Провадження №1-КП/359/333/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2013 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого
Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання
Петровій Я.А.,

за участю прокурора
Каспрука Д.І.,

за участю потерпілої
ОСОБА_1,

за участю обвинуваченого
ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні
кримінальне провадження за
об-винуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. М.
Олександрівка Бориспільського району,
україн-ця, громадянина України, з
середньою освітою, не працюючого,
не-одруженого, раніше судимого: вироком
Бориспільського районного суду від 20
серпня 2004 року за ч.1 ст.187 КК України до
позбавлен-ня волі строком на 3 роки, на
підставі ст.75 КК України звільненого
від відбування покарання з іспитовим
строком тривалістю в 3 роки; вироком
Броварського міськрайонного суду від 19
листопада 2013 року за ч.1 ст.309 КК України
до обмеження волі строком на 1 рік, на
підставі ст.75 КК України звільненого
від відбування покарання з
призначенням іспитового строку в 1 рік;
проживаючого в АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185
КК України,

встановив:

Обвинувачений проник в житло
потерпілої та таємно викрадав з нього
її майно за таких обставин.

8 березня 2013 року приблизно о 21 годині 00
хвилин ОСОБА_2 перебував на подвір'ї
жилого бу-динку, що розташовується в
АДРЕСА_1. Він побачив, що в сусідньому
жилому будинку, розташованому по
АДРЕСА_2, було вимкнено світло.
Обвинуваче-ний перебував в стані
алкогольного сп'яніння. Ступінь
контролю за власною поведінкою у нього
був по-слаблений. Тому у ОСОБА_2 виник
умисел, спрямований на проникнення в
сусідній жилий будинок та викрадення з
нього чужого майна. Реалізуючи цей
злочинний умисел та керуючись
корисливим мотивом, обвинувачений взяв
викрутку, переконався у тому, що за ним
ніхто не спостерігав, переліз через
паркан та за допомогою викрутки
відкрив вікно. У такий спосіб він
проник в сусідній жилий будинок та
викрав з нього золотий ланцюжок 585
проби вагою 19,16 грама вартістю 7750
гривень 22 копійки, золоту підвіску 585
проби вагою 1,13 грама вартістю 457
гривень 85 копійок, золоту каблучку з
камінням 583 проби вагою 1,55 грама
вартістю 626 гривень 97 копійок, золоту
каблучку з камінням 585 проби вагою 2,26
грама вартіс-тю 914 гривень 17 копійок та
золотий ланцюжок 585 проби вагою 1,86
грама вартістю 752 гривні 37 копійок. Це
майно належало ОСОБА_1 Після цього
ОСОБА_2 через вхідні двері вийшов з
жилого будинку. У такий спосіб він
отримав можливість розпоряджатись
викраденим майном. Реалізуючи цю
можливість, об-винувачений на
маршрутному таксі №316 поїхав в м.
Бориспіль та здав викрадене майно в
ломбард «Скарб-ниця», що
розташовується в м. Борисполі по вул.
Червоноармійській, 1.

ОСОБА_2 визнав вину у вчиненні
кримінального правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений показав, що 8 березня 2013
року приблизно о 21 го-дині 00 хвилин він
перебував на подвір'ї жилого будинку,
що розташовується в АДРЕСА_1. ОСОБА_2
побачив, що в сусідньому жилому
будинку, розташо-ваному по АДРЕСА_2,
було вимкнено світло. Обвинувачений
перебував в стані алкогольного
сп'янін-ня. Тому він вирішив проникнути
в сусідній жилий будинок та викрасти з
нього чуже майно. З цією метою ОСОБА_2
взяв викрутку, переконався у тому, що за
ним ніхто не спостерігав, переліз через
паркан та за допомогою викрутки
відкрив вікно. У такий спосіб він
проник в сусідній жилий будинок та
викрав з нього 2 золотих ланцюжка,
золоту підвіску та 2 золоті каблучки.
Після цього обвинувачений через вхідні
двері вийшов з жилого будинку та на
маршрутному таксі №316 поїхав в м.
Бориспіль, де здав викрадене майно в
ломбард «Скарбниця».

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 визнав себе
винним, його вина у вчиненні
кримінального правопорушення
підтверджується доказами.

Допитана у судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_1 показала, що вона
разом з чоловіком ОСОБА_3 проживає в
жилому будинку, що розташовується в
АДРЕСА_2. 8 березня 2013 року чоловік пішов
на роботу та повинен був повернутись
додому лише на наступний день. Тому
приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_1
поїхала до матері. 9 березня 2013 року
приблизно о 8 годині 00 хвилин чоловік
зателефонував потерпілій та повідомив
їй про те, що вхідні двері були
відчинені. В той же день приблизно об 11
годині 00 хвилин - 12 годині 00 хвилин
ОСОБА_1 повернулась додому та виявила,
що у неї зникли 2 золотих ланцюжка,
золота підвіска та 2 золоті каблучки.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 показав, що він разом з дружиною
ОСОБА_1 проживає в жилому будинку, що
розташовується в АДРЕСА_2. 8 березня 2013
року свідок ОСОБА_3 пішов на роботу та
повинен був повернутись додому лише на
наступний день. Тому приблизно о 20
годині 30 хвилин дружина поїхала до
матері. 9 березня 2013 року приблизно о 8
годині 00 хвилин свідок ОСОБА_3
повернувся додому та виявив, що вхідні
двері були відчинені. Він
зателефонував дружині та повідомив їй
про це. В той же день приблизно об 11
годині 00 хвилин - 12 годині 00 хвилин вона
повернулась додому та виявила, що у неї
зникли золоті прикраси.

Крім показань потерпілої ОСОБА_1 та
свідка ОСОБА_3 вина обвинуваченого у
вчиненні кримінального правопорушення
підтверджується документами:

- протоколом огляду місця події -
жилого будинку по АДРЕСА_2 (а.с.10-14);

- протоколом проведення слідчого
експерименту з ОСОБА_2 (а.с.18-24). В ході
цієї слідчої дії обвинувачений
показав, як він за допомогою викрутки
відкрив вікно, проник в жилий будинок
та викрав з нього 2 золотих ланцюжка,
золоту підвіску та 2 золоті каблучки.
Після цього ОСОБА_2 поїхав в м.
Бо-риспіль та здав викрадене майно в
ломбард «Скарбниця»;

- листом генерального директора
ломбарду «Скарбниця» №11189 від 19 квітня
2013 року (а.с.49), з якого вбачається, що 8
березня 2013 року обвинувачений здав в
ломбард золотий ланцюжок 585 проби вагою
19,16 грама, золоту підвіску 585 проби
вагою 1,13 грама, золоту каблучку з
камінням 583 проби вагою 1,55 грама, золоту
каблучку з камінням 585 проби вагою 2,26
грама та золотий ланцюжок 585 проби
вагою 1,86 грама;

- офіційним курсом банківських
металів НБУ (а.с.15). Цим доказом
підтверджується те, що станом на день
вчинення кримінального правопорушення
вартість 1 грама золота дорівнювала 404
гривням 49 копій-кам. Цей показник
використовувався при визначенні
вартості викраденого майна.

Суд дійшов до переконання, що у
кримінальному провадженні зібрана
достатня кількість достовірних,
належних та допустимих доказів на
підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні
кримінального право-порушення.

Дії обвинуваченого кваліфіковані:

- за ч.3 ст.185 КК України, як таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
поєднане з проникненням в житло.

Кваліфікацію дій ОСОБА_2 суд вважає
правильною.

Так, майно, яким заволодів
обвинувачений, було для нього чужим,
адже не перебувало в його влас-ності чи
законному володінні. ОСОБА_2 не мав на
нього жодного права, цим майном він
заволодів у спо-сіб, який заборонений
законом. Це означає, що заволодіння
майном відбулось протиправно.
Викрадення майна здійснювалось
обвинуваченим у відсутності
потерпілої та інших осіб. За цією
ознакою воно є таєм-ним та визначається
як крадіжка. ОСОБА_2 досяг віку, з якого
наступає кримінальна відповідальність
за вчинення крадіжки. Його дії
характеризуються прямим умислом та
корисливим мотивом. Зокрема,
обвину-вачений усвідомлював суспільно
небезпечний характер свого діяння,
передбачав його суспільно небезпечні
наслідки і бажав їх настання з метою
обернення чужого майна на свою користь.
В результаті вчиненого діяння він
одержав фактичну можливість володіти,
користуватись та розпоряджатись
викраденим майном, тоді як потерпіла
втратила таку можливість. Тому
кримінальне правопорушення, вчинене
ОСОБА_2, є закінченим. Для того, щоб
набути доступ до чужого майна,
обвинувачений проникнув в житло
потерпілої.

З огляду на це суд дійшов до
переконання, що ОСОБА_2 повинен бути
засуджений:

- за ч.3 ст.185 КК України, за таємне
викрадення чужого майна (крадіжку),
поєднане з проникненням в житло.

Обираючи йому покарання, суд враховує
те, що обвинувачений вчинив тяжке
кримінальне право-порушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання, є
вчинення кримінального правопорушення
в стані алко-гольного сп'яніння. Разом з
цим, обвинувачений щиро розкаявся у
вчиненні кримінального правопорушення
та активно сприяв його розкриттю. Ці
обставини пом'якшують покарання.
Аналіз даних про особу ОСОБА_2 вказує на
те, що він раніше неодноразово судимий
(а.с.27), на обліку у лікаря-нарколога та
лікаря-психіатра не перебуває (а.с.26), за
місцем проживання характеризується
посередньо (а.с.29).

З урахуванням цих обставин
обвинуваченому належить призначити
покарання у виді позбавлення волі на
певний строк. Крім того, вироком
Броварського міськрайонного суду від 19
листопада 2013 року (а.с.52-54) ОСОБА_2
засуджений за ч.1 ст.309 КК України до
покарання у виді обмеження волі
строком на 1 рік. На підставі ч.4 ст.70 КК
України при визначенні обвинуваченому
остаточного покарання за суку-ністю
злочинів слід застосувати спосіб
поглинення менш суворого покарання
більш суворим.

Разом з тим, перевиховання та
виправлення ОСОБА_2 є можливим без
ізоляції від суспільства. На підставі
ст.75 КК України обвинуваченого
допустимо звільнити від відбування
покарання з випробуванням: йому
належить встановити іспитовий строк
певної тривалості та покласти на нього
обов'язки, передбачені ст.76 КК України.

Крім того, ОСОБА_1 пред'явила цивільний
позов (а.с.39-40) про стягнення з ОСОБА_2
мате-ріальної шкоди у розмірі 14300
гривень та моральної шкоди у розмірі
15000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
матеріальна шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно з п.1 ч.2 ст.22 цього ж Кодексу
збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого пору-шеного права.

Встановлено, що внаслідок крадіжки
потерпіла втратила майно вартістю 10501
гривні 58 копійок (7750,22 + 457,85 + 626,97 + 914,17 +
752,37). У такий спосіб їй заподіяна
матеріальна шкода. В матеріалах
кримінального провадження відсутні
докази на підтвердження того, що розмір
матеріальної шкоди є біль-шим.
Обвинувачений добровільно не
відшкодував її. Тому з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 нале-жить стягнути
матеріальну шкоду у розмірі 10501 гривні
58 копійок.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наяв-ності її вини.

Згідно з п.3 ч.2, ч.3 ст.23 цього ж Кодексу
моральна шкода полягає у душевних
переживаннях, які фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних і душев-них страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значен-ня. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Встановлено, що внаслідок крадіжки
майна потерпіла зазнала душевні
переживання. У такий спосіб їй
заподіяна моральна шкода. З огляду на
глибину та тривалість фізичних
переживань, з урахуванням вимог
розумності і справедливість розмір
моральної шкоди становить 1000 гривень.
Обвинувачений добровільно не
відшкодував її. Тому з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 належить стягнути
моральну шкоду у роз-мірі 1000 гривень.

Крім того, з обвинуваченого в дохід
держави слід стягнути витрати на
проведення експертиз у розмірі 391
гривні 60 копійок (196 + 195,6).

Речові докази відсутні.

Керуючись ч.1 ст.369, ст.370, ч.1, ч.2 ст.371, ч.2,
ч.3 ст.373, ст.ст.374, 376 КПК України,
ст.ст.65-66, 75-76, ч.3 ст.185 КК України, п.1 ч.2
ст.22, п.3 ч.2, ч.3 ст.23, ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1167 суд

присудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
перед-баченого ч.3 ст.185 КК України, та
призначити йому покарання у виді
позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покаран-ня, призначеного
вироком Броварського міськрайонного
суду від 19 листопада 2013 року, більш
суворим по-каранням, призначеним цим
вироком, визначити ОСОБА_2 остаточне
покарання у виді позбавлення волі
строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування покарання та
призначити йому іспитовий строк
тривалістю в 2 роки.

Покласти на ОСОБА_2 обов'язки,
передбачені ст.76 КК України: не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримі-нально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання
та роботи, а також періодично
з'являтися для реєс-трації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Захід забезпечення кримінального
провадження у виді особистого
зобов'язання, обраний ОСОБА_2,
скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у розмірі 10501 гривні
58 копійок та моральну шкоду у розмірі
1000 гривень.

У задоволенні цивільного позову в
частині вимог про стягнення
матеріальної та моральної шкоди в
більшому розмірі ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
витрати на проведення експертиз у
роз-мірі 391 гривні 60 копійок

Вирок суду може бути оскаржений до
Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі апеляцій-ної скарги
через Бориспільський міськрайонний
суд протягом 30 днів з дня його
оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду
Є.О.
Борець