Справа № 755/977/21 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/501/2026 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Діброва, Монастирського району, Тернопільської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.02.2021 року, за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Зелені Кошари, Первомайського району, Миколаївської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

- вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.05.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19.10.2021 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі.

визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України -

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, 19 листопада 2020 року, приблизно о 22 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_9 , перебували за адресою: м. Київ, вул. Шептицького, 22, біля магазину «Фуршет».

Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 , помітили закрите підсобне приміщення, яке розташоване в магазині «Фуршет».

В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою власного протиправного збагачення, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до приміщення, а саме підсобного приміщення вищезазначеного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до підсобного приміщення, ОСОБА_9 , підійшов до дверей та приклавши зусилля, руками відчинив двері, де ОСОБА_8 та ОСОБА_9 помітили та обрали предметом свого злочинного посягання велосипед марки «Premier Captain 29».

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_9 проник через двері в підсобне приміщення, підтягнув до дверей велосипед «Premier Captain 29», 2018 року випуску, кольору - Neon Green, спільно з ОСОБА_8 витягнув зі складського приміщення майно, яке належить потерпілому ОСОБА_10 , а саме: велосипед марки «Premier Captain 29», 2018 року випуску, кольору - Neon Green, вартість якого становить 5 999 грн.

В подальшому, ОСОБА_9 , спільно з ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном, а саме велосипедом марки «Premier Captain 29», розпорядились на власний розсуд, завдавши таким чином матеріальної шкоди потерпілому на суму 5 999 гривень.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України та обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України, кожного окремо кваліфіковано правильно.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки із покладенням обов`язків ст. 76 КК України.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10.02.2021 року, яким ОСОБА_8 за ч.1 ст. 185 КК України засуджено до штрафу у виді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 гривень 00 копійок, виконувати самостійно.

Вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючисьз вироком суду першої інстанції, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного ОСОБА_8 покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом повного складання покарань за даним вироком, та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.02.2021, з урахуванням ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 13.05.2021, визначити до відбуття остаточне покарання у види 5 років 6 днів позбавлення волі.

У решті - вирок залишити без змін

В обґрунтуванняапеляційної скарги прокурор зазначає, що не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинувачених, апеляційна скарга вноситься стосовно ОСОБА_8 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування ст. 75 КК України, яка не підлягає застосуванню, та неправильне застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України, а також, як наслідок - невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_8 , внаслідок м`якості. Вирок щодо ОСОБА_9 не оскаржується.

Вказує, що призначаючи покарання обвинуваченому, вирішуючи питання про звільнення від його виконання, суд необґрунтовано дійшов до помилкового висновку про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства. Внаслідок цього, місцевий суд незаконно звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробовуванням, на підставі ст. 75 КК України.

Окрім цього, за межами уваги суду, без необхідної оцінки залишились дані про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого та вчиненого кримінального правопорушення. Як вбачається ОСОБА_8 попередньо засуджувався 10.02.2021 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України. Відповідно до вказаного вироку кримінальне правопорушення ним вчинено 30.04.2020. Тобто достовірно знаючи про притягнення до кримінальної відповідальності за майнове кримінальне правопорушення, обвинувачений продовжив умисну корисливу злочинну діяльність, що свідчить про відсутність критичного ставлення до своєї протиправної поведінки.

При цьому сторона обвинувачення звертає увагу суду, що покарання ним не відбуто.

Також суд першої інстанції безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття. Щире каяття означає добровільну критичну оцінку особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність. Щире каяття, яке полягає у визнанні у суді обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, часу, місця, способу учинення. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

В даному випадку, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь - які дані, що підтверджували б наявність такої обставини, як щире каяття.

Таким чином, всупереч вимогам закону, місцевий суд незаконно і невмотивовано застосував до ОСОБА_8 ст. 75 КК України, яка не підлягала застосуванню. Тобто неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою призначення покарання, яке через м`якість не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Окрім того, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.05.2021, змінено покарання у виді штрафу за вироком від 10.02.2021 на громадські роботи строком на 50 годин (покарання не відбуто). До переліку покарань, що не підлягають складанню з іншими, визначеному ч. 3 ст. 72 КК України, громадські роботи не віднесено. Таким чином, в даному випадку, покарання за вироком Дніпровського районного суд у м. Києва від 10.02.2021 та покарання за оскаржуваним вироком підлягають повному складанню, за правилами ст. 70, 72 КК України.

Відтак, сторона обвинувачення вважає вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28.02.2023 незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного ОСОБА_8 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

На адресу Київського апеляційного суду 25 серпня 2025 року, надійшов рапорт від Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за підписом заступника начальника управління поліції-начальник кримінальної поліції ОСОБА_12 , в якому повідомляється, що в ході виконання матеріалу по ОРС було встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який зазначив що оскільки обвинувачений ОСОБА_8 помер, просив вирок скасувати, а провадження закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №4 від 08 січня 2025 року, вбачається що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Факт смерті підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть №223 від 16.03.2023 року.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Згідно зі ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного та з урахуванням того, що в судовому засіданні не ініціюється питання про реабілітацію померлого, апеляційний суд дійшов висновку проте, що на підставі п.5 ч.1 ст. 284, ст. 417 КПК України вирок щодо ОСОБА_8 , належить скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_8 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 - cкасувати, кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 - скасувати.

Кримінальне провадження закрити на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченогоОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання судового рішення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4