КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №355/2626/25Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1871/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні №0002639 від 22.11.2024 - прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 25 грудня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, з середньою освітою, працюючого оператором екструдера ТОВ «ВП Метіс Бровари», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.310, ч. 2 ст. 317, ч.3 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 25 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 щодо незаконного затримання ОСОБА_7 та відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_10 , погодженого прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обрано підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженцю міста Бровари, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці з моменту винесення ухвали, без застосування електронних засобів контролю.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого: не відлучатися з місця обрання домашнього арешту без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (закордонний паспорт), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали суду про домашній арешт відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покладенона Броварський РУП ГУНП в Київській області.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 25 грудня 2025 року та її скасувати. Постановити нову ухвалу, якою визначити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про застосування підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в м. Києві що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, без права внесення застави

На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального Закону.

На обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , зазначає, що строк на оскарження пропущено з об`єктивних та поважних причин, а саме: стороною захисту та підозрюваним до цього часу не отримано повний текст оскаржуваної ухвали. Віддаленість місця проживання та роботи, оскільки ОСОБА_11 проживає та працює на значній відстані від місця розташування Баришівського районного суду Київської області, що ускладнює оперативне отримання кореспонденції та прибуття до суду.

Разом з тим, строк оскарження припав на період державних свят, що об`єктивно обмежило можливість отримання копії ухвали в приміщенні суду та отримання правової допомоги обвинуваченим у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку вимог поданої апеляційної скарги, які просили її задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання або передачі на поруки, заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями сторони захисту та просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, з наведених в ній підстав, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційних скаргах захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , доводи, колегія суддів приходить до висновку, що вказані апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З урахуванням обставин, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 25 грудня 2025 року, які викладені в клопотанні захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів вважає їх поважними, на підставі чого приходить до висновку щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що СВ Броварського УП НП в Київській області, проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002639 від 22 листопада 2024 за ознакамивчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2ст. 310, ч. 2ст. 317, ч.3 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що пізніше 01 листопада 2024 у ОСОБА_7 разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 виник умисел наживи за рахунок незаконного збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, та незаконного утримування місця для незаконного виготовлення та виробництва наркотичного засобу, за наступних обставин:

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, за обставин, встановити, які досудовим розслідування не представилось можливим, діючи всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, у точний час, встановити який під час досудового розслідування не представилось можливим, але не пізніше 01 листопада 2024 року, використовуючи лабораторне обладнання, а саме: електричні прилади (LED-фітосвітильники, вентилятори, кондиціонери, осушувач повітря), прилади системи вентиляції, шланги для поливу, вугільні фільтри, які попередньо придбали у невстановленої особи, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ними дій та передбачаючи негативні наслідки у зв`язку з їх вчиненням, обладнали за адресою: АДРЕСА_2 , лабораторію з вирощування рослин конопель.

В подальшому, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , впродовж часу з 02 листопада 2024 року по 22 листопада 2024 року, використовуючи вищевказане лабораторне обладнання, за адресою: АДРЕСА_2 , утримували місце для незаконного виготовлення та виробництва наркотичного засобу, де в подальшому систематично виготовляли вище вказані наркотичні засоби, які обмежені в обігу.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в утриманні місця для незаконного виробництва та виготовлення наркотичного засобу, з корисливих мотивів, групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на отримання єдиного злочинного результату, а саме систематичного збуту з корисливих мотивів наркотичних засобів, впродовж часу з 02 листопада 2024 року по 22 листопада 2024 року, організував незаконний посів та вирощування рослин конопель з метою збуту.

Так, впродовж листопада 2024 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , реалізуючи свій злочинний умисел на незаконний посів та незаконне вирощування рослин конопель, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, придбав насіння конопель, у невстановленій кількості та невстановленою масою, з метою подальшого посіву та вирощування, без відповідного на те дозволу, в порушення вимог ст. ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року та Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року.

У подальшому, ОСОБА_7 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , у підвальному приміщенні, за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 здійснили посів та вирощування, за допомогою лабораторного обладнання, а саме: гофрового повітроходу, двох настінних вентиляторів, металевих ємностей з електроприводом, електричних дротів, шлангів для поливу зі з`єднувальними елементами, вентилятору з повітроводом, електричного модулю з вентиляторами, системи фільтрів для води, шість LED -фітосвітильників, двох мобільних кондиціонерів, осушувачів повітря, вугільних фільтрів, які за своїми характеристиками можна використати для вирощування в штучних умовах нарковмісних рослин не менше ніж 56 рослин конопель у заздалегідь підготовленому приміщенні, з метою подальшого збуту.

При цьому, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 здійснювали різні заходи по вирощуванню посіяних ними не менше ніж 180 рослин конопель, а саме: культивування, підживлення та полив до 22 листопада 2024 року, тобто до моменту проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: гофровий повітрохід, два настінних вентилятори, металеві ємності з електроприводом, електричні дроти, шланги для поливу зі з`єднувальними елементами, вентилятор з повітроводом, електричний модуль з вентиляторами, систему фільтрів для води, шість LED-фітосвітильники, два мобільних кондиціонери, осушувач повітря, вугільні фільтри, які за своїми характеристиками можна використати для вирощування в штучних умовах нарковмісних рослин, а також рослини в горщиках в кількості 180 штук різного розміру.

Надані на дослідження 56 (п`ятдесят шість) рослини зеленого кольору з коренями відносяться до рослин роду коноплі (Cannabis).

Таким чином ОСОБА_7 підозрюється у незаконному вирощуванні конопель, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , реалізуючи свій злочинний умисел, використовуючи лабораторне обладнання, яке попередньо придбано у невстановленої особи, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ними дій та передбачаючи негативні наслідки у зв`язку з їх вчиненням, обладнавши у підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , лабораторію з вирощування рослин конопель, виготовляли, а саме: зрізали листя рослин, після чого їх висушували та подрібнювали, впродовж періоду часу з 02 листопада 2024 року по 22 листопада 2024 року наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, який зберігали за вказаною адресою з метою збуту.

Так, 22 листопада 2024 року, за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук під час якого виявлено та вилучено: пластикову ємність та поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, є наркотичним засобом та рослиною, обіг якого обмежено - канабісом, загальною масою 3 858, 59 г, що є особливо великим розміром.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування чи розфасування, поведінка суб`єкта злочину, якщо особа сама наркотичні засоби чи психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх, тощо.

Канабіс, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» - наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному виробництві, виготовленні, зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

23.12.2025 року ОСОБА_17 було повідомлено про підзору у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України.

24.12.2025 року ОСОБА_17 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підзори у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317 КК України.

25.12.2025 слідчий відділення відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_10 , за погодженням прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Баришівського районного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному проваджені, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002639 від 22 листопада 2024 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий зазначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: Рапортом оперативних співробітників ГУ «Д» ДЗНД СБ України, рапортом оперативних співробітників ВКП Броварського РУП ГУНП в Київської області, протоколами допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , протоколом обшуку за адресою АДРЕСА_2 в ході якого виявлено та вилучено речовину рослинного походження кущі, рослини, суху висушену та подрібнену речовину, камери внутрішнього відеоспостереження, генератори, електричні вентилятори, витяжки в зборі, фільтри, пластикове обладнання, лампи, обігрівачі, електричний пристрій «Клімат контроль» ліхтарі, кондиціонери, вентиляційну систему, освітлюванні дроти, фільтри, трубки, протоколом огляду предмету (перегляд відеозаписів) висновками експертиз, повідомленням про підозру.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ст.177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, відтак розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаних злочинів йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, через що останній зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може знищити сховати або спотворити будь-яку з речей та предметів, що мають істотне значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінальних правопорушень;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у вказаному провадженні, які надавали викривальні покази щодо нього, оскільки йому відомо їхні місця проживання, робота та контактні телефони, а відтак підозрюваний, перебуваючи на свободі матиме можливість незаконно впливати на них, таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати у кримінальному провадженню іншим чином, тобто незаконно впливати на осіб, які на теперішній час не допитані як свідки, однак яким можуть бути відомі відомості щодо обставин даного кримінального правопорушення;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 продовжує скоєння кримінальних правопорушень, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин у сфері незаконного обігу наркотиків на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний корисливий злочин.

Окрім цього, відносно ОСОБА_7 21 травня 2025 року до Броварського міськрайонного суду за ч. 1 ст. 263 КК України скеровано обвинувальний акт наявні підстави вважати, що перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення у вчиненні яких він підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджуються причетність ОСОБА_7 до вчинення ним кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України;

- підозрюваний ОСОБА_7 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його виним у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

- вік та стан підозрюваного ОСОБА_7 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторів під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У органу досудового розслідування достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , так як інші запобіжні заходи неспроможні запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечити належну поведінку підозрюваного. Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання не забезпечать належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкоджати їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного, він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

25.12.2025 ухвалою слідчого судді Баришівського районного суду Київської області відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці з моменту винесення ухвали, без застосування електронних засобів контролю.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого: не відлучатися з місця обрання домашнього арешту без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (закордонний паспорт), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею в цілому прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання, було вислухано пояснення підозрюваного,думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слід прийти до висновку про наявність обґрунтованої підозри, на даній стадії проведення досудового розслідування кримінального провадження, щодо вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Таким чином, виходячи з даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України КК України, підтверджується даними, що містяться в матеріалах справи, про що обґрунтовано вказав в ухвалі слідчий суддя щодо причетності ОСОБА_7 , до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Колегією суддів також встановлено, щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, то ж тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його виним у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співмірною для обрання останньому запобіжного заходу.

Також слідчий суддя встановив, що ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 прокурором не доведений, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_25 , яка є інвалідом 2-гої групи, за тривалий час розслідування кримінального провадження за який було здійснено обшуки ним не було вчинено дій щодо переховування від органів досудового розслідування.

Щодо ризику впливу на свідків та інших підозрюваних,слідчим суддею враховано встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, та обвинуваченими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин, ризик впливу на свідків та на підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому слідчий суддя врахував, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 з метою уникнення чи пом`якшення покарання, може створити штучні докази чи підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій, що у своїй сукупності створює та встановлює обґрунтований ризик, у даному кримінальному провадженні.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя встанов, що він є не доведеним оскільки, ОСОБА_7 офіційно працевлаштований, зі слів підозрюваного його працевлаштування працівники поліції не перевіряли, посилання на те, що до Броварського міськрайонного суду за ч.1 ст.263 КК України скеровано обвинувальний акт а також за інші судимості пов`язані у сфері незаконного обігу наркотичних засобів які б вказувала, що підозрюваний не встав на шлях виправлення доказів надано не було.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчим суддею під час розгляду клопотання оцінюючи докази, а також наведені ризики, прийшов до висновку, що дійсно наявні підстави застосування запобіжного заходу, однак у вигляді цілодобового домашнього арешту.

За висновками слідчого судді, в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , а тому слідчий суддя вважав, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

При цьому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчим суддею застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці з моменту винесення ухвали.

Крім того, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з метою забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, слідчим суддею покладено на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого: не відлучатися з місця обрання домашнього арешту без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (закордонний паспорт), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до положень п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, слідчому судді належало з`ясувати чи тримання підозрюваної під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що і було зроблено слідчим суддею, з обґрунтуванням прийнятого рішення.

Також колегія суддів враховує і той факт, що під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б вказували на те, що підозрюваний ОСОБА_7 , будь-яким чином ухиляється від явки до органу досудового розслідування в межах даного кримінального провадження або вчиняє будь які інші дії, які б вказували на спроби підозрюваного ухилитися від явки до органу досудового розслідування та суду, чи перешкоджанні у проведенні досудового розслідування.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор та захисник просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

За таких обставин, апеляційні скарги прокурора та сторони захисту слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - без змін.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просив прокурор та захисник, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 25 грудня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 25 грудня 2025 року - залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4