Номер провадження 1-кс/754/628/26
Справа № 754/4275/26
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2026 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 16.03.2026 року подав до суду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначає, що в провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000559 від 13.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування та витягу з реєстру досудових розслідувань встановлено, що 13.03.2026 року на спец-лінію «102 надійшло повідомлення з приводу здійснення незаконної діяльності з організації та проведення азартних ігор за адресою м. Київ, вул. Полуботка, 54-В.

13.03.2026 року в період часу з 21.12 год. по 00.40 год. у вказаному нежитловому приміщенні було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено 25 комп`ютерних моніторів, 30 системних блоків, 25 комп`ютерних мишок, 26 комп`ютерних клавіатур, касовий апарат, три мобільні телефони та грошові кошти.

Вищевказані предмети 14.03.2026 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000559 від 13.03.2026 року.

Крім того, встановлено, що вказана протиправна діяльність проводилась в нежитловому приміщенні по вул. Полуботка, 54-В в м. Києві, у зв`язку з чим постановою слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві дане нежитлове приміщення визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000559.

Оскільки вказані у клопотанні нежитлові приміщення були використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, визнані речовими доказами, прокурор просить накласти арешт на нерухоме майно - нежитловий будинок, загальною площею 181,7 кв.м., розташований за адресою м. Київ, вул. Полуботка, 54-В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 64, який на праві власності належить ТОВ «ГРАНТОС» (), з забороною розпорядження, користування та відчуження.

Прокурор, власник майна, щодо якого розглядається клопотання, в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно зі ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В порушення вимог ст. 171 КПК України в клопотанні прокурором не зазначено конкретну мету накладення арешту на дане нежитлове приміщення, а мотивування застосування заходу забезпечення кримінального провадження є суто формальним, без зазначення конкретних обставин кримінального правопорушення, які можуть бути встановлені за допомогою вказаних нежитлових приміщень. Також прокурором у клопотанні не враховано розумність, співрозмірність та наслідки обмеження права власності третіх осіб, яким належать зазначені у клопотанні нежитлові приміщення.

Крім того, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 16.03.2026 року у задоволенні клопотання слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві про надання дозволу на проведення невідкладного обшуку в порядку ст. 233 ч. 3 КПК України - нежитлового приміщення за адресою м. Київ, вул. Полуботка, 54-В, в ході якого було виявлено та вилучено комп`ютерну техніку, мобільні телефони та грошові кошти, було відмовлено, що тягне за собою недопустимість отриманих внаслідок вказаної слідчої дії доказів.

Також слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування кримінального провадження № 00000559 внесено за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, яка відноситься до підслідності детективів Бюро економічної безпеки України, що ставить під сумнів правомірність проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим відділом Деснянського УП ГУНП у м. Києві.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання щодо накладення арешту та про відмову в його задоволенні, оскільки воно не відповідає вимогам глави 17 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372 КПК України

Постановив:

В клопотанні прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №00000559 від 13.03.2026 року за ст. 203-2 ч. 1 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя -