печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002089 від 19.12.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тюмень російської федерації, громадянина російської федерації, співробітника ОМОН Росгвардії в Тюменській області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , російська федерація,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором третього відділу другого управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0002089 від 19.12.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002089 від 19.12.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи співробітником загону мобільного особливого призначення (далі - ЗМОП) Росгвардії в Тюменській області, проходив службу та брав активну участь у військових діях проти України. Зокрема, з вересня по листопад 2022 року ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Снігурівка Баштанського району Миколаївської області, усвідомлював існування збройного конфлікту та свою участь в бойових діях у ньому.

В цей же час, громадянки України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент події у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань України не перебували, жодної зброї не мали, участі у бойових діях не брали, до таких дій не готувалися, були одягнені в цивільний одяг, в листопаді 2022 року проживали на тимчасово окупованій території міста Снігурівка Баштанського району Миколаївської області.

4. На початку листопада 2022 року, однак не пізніше 10.11.2022, в період часу з 13 по 15 години (точні дата та час під час досудового розслідування не встановлені) військовослужбовець зс рф ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження), будучи одягненим у військову форму зс рф, перебуваючи на водійському сидінні, проїжджав на транспортному засобі чорного кольору марки ВАЗ 21099 без номерних знаків, повз подвір`я Снігурівського ліцею № 3 Снігурівської міської ради Баштанського району Миколаївської області, який розташований за адресою: вул. Чайковського, 55, м. Снігурівка Баштанського району Миколаївської області. В цей час ОСОБА_9 , побачивши двох дівчат - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зупинив автомобіль.

Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_9 , відкрито демонструючи автоматичну вогнепальну зброю, усвідомлюючи, що перед ним цивільні особи, які не мають можливості чинити опір, висунув їм вимогу сісти до салону автомобіля. Побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , були вимушені виконати вимогу ОСОБА_9 . Після чого, він їх привіз до житлового будинку АДРЕСА_2 .

У подальшому, військовослужбовець зс рф ОСОБА_9 , завів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до кв. АДРЕСА_3 , яка розташована на першому поверсі другого під`їзду, де на той час вже перебували приблизно троє-четверо невстановлених в ході досудового розслідування військовослужбовців зс рф, які були одягнуті у військову форму та мали при собі автоматичну вогнепальну зброю. У квартирі також перебували три особи жіночої статі.

Через деякий час до квартири зайшов військовослужбовець зс рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого інші невстановлені військовослужбовці зс рф звертались на ім`я « ОСОБА_10 ».

У подальшому ОСОБА_9 відвів трьох жінок та ОСОБА_8 до іншої квартири, а ОСОБА_6 , оглянувши телефон ОСОБА_7 та зрозумівши, що близькі родичі в неї проходять військову службу в Збройних Силах України, почав її допит з метою отримання інформації, яка його цікавила.

Будучи незадоволеним отриманими відповідями на свої питання, ОСОБА_6 , перебуваючи у військовій формі зс рф, маючи при собі вогнепальну зброю, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на застосування до потерпілої фізичного та психологічного насильств, діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32 ЖК (IV), ст. 75 (2)(b), ст. 77 (1) ДП І, під час проведення допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 з метою отримання відомостей про її родичів, які проходять службу у Збройних Силах України, застосував фізичне насильство шляхом нанесення одного удару прикладом автоматичної зброї в ділянку обличчя потерпілої. Внаслідок якого потерпіла ОСОБА_7 втратила свідомість, після чого ОСОБА_6 шляхом облиття обличчя водою привів її до тями.

У подальшому, ОСОБА_6 наказав військовослужбовцям зс рф, які на той час перебували у квартирі АДРЕСА_3 вийти з квартири та залишити його з неповнолітньою ОСОБА_7 на самоті.

Окрім цього, ОСОБА_6 , маючи на меті вчинити насильницькі дії сексуального характеру стосовно неповнолітньої ОСОБА_7 , діючи умисно, будучи озброєним, усвідомлюючи, що перед ним неповнолітня цивільна особа, яка не має можливості чинити опір, в порушення вимог ст. ст. 27, 32 ЖК (IV), ст. 75 (2)(b), ст. 77 (1) ДП І, та те, що остання є неповнолітньою цивільною особою та буде підкорюватись будь-яким вимогам з огляду на попередні дії щодо вчинення фізичного насильства стосовно неї, з метою остаточного подавлення супротиву потерпілої, наніс один удар долонею в область правої сторони обличчя та вчинив зґвалтування, а саме вагінальне проникнення із використанням своїх геніталій в тіло потерпілої, внаслідок чого порушив її сексуальну свободу та автономію, а також спричинив фізичний біль і моральні страждання, тобто вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями порушив вимоги ст. ст. 27, 31, 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, а також ст. 75 (2)(b), ст. 77 (1) Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977, які полягали у жорстокому поводженні з цивільною особою, зокрема у зґвалтуванні неповнолітньої особи.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, тобто у жорстокому поводженні з цивільним населенням.

19.02.2026 громадянину рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Таким чином, слідчий вважає наявними всі законні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, враховуючи те, що він підозрюється у вчиненні зокрема тяжкого злочину та наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника та дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002089 від 19.12.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора.

19.02.2026 громадянину рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами, в тому числі:

- протоколом огляду від 17.02.2023 відеозапису «Окупація Снігурівки - росіяни катували навіть дітей»;

- протоколом огляду від 05.06.2023 квартири АДРЕСА_3 ;

- протоколом огляду від 05.06.2023 квартири АДРЕСА_4 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.06.2023, який повідомив, що в кв. АДРЕСА_5 після окупації проживали військові зс рф;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05.06.2023, який повідомив, що після окупації він з родиною виїхав та від сусідів стало відомо, що в його квартирі АДРЕСА_6 стали проживати військові зс рф;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 05.06.2023, який повідомив, що після окупації в кв. АДРЕСА_6 мешкали 4 військових зс рф;

- протоколом додаткового допиту неповнолітньої потерпілої від 16.09.2025 щодо обставин вчинення відносно неї кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.09.2025 за участю неповнолітньої потерпілої, під час якого остання впізнала ОСОБА_6 як особу, яка вчинила відносно неї кримінальне правопорушення;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2025 за участю неповнолітньої потерпілої під час якого остання показала місце вчинення відносно неї кримінального правопорушення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17.09.2025 щодо відомих обставин вчиненого кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.09.2025 за участю свідка ОСОБА_14 , під час якого останній впізнав ОСОБА_6 як особу, яка приймала участь в окупації м. Снігурівка Баштанського району Миколаївської області;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.09.2025 за участю свідка ОСОБА_15 , під час якого остання впізнала ОСОБА_6 як особу, яка приймала участь в окупації м. Снігурівка Баштанського району Миколаївської області

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.09.2025 за участю свідка ОСОБА_16 , під час якого остання впізнала ОСОБА_6 як особу, яка приймала участь в окупації м. Снігурівка Баштанського району Миколаївської області

- листом Державної прикордонної служби України від 24.10.2025 щодо ОСОБА_6 ;

- аналітичним звітом Департаменту кримінального аналізу від 26.06.2025 щодо інформації відносно ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду від 09.09.2025 щодо приймання участі ОСОБА_6 як представник «ОМОН» в змаганні по армійському рукопашному бою.

- протоколом додаткового допиту неповнолітньої потерпілої від 21.10.2025 щодо обставин вчинення відносно неї кримінального правопорушення;

- висновком психологічної експертиз № СЕ-19/115-26/9-ПС від 28.01.2026;

- аналітичним звітом ГСУ НП України № 20745-2026 від 27.02.2026 щодо виявленої інформації в мережі інтернет відносно ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 1, 3, 7 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (ст. 136 КПК України).

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 у кримінальному провадженні набув статусу підозрюваної особи відповідно до вимог ст. ст. 276-279 КПК України.

Органом досудового розслідування були вчинені всі можливі та необхідні дії щодо повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, шляхом направлення повідомлення про підозру, пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного всіма можливим способами.

Таким чином, ОСОБА_6 у повній відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Крім того, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Виходячи з наявних матеріалах даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 .

Згідно з ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження

Згідно з п. 1 ст. 52 Хартії основоположних прав Європейського Союзу 2000 року будь-яке обмеження прав і свобод, що визначаються цією хартією, повинне здійснюватися на підставі закону з повагою до сутності цих прав і свобод; застосовані за принципом пропорційності обмеження можуть бути встановлені тільки тоді, коли вони потрібні та відповідають цілям і загальним інтересам, визнаним Європейським Союзом, або потребі захистити права і свободи інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного, про що виносить відповідну постанову.

Так, 19.02.2026 розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, а також опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 19.02.2026 № 41 (8233): повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик на 05.03.2026, 06.03.2026, 07.03.2026 на 10 год. 00 хв. до Головного слідчого управління Національної поліції України.

Окрім того, 19.02.2026 на адресу особистої електронної пошти ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за допомогою персонального робочого комп`ютера, що підключений до мережі Інтернет з використанням сторінки електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_6, а також за допомогою персонального робочого планшета «IPad», що підключений до мережі Інтернет з використанням месенджера «Telegram» на особистий мобільний номер телефону підозрюваного ОСОБА_6 НОМЕР_1 , надіслані електронні повідомлення наступного змісту, а саме: повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 438 КК України та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 05.03.2026, 06.03.2026, 07.03.2026, також вкладенням до яких є електронні файли в форматі «.pdf».

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 до Головного слідчого управління Національної поліції України відповідно до вручених йому повісток не з`явився та про причини неявки не повідомив.

У зв`язку із наведеним, 09.03.2026 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук (національний та міжнародний). Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 доручено співробітникам Департаменту карного розшуку Національної поліції України.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на території тимчасово окупованій території України, де приймає участь у військовій агресії зс рф проти України, або на території держави агресора.

Обставинами, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, є наступні.

Так, ОСОБА_6 викликався до слідчого у спосіб, передбачений ст. ст. 111, 278 КПК України. Однак, підозрюваний до місця виклику не прибув, переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України або на території держави агресора.

Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території України або на території держави агресора з метою уникнення кримінальної відповідальності за учинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України).

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а доводи сторони захисту є не переконливими.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання, те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України та/або може перебувати на території держави-агресора РФ, у зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук, та вважає наявними підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, зважаючи на вказані обставини і те, що ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень та перешкоджання слідству, суспільного інтересу, слідчий суддя дійшов висновку про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчим суддею не вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою разом із визначенням розміру застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України лише після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Обрати у кримінальному провадженні № 0002089 від 19.12.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тюмень російської федерації, громадянина російської федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1