Справа №-613/714/16-к Провадження №-1-кп/613/3/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинувачого - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові обвинувальний акт у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новопекельне Зачепилівського району Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, освіта професійно-технічна, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.304 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 05 березня 2016 року, близько 01-00 год., знаходячись на стадіоні поблизу вул. Центральна с. Крисине Богодухівського району Харківської області, маючи умисел на втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітнім, запропонував останньому скоїти крадіжку, після чого вони шляхом пошкодження брезенту стіни торгівельного павільйону ПП ОСОБА_9, розташованого на території подвір`я домоволодіння ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно проникли до приміщення павільйону, звідки скоїли крадіжку мікрохвильової печі марки "Panasonic NN -GD 366 W" вартістю 450 грн., що належить останній, після чого з місця пригоди зникли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того,згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 17 березня 2016 року близько 21-00 год., знаходячись у приміщенні домоволодіння ОСОБА_8 розташованого за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є неповнолітнім, запропонував останньому скоїти крадіжку, після чого вони втрьох разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за допомогою кухонного ножа пошкодили брезент стіни торгівельного павільйону ПП ОСОБА_9, розташованого на території подвір`я домоволодіння ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , після чого незаконно проникли до приміщення павільйону, звідки скоїли крадіжку пива, а саме: 10 скляних пляшок пива торгової марки «TALLER», об`ємом 0,5 л. кожна, загальною вартістю 114 грн.10 коп.; 8 скляних пляшок пива торгової марки «Чернігівське», світле, об`ємом 0, 5 л. кожна, загальною вартістю 67 грн. 84 коп.; З скляних пляшки пива торгової марки «Жигулівське Полтава», об`ємом 0,5 л. кожна, загальною вартістю 40 грн. 08 коп.; 8 скляних пляшок пива торгової марки «Staropramen», об`ємом 0,5 л. кожна загальною вартістю 81 грн. 84 коп.; 5 скляних пляшок пива торгової марки «Bud» світле, об`ємом 0, 5 л. кожна, загальною вартістю 60 грн. 05 коп.; 7 скляних пляшок пива торгової марки «Жигулівське оригінальне», об`ємом 0, 5 л. кожна, загальною вартістю 83 грн. 44 коп.; З скляних пляшок пива торгової марки «Жигулівське світле», об`ємом 0, 5 л. кожна, загальною вартістю 25 грн. 77 коп.; 2 пластикових пляшок пива торгової марки «Діжка Жигулівське», світле, об`ємом 1, 42 л. кожна, загальною вартістю 35 грн. 00 коп., З пластикових пляшок пива торгової марки «Чернігівське», світле, об`ємом 2, 5 л., кожна, загальною вартістю 96 грн. 12 коп., а всього на загальну суму 604 грн. 24 коп., що належить останній, потім з місця пригоди зникли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Органом досудового розслідування зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.304 КК України - як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2024 року кримінальне провадження №0000224 в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.Ухвала набрала законної сили.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав, від дачі пояснень відмовився.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта та на підставі доказів, наданих суду сторонами кримінального провадження.

Стаття 17 КПК України встановлює, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно правового змісту норм ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на його користь, саме у цьому полягає основоположний принцип презумпції невинуватості.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні №1-31/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та постанови законного і справедливого рішення у справі.

У п. 146 рішення у справі «Барбера, Мессегуэ и Джабардо проти Іспанії» (1998 р.) Європейський Суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, що обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Отже, при вирішенні питання про вину обвинуваченої особи не можна виходити з припущень, а лише з належних, достатніх та допустимих доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце, та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ при винесенні вироків» №5 від 29 червня 1990 року, в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні, а всі сумніви у справі, в тому числі що стосуються достатності зібраних фактичних даних, якщо вичерпані всі можливості їх доповнення та усунення, повинні тлумачитися і вирішуватися на користь підсудних.

Положення ст.ст. 370, 373 КПК України регламентують, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього кодексу. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 27 лютого 2004 року «Про застосування судами законодавства про відповідальність за втягнення неповнолітніх у злочинну чи іншу антигромадську діяльність», об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України передбачає таку обов`язкову ознаку, як дії, що полягають у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність. Під цим треба розуміти певні дії дорослої особи, вчинені з будь-яких мотивів і пов`язані з безпосереднім впливом на неповнолітнього з метою викликати у нього рішучість взяти участь у злочині

Судом встановлено, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, утворює втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність. Втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність - це фізичний чи психічний вплив на нього з метою схилити його до вчинення злочину або до участі в ньому в ролі співвиконавця.

Органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачувався у скоєні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, його дії кваліфікувались - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинена повторно,за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.Крім того, дії ОСОБА_5 було також кваліфіковано за ч.1 ст.304 КК України - як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2024 року кримінальне провадження №0000224 в частині обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння (у зв`язку з декриміналізацією). Ухвала суду була оскаржена стороною захисту та судом апеляційної інстанції залишена без змін,набрала законної сили.

Зважаючи на викладене вище,на даний час відсутнє обвинувачення ОСОБА_5 в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України,в зв`язку з чим в його діях відсутня об`єктивна сторона злочину ,передбаченого ч.1 ст.304 КК України,обов`язковою ознакою якої є дії,що полягають у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність.

Судом також враховану ту обставину,що Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 внесено зміни в ч.1 ст.304 КК України, яку викладено в наступній редакції: «втягнення неповнолітніх у протиправну діяльність, у пияцтво, у заняття жебрацтвом, азартними іграми».Проте суд вважає неможливою перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за новою редакцією ч.1 цієї статті,оскільки поняття «протиправної» діяльності більш розширене, явно виходить за межі тлумачення діяльності як «злочинної», що відповідно до положень ч.2 ст.5 КК України погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_5 ,а тому не має зворотної дії в часі.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Згідно із ст. 370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги викладене вище,зважаючи на відсутність в діянні обвинуваченого однієї з обов`язкових ознак складу злочину,передбаченого ч.1 ст.304 КК України - а саме його об`єктивної сторони (факт втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, в зв`язку з її декриміналізацією), тому суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення - злочину,передбаченого ч.1 ст.304 КК України і за цією статтею обвинувачення він підлягає виправданню, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Також слід зазначити,що відповідно до положень ч.7 ст.284 КПК України «якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті,виявляються під час судового розгляду,суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок».

Питання про речові докази та судові витрати були вирішені Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2024 року.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.304 КК України, та виправдати його за цим обвинуваченням з підстав відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення, за п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити виправданому, захиснику та прокурору.

Суддя