальника
ОСОБА_4 залишались кошти в сумі 537310,77
грн. (том 6 а.с. 64-76);

- виписками про рух грошових коштів по
рахунку № 7963, відкритому ДП
«Управління капітального будівництва
Києво-Святошинського району» в КРД ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві за
період з 21.02.2007 року по 17.03.2011 року (том 6
а.с. 110-159); виписками про рух грошових
коштів по рахунку № 4526,
відкритому ДП «Управління
капітального будівництва
Києво-Святошинського району» в ПАТ
«Універсал Банк» за період з 21.02.2007 року
по 18.03.2011 року (том 6 а.с. 166-178); виписками
про рух грошових котів по
реєстраційному рахунку № 2660,
відкритого ДП «УКБ
Києво-Святошинського району» в ГУ ДКУ у
Києво-Святошинському районі у 2007-2008
роках (том 6 а.с. 181-213);

- постановою від 10.05.2011 року про відмову
у порушенні кримінальної справи
відносно колишнього начальника ДП «УКБ
Києво-Святошинського району» ОСОБА_19
за ознаками злочину, передбаченого ст.
382 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6
КПК України за відсутністю складу
злочину (том 7 а.с. 31-32); постановою від
10.05.2011 року про відмову у порушенні
кримінальної справи відносно
колишнього начальника ДП «УКБ
Києво-Святошинського району» ОСОБА_20
за ознаками злочину, передбаченого ст.
382 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6
КПК України за відсутністю складу
злочину (том 7 а.с. 33-34); постановою від
10.05.2011 року про відмову у порушенні
кримінальної справи відносно
колишнього начальника ДП «УКБ
Києво-Святошинського району» ОСОБА_15
за ознаками злочину, передбаченого ст.
382 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6
КПК України за відсутністю складу
злочину (том 7 а.с. 35-36);

- довідкою № 9/11 від 23.11.2011 року про
повернення виконавчого листа
стягувачу ОСОБА_1 та про відсутність
грошових коштів на рахунках ДП «УКБ
Києво-Святошинського району» для
задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення
208800 грн. (том 7 а.с. 150).

Оцінюючи досліджені в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
визнає, що потерпілий ОСОБА_1, свідок
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 давали суду
правдиві послідовні покази, які
відповідають встановленим судом
обставинам справи.

Покази підсудного ОСОБА_4, в частині
того, що він не мав можливості виконати
рішення суду про сплату ОСОБА_1
грошових коштів в сумі 208 800 грн. в
зв'язку з відсутністю коштів суд вважає
неправдивими спрямованими на
уникнення відповідальності, оскільки в
цій частині вони спростовуються
показами свідків ОСОБА_16, ОСОБА_21,
довідкою перевірки КРВ в
Києво-Святошинському районі окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства
«Управління капітального будівництва
Києво-Святошинського району» за період
діяльності з 21.02.2007 року по 19.10.2009 року
(том 2 а.с. 92-143), довідкою від 21.04.2011 року
ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності ДП
«Управління капітального будівництва
Києво-Святошинського району» за період
діяльності з 21.02.2007 року по 21.04.2011 року
(том 6 а.с. 64-76).

Суд визнає, що вина підсудного у
вчиненні злочину доведена повністю.
Дії підсудного ОСОБА_4 кваліфікуються
судом за ч. 2 ст. 382 КК України як умисне
невиконання рішення суду, що набрало
законної сили, вчинене службовою
особою.

При призначенні покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину та
особу підсудного .

Призначаючи покарання підсудному
ОСОБА_4 суд враховує, що злочин за ч. 2 ст.
382 КК України, згідно ст. 12 КК України,
відноситься до злочинів середньої
тяжкості, підсудний за місцем
проживання характеризується
посередньо (том 7 а.с. 16), раніше не
судимий на підставі ст. 89 КК України
(том 7 а.с. 14, 169-164, 176), на обліку у
лікаря-нарколога та лікаря-психіатра
не перебуває (том 7 а.с 18, 20).

Обставин, що пом'якшують або обтяжують
покарання підсудному ОСОБА_4,
відповідно до ст. 66,67 КК України судом
не встановлено.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2003 року
за № 7 «Про практику призначення судами
кримінального покарання» суди при
призначенні покарання у кожному
випадку і щодо кожного підсудного, який
визнається винним у вчиненні злочину,
мають суворо дотримуватись вимог ст. 65
КК України стосовно загальних засад
призначення покарання, оскільки саме
через останні реалізуються принципи
законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації
покарання.

У зв'язку з вищевикладеним, призначаючи
необхідне та достатнє покарання для
виправлення підсудного ОСОБА_4 та
попередження вчинення ним нових
злочинів, суд вважає за можливе
призначити покарання за ч. 2 ст. 382 КК
України у виді штрафу в межах санкції
вказаної статті з призначення
додаткового покарання у виді
позбавлення права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих чи
адміністративно-господарських
обов'язків, оскільки приходить до
переконанням, що саме таке покарання
буде достатнім для виправлення
підсудного.

Оскільки санкція ч. 2 ст. 382 КК України
передбачає найбільш суворе покарання у
виді позбавлення волі на строк до 5
років, згідно ст. 12 КК України
зазначений злочин віднесений до
злочинів середньої тяжкості. Згідно з
п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності
притягнення до кримінальної
відповідальності за вчинення злочину
середньої тяжкості становить п'ять
років. Тому, станом на теперішній час
строк давності притягнення до
кримінальної відповідальності ОСОБА_4
за вчинення злочину передбаченого ч. 2
ст. 382 КК України сплив. За таких
обставин суд приходить до висновку про
звільнення ОСОБА_4 від призначеного
покарання за ч. 2 ст. 382 КК України, у
зв'язку із закінченням строків
давності.

Статтею 28 КПК України, 1960 року
передбачено право особи, яка зазнала
матеріальної шкоди від злочину,
пред'явити цивільний позов про
стягнення такої шкоди.

Потерпілий ОСОБА_1 заявив цивільний
позов, відповідно до якого просив
стягнути з підсудного ОСОБА_4 на свою
користь 591 600 грн. матеріальної шкоди,
як еквівалент мінімальної вартості 2-х
кімнатної квартири загальною площею 69,6
кв. м. по АДРЕСА_7 в теперішній час, 500000
грн. завданої моральної шкоди та 6400 грн.
витрат на правову допомогу (том 7 а.с. 167).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 КПК України, 1960
року постановляючи вирок, суд, залежно
від доведеності підстав і розміру
цивільного позову, задовольняє
цивільний позов повністю або частково
чи відмовляє в ньому.

Заявлений у справі цивільний позов
потерпілого ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами України
законодавства про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
злочином, і стягнення безпідставно
нажитого майна" при розгляді
кримінальної справи суд зобов'язаний
на основі всебічного, повного й
об'єктивного дослідження обставин
справи з'ясувати характер і розмір
матеріальної шкоди, заподіяної
злочином, наявність причинного зв'язку
між вчиненим і шкодою, що настала,
роль і ступінь участі кожного з
підсудних в її заподіянні, а також,
чи відшкодовано її повністю або
частково до судового розгляду справи,
і у вироку дати належну оцінку
зазначеним обставинам.

Відповідно до п. 9 вищезазначеної
Постанови Верховного Суду України
роз'яснено, що, вирішуючи при
постановленні вироку питання про
відшкодування матеріальної шкоди, суд
має керуватися відповідними нормами
цивільного, трудового та іншого
законодавства, які регулюють майнову
відповідальність за шкоду, заподіяну
громадянам, підприємствам, установам,
організаціям, державі.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Суд визнає доведеними вимоги
потерпілого про стягнення з підсудного
208 800 грн. завданої матеріальної шкоди,
оскільки саме ця сума встановлена
рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
21.02.2007 року. Вимоги потерпілого про
стягнення з підсудного 591 600 грн.
матеріальної шкоди, як еквівалент
мінімальної вартості 2-х кімнатної
квартири загальною площею 69,6 кв. м. по
АДРЕСА_7 в теперішній час, суд визнає
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки вони не підтверджені
належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України,
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою
яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України,
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" при
визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди суд приймає до уваги
стан здоров'я потерпілого, тяжкість
вимушених змін у його житті, ступінь
зниження престижу, ділової репутації,
час та зусилля необхідні для
відновлення попереднього стану. При
цьому суд має виходити з засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Суд визнає обґрунтованими твердження
потерпілого, що внаслідок протиправних
дій підсудного ОСОБА_4 він відчув
душевні страждання.

Однак, розмір моральної шкоди в сумі 500
000 грн., суд вважає завищеним і з
врахуванням розумності та
справедливості, суд визначає розмір
відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 в
розмірі 10 000 грн.

Вимоги про стягнення на користь
потерпілого 6400 грн. витрат за надання
правової допомоги підлягають до
задоволення, оскільки підтверджені
документально копією угоди №197 (т. 7 а.с.
167), актом прийому-передачі наданої
правової допомоги від 20.12.2013 року,
квитанцією № 817839 від 28.11.2011 року та
квитанцією № 180579 від 29.05.2012 року.

Долю речових доказів суд вирішує
згідно зі ст. ст. 81, 330 КПК України 1960
року.

Судові витрати у справі відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 323-324, 328 КПК України 1960 року, п. 11
розділу ХІ «Перехідні положення» КПК
України, суд,

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК
України, і призначити йому покарання у
виді штрафу в розмірі 13 600 (тринадцять
тисяч шістсот) гривень на користь
держави з позбавленням права обіймати
посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих чи
адміністративно-господарських
обов'язків, строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 49 КК України звільнити
ОСОБА_4 від призначеного основного та
додаткового покарання у зв'язку із
закінченням строків давності.

Запобіжний захід, обраний відносно
ОСОБА_4 у виді підписки про невиїзд, до
набрання вироком законної сили -
залишити без змін.

Цивільний позов потерпілого
задовольнити частково. Стягнути з
ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1
(АДРЕСА_3) 208 800 (двісті вісім тисяч
вісімсот) гривень матеріальної шкоди, 10
000 (десять тисяч) гривень моральної
шкоди, 6 400 (шість тисяч чотириста)
гривень витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази у справі: копії
документів виконавчого провадження
(том 3 а.с. 104-255, том 4 а.с. 1-105, 176-178),
документи реєстраційної справи (том 5
а.с. 99-214), документи щодо руху грошових
коштів (том 6 а.с. 110-159, 166-178, 181-213, 215-217),
які зберігаються при матеріалах
кримінальної справи, - залишити при
матеріалах кримінальної справи.

Арешт, накладений у забезпечення
цивільного позову постановою суду від
30.06.2011 року на 1/3 квартири АДРЕСА_2, яка
належить ОСОБА_4, - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський районний суд
Київської області протягом 15 діб з часу
його проголошення прокурором,
потерпілим, його представником та
захисником, а засудженим - в той же
строк, з часу отримання ним копії
вироку.

Суддя

Гришко О.М.