ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

28 квітня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

у складі колегії:

головуючого ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку судових рішень щодо нього у касаційному порядку.

Згідно з нормами ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються судове рішення, що оскаржується, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та вимоги до суду касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень можуть бути лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Проте касаційна скарга засудженого не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.

Так, касаційна скарга ОСОБА_1 є суперечливою.

Зокрема, у вступній частині скарги ОСОБА_1 указує, що оскаржуваною є ухвала суду апеляційної інстанції. При цьому, у прохальній частині зазначає вимогу про скасування або зміну як вироку місцевого суду, так і рішення Апеляційного суду Харківської області. Таким чином із касаційної скарги не убачається, які конкретно судові рішення мають бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Окрім того, у мотивувальній частині скарги ОСОБА_1 посилаючись на незаконність вироку суду першої інстанції та стверджуючи про недоведеність його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України, не наводить належних доводів та чітких аргументів на підтвердження цього. Одночасно ОСОБА_1 фактично посилається на неповноту та однобічність судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, що в силу вимог ст. 438 КПК України, не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Разом з тим, обґрунтування незаконності рішення суду апеляційної інстанції, про скасування якого просить засуджений, у касаційній скарзі не наведено.

Таким чином, на порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, вимоги касаційної скарги ОСОБА_1 є суперечливими та зазначені без урахування положень ст. 436 КПК України, якою передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Також всупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК України додані до касаційної скарги копії судових рішень не завірені належним чином, як це передбачено п. 13.7. Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі слід зазначити чи бажає особа, яка подала касаційну скаргу, брати участь у касаційному розгляді, чого ОСОБА_1 не зробив.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2015 року залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків п'ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4