У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України у кримінальних
справах у складі:

Головуючого

Верещак
В.М.,

суддів

Гошовської
Т.В., Жука В.Г.,

за участю
прокурора

Кравченко
Є.С.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 13 березня 2008 року
кримінальну справу за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_1. на вирок Рівненського районного суду від 18 листопада 2006 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком засуджений:

ОСОБА_2, 1966 року
народження, раніше не судимий,

- за ст. 286 ч. 3
КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75
КК України ОСОБА_2. звільнений від призначеного покарання з випробуванням
строком на 2 роки.

ОСОБА_2. визнаний винним
у тому, що 28 серпня 2004 року, біля 16 години 40 хвилин, керуючи автомобілем
“Сканія” в с. Грушвиця Рівненського району Рівненської області, порушив правила
дорожнього руху і допустив зіткнення з автомобілем “Шкода” під керуванням ОСОБА_3. Внаслідок ДТП ОСОБА_3. та ОСОБА_4. загинули на
місці події.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 12 вересня 2006 року вирок залишений без зміни.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_1. просить
постановлені у справі судові рішення скасувати у зв'язку з м'якістю
призначеного засудженому покарання.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку
прокурора, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2. у вчиненні злочину, за який він засуджений, відповідає
фактичним обставинам справи, обґрунтований сукупністю розглянутих в судовому
засіданні і наведених у вироку доказів і
потерпілою неоскаржується.

Відповідно до вимог ст.365 КПК України вирок суду першої
інстанції перевіряється в межах апеляції, а згідно з ч.2 ст. 377 КПК України при залишені апеляції без
задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, через які
апеляцію визнано необґрунтованою.

Однак апеляційний суд, розглядаючи справу у апеляційному
порядку, не дотримався цих вимог закону - залишив апеляцію потерпілої ОСОБА_1. без задоволення, але в ухвалі не навів підстав, через
які апеляція визнана необґрунтованою.

Так, у апеляційній скарзі потерпіла, посилаючись на
м'якість призначеного засудженому покарання, вказувала на те, що суд визнав як
пом'якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриття злочину
та добровільне відшкодування завданого збитку, в той час, як стверджує
потерпіла, засуджений завдану шкоду не відшкодував, розкриттю злочину як це
видно зі справи не сприяв. Ці та інші доводи потерпілої апеляційним судом не
спростовані, в ухвалі не наведено переконливих мотивів, через які апеляційна
скарга визнана необґрунтованою

Крім того, апеляційний суд усупереч вимогам ч.2 ст. 358
КПК України розглянув справу без участі засудженого, в той час як у апеляційній
скарзі потерпілої ставилося питання про погіршення становища засудженого.

Наведені порушення колегія суддів вважає такими, які
істотно вплинули на правильність прийняття рішення по суті, що є безумовною
підставою для скасування ухвали апеляційного суду і направлення справи на новий
апеляційний розгляд.

Керуючись ст., ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 12
вересня 2006 року щодо ОСОБА_2
скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

Верещак
В.М. Гошовська Т.В. Жук В.Г.