Провадження № 1-кп/185/77/26
У Х В А Л А

19 лютого 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглядаючи в період воєнного стану у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

Під час судового розгляду 17.02.2026 року прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, у зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу спливає, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченому не відпали: останньому пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, під загрозою можливого покарання обвинувачений може переховуватись від суду, є ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, наявний ризик поза процесуального впливу обвинуваченим на потерпілу, свідків. Інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, розмір застави просить не визначати. Прокурор надала письмову відповідь керівника Павлоградської окружної прокуратури на адвокатське звернення щодо скасування обвинуваченому запобіжного заходу для проходження військової служби, відповідно до якої було відмовлено в зверненні до суду з вказаним клопотанням.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначили про існування ризиків, на які посилається прокурор. Представник зазначила, що обвинувачений до його затримання у вчиненні даного злочину мав непогашені судимості, був з ознаками наркотичного сп`яніння, не перебував та не проходив військової служби, а на теперішній час при розгляді кримінального провадження за його обвинуваченням за вбивство бажає проходити військову службу.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обвинувачений зазначив, що досліджені докази не доводять його причетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, визначений раніше розмір застави для нього є явно непомірним, просив зменшити розмір застави. Захисник зазначив, що судом досліджена частина доказів сторони обвинувачення, у зв`язку з чим зменшились ризики, на які посилається прокурор при продовженні запобіжного заходу підзахисному. Ствердження прокурора та представника потерпілої про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення його підзахисним не доводять попередні вироки, оскільки обвинувачений був засуджений за інші категорії кримінальних правопорушень, відбував покарання та порушень не мав. Те, що обвинуваченого було затримано в м.Синельникове не свідчить про те, що він намагався зникнути, він перебував в даній місцевості. Оскільки там зареєстрований та там проживають його батьки. Захисник просив визначити альтернативний вид запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та значив, що підзахисний тримається під вартою більше 1.5 року

Заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши наявні матеріали провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

24.12.2025 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого був продовжений до 21.02.2026 року, альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що був визначений Дніпровським апеляційним судом 26.11.2025 року, та обсяг обов`язків, пов`язаних з її внесенням, залишений без змін. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08.01.2026 року вищевказана ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області залишена без змін.

В кримінальному провадженні відбулась заміна головуючого судді, у зв`язку з чим судовий розгляд розпочато спочатку, допитаний обвинувачений, досліджуються письмові докази сторони обвинувачення.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.

За змістом ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченої винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків обвинуваченої, у тому числі наявність у неї родини й утриманців, наявність у обвинуваченої постійного місця роботи або навчання; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, тощо.

Наявними в матеріалах кримінального провадження доказами встановлено, що ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя особи, покарання у разі доведеності вини останнього передбачено у виді позбавлення волі до 15 років. Тобто зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати, оскільки під загрозою можливого покарання обвинувачений може ухилитись від правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, колегія суддів враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик обвинувачених, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Судове слідство за даним кримінальним провадженням розпочато спочатку. Заявлений прокурором ризик ймовірних перешкод кримінальному провадженню з боку обвинуваченого, у разі зміни запобіжного заходу, продовжує існувати, оскільки після відкриття матеріалів кримінального провадження, зокрема анкетних даних потерпілої, свідків, експертів - існує ймовірність позапроцесуального незаконного впливу з боку обвинуваченого на вказаних учасників кримінального провадження, які ще не допитані. При цьому, суд зважає, що ризик можливого впливу на вказаних учасників кримінального провадження існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Наявність непогашених судимостей у обвинуваченого ОСОБА_5 та вчинення умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи в період іспитового строку об`єктивно свідчить про існування ризику у виді можливого вчинення іншого кримінального правопорушення.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні не доведені.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку сторін, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором доведено, що обвинувачений представляє ризики рецидиву та втечі, а зазначені фактичні обставини та дані характеристики його особи суд вважає такими, що не стримуватимуть обвинуваченого ОСОБА_5 від порушення покладених на нього процесуальних обов`язків, спроби перешкоджати кримінальному провадженню, тому є підстави для продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо ствердження захисника про зменшення ризиків, визначених в ст.177 КПК України, та ствердження обвинуваченого про їх відсутність, суд зазначає наступне.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду і оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають лише характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. В переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.

Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формі або формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Вищевикладені обставини, враховані судом в контексті наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та ймовірності їх настання, за умови не застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Судом було досліджена відповідь керівника окружної прокуратури стосовно клопотання захисника про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби обвинуваченим. Відповідно до ст.616 КПК України скасування запобіжного заходу з тримання під вартою для проходження військової служби стосовно обвинуваченого, до якого застосовано такий запобіжний захід, відбувається виключно за клопотанням прокурора. Саме прокурор ініціює це питання перед судом. Враховуючи досліджену відповідь, підстав для звернення прокурором з клопотанням до суду про скасування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби немає.

Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, а також оцінюючи сукупність обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 має бути продовжений, залишивши без змін раніше визначений розмір застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та обсяг обов`язків, пов`язаних з її внесенням, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Розмір застави колегією суддів визначений з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, його майнового стану, а також продовження існування встановлених ризиків. Підстав для зменшення розміру застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на якому наполягає сторона захисту, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжити до 19 квітня 2026 року, включно, залишивши без змін визначений розмір застави та обсяг обов`язків, пов`язаних з її внесенням.

Строк дії ухвали - до 19 квітня 2026 року, включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, начальнику ДУ «ДУВП №4» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3