Справа №597/598/15-к
Провадження №1-кп/597/44/2015
ВИРОК
"02" липня 2015 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_8
захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_10
представника потерпілого ОСОБА_11
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,
в с т а н о в и в :
Винність обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні показами самих обвинувачених, які свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнали повністю, щиро розкаялись та пояснили, зокрема:
Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що в кінці грудня 2014 року в селі Бедриківці зустрівся з ОСОБА_5 , який запропонував піти на тік, подивитись що там є. Коли прийшли туди, перелізли через мур і побачили металеву підставку, яку перекинули через мур. Далі ОСОБА_5 за допомогою металевого прута зірвав навісний замок на дверях складу і вони ввійшовши всередину побачили крім інших речей два електродвигуни, які викрали перекинувши через мур. В подальшому викрадені речі вони віднесли в будинок його мами, в якому ніхто не проживає, розібрали двигуни та здали в м.Заліщики на металобрухт чоловіку по імені ОСОБА_13 . За це від нього отримали 450 грн., які розділили між собою порівну.
12 березня 2015 року під час розмови з ОСОБА_5 , останній запропонував знову піти на тік і подзвонив ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з пропозицією зустрітись. Зустріч відбулась того ж дня в центрі села. Там домовились піти на тік, що і зробили. Прийшовши туди вони перелізли через мур. Потім ОСОБА_5 зірвав навісний замок з дверей складу і вони проникли всередину. Підсвічуючи запальничками і мобільними телефонами побачили трансформатор, який розібрали та витягнули з нього обмотки, які винесли зі складу та перекинули через мур. Після цього дані обмотки віднесли до будинку його матері.
Обвинувачений ОСОБА_5 дав пояснення аналогічні поясненням обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що 12 березня 2015 року до нього зателефонував ОСОБА_5 та запропонував прийти в центр села. Прийшовши туди він побачив ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Вони стояли та розмовляли і близько 0 годин вирішили піти подивитись на тік. Прийшовши туди вони перелізли через мур. Будучи на території току ОСОБА_5 за допомогою металевої труби зірвав навісний замок на дверях складу і вони проникли всередину. Там побачили трансформатор, який за допомогою знайдених двох ключів розібрали, злили масло і витягнули з нього обмотки, які віднесли, перекинувши через мур до будинку матері ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_7 надав пояснення аналогічні поясненням обвинуваченого ОСОБА_6 .
Стверджується вина обвинувачених показами потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що його брат являється власником нежитлових приміщень, що розташовані в АДРЕСА_2 , а він орендує дані приміщення, згідно усного договору оренди. Взимку 2014 року приїхавши туди він побачив, що в складі відсутні два електродвигуни та металева підставка під електродвигун. Одразу ж викликав працівників міліції, які приїхавши просили його заяву не писати, а спробувати знайти злодіїв самотужки, на що він погодився.
Винність обвинувачених стверджується показами свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що взимку, напередодні нового року купив у двох невідомих йому хлопців два електродвигуни для власних потреб. Ціни, за яку здійснив дану покупку він не пам`ятає.
Вина обвинувачених стверджується наступними матеріалами кримінального провадження:
· протоколом огляду місця події від 21.03.2015 року та фототаблицею до нього, яким оглянуто приміщення складу, що на території току, який належить ОСОБА_12 та знаходиться в АДРЕСА_2 ;
· протоколом огляду місця події від 20.03.2015 року та фототаблицею до нього, яким оглянуто господарство ОСОБА_15 , що в АДРЕСА_1 ;
· постановою слідчого СВ Заліщицького РВ УМВС України в Тернопільській області від 21.03.2015 року, якою три мотки алюмінієвого дроту визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню та передано їх в кімнату зберігання речових доказів Заліщицького РВ УМВС;
· висновком експерта №05/34/15 від 21.04.2015 року, яким встановлено, що навісний замок з дверей складу відкривався шляхом прикладання значного зусилля до верхньої грані корпуса знаряддям по типу металевого прута чи арматури;
· довідкою виданою 21.03.2015 року ТзОВ Ломметал, про те, що станом на 21.03.2015 року вартість металевої підставки під електродвигун становила 350,00 грн.;
· постановою слідчого СВ Заліщицького РВ УМВС України в Тернопільській області від 22.04.2015 року, якою навісний замок із дверей складу визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню та передано його в кімнату зберігання речових доказів Заліщицького РВ УМВС;
Виходячи із встановленого в судовому засіданні суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст.185 ч.3 КК України так, як вони за попередньою змовою групою осіб вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням у сховище.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що скоєне кримінальне правопорушення є тяжким.
Особу обвинуваченого, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд не вбачає.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує визнання ним вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування заподіяних збитків, думку потерпілого, який просить суворо його не карати, обставини, які характеризують його особу.
А, тому, суд приходить до переконання що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити за ст.185 ч.3 КК України - у виді позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк.
Суд також вважає, що до обвинуваченого слід застосувати обмеження передбачені ст.76 ч.1 п.п.2, 3 КК України.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що скоєне кримінальне правопорушення є тяжким.
Особу обвинуваченого, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд не вбачає.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує визнання ним вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування заподіяних збитків, думку потерпілого, який просить суворо його не карати, обставини, які характеризують його особу.
А, тому, суд приходить до переконання що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити за ст.185 ч.3 КК України - у виді позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк.
Суд також вважає, що до обвинуваченого слід застосувати обмеження передбачені ст.76 ч.1 п.п.2, 3 КК України.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що скоєне кримінальне правопорушення є тяжким.
Особу обвинуваченого, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд не вбачає.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує визнання ним вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування заподіяних збитків, думку потерпілого, який просить суворо його не карати, обставини, які характеризують його особу.
А, тому, суд приходить до переконання що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити за ст.185 ч.3 КК України - у виді позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк.
Суд також вважає, що до обвинуваченого слід застосувати обмеження передбачені ст.76 ч.1 п.п.2, 3 КК України.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує, що скоєне кримінальне правопорушення є тяжким.
Особу обвинуваченого, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд не вбачає.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує визнання ним вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування заподіяних збитків, думку потерпілого, який просить суворо його не карати, обставини, які характеризують його особу.
А, тому, суд приходить до переконання що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити за ст.185 ч.3 КК України - у виді позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк.
Суд також вважає, що до обвинуваченого слід застосувати обмеження передбачені ст.76 ч.1 п.п.2, 3 КК України.
Речові докази по справі - три мотки алюмінієвого дроту та навісний замок із дверей складу, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Заліщицького РВ УМВС України в Тернопільській області повернути потерпілому ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 ч.1 п.2, 3 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 ч.1 п.2, 3 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 ч.1 п.2, 3 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 ч.1 п.2, 3 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Змінений цивільний позов задоволити частково.
Речові докази по справі - три мотки алюмінієвого дроту та навісний замок із дверей складу, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Заліщицького РВ УМВС України в Тернопільській області повернути потерпілому ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили.
На вирок може бути подано апеляцію протягом 30 днів в апеляційний суд Тернопільської області через Заліщицький районний суд.
Суддя: ОСОБА_1