ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/377/26 Справа № 174/936/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2026 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000476 від 24 листопада 2017 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000476 від 24 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Із зазначеним судовим рішенням не погодився прокурор ОСОБА_6 , який подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчогоізастосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою (у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України).

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що висновки слідчого судді про відсутність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу є передчасними та необґрунтованими, а ухвала постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд першої інстанції, на переконання апелянта, не надав належної оцінки сукупності матеріалів, долучених стороною обвинувачення, та фактично помилководійшов висновку про недоведеність підстав, передбачених ст. 177, 183, 193, 194 КПК України.

Зокрема, прокурор посилається на те, що стороною обвинувачення було наведено та підтверджено матеріалами провадження обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуванняпідозрюваного від органів досудового розслідування та суду. У скарзі наголошується, що підозрюваний тривалий час не перебуває за місцем реєстрації та проживання, фактично ухиляється від явки до органу досудового розслідування, а матеріали містять відомості, що 17.05.2016 року він перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Рава-Руська», після чого на територію України не повернувся, про що, на думку апелянта, свідчать долучені документи та отримані відомості.

Також прокурор у скарзі зазначає, що слідчим суддею неправильно витлумачено та застосовано положення ч. 6 ст. 193 КПК України щодо розгляду клопотання за відсутності підозрюваного, оскільки, на переконання апелянта, стороною обвинувачення було наведено достатні дані про те, що ОСОБА_8 виїхав за межі України та фактично перебуває за кордоном, зокрема на території Республіки Польща, що підтверджується показаннями допитаної як свідка матері підозрюваного ОСОБА_9 , яка повідомляла про проживання сина за межами України та його неповернення, а також іншими матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування. У цьому контексті апелянт стверджує, що висновок слідчого судді про те, що наведені стороною обвинувачення відомості є лише припущеннями, не відповідає фактичним даним, викладеним у клопотанні та доданих до нього документах.

Окремо в апеляційній скарзі прокурор не погоджується з висновком слідчого судді щодо недоведеності оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, зазначаючи, що матеріали провадження містять постанову про оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук від 15.04.2021 року, а відсутність у матеріалах клопотання додаткових відомостей про хід такого розшуку, на думку апелянта, не може автоматично нівелювати факт вжиття відповідних заходів розшуку та не спростовує необхідності застосування запобіжного заходу, обумовленої поведінкою підозрюваного, який тривалий час переховується. При цьому прокурор вказує, що саме ухилення особи від органів слідства, її тривала відсутність на території України та неможливість забезпечити її участь у процесуальних діях підтверджують актуальність ризиків та необхідність застосування тримання під вартою.

Крім того, прокурор зазначає, що слідчим суддею формально застосовано положення п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України та безпідставно зроблено висновок про відсутність передбачених цією нормою умов для застосування тримання під вартою до раніше не судимої особи. На переконання апелянта, матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, фактично переховувавсявід органу досудового розслідування, а тривалість такого ухилення та відсутність можливості встановити його місцеперебування підтверджують, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неефективним і не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також у скарзі наголошується, що сторона обвинувачення в клопотанні зазначала про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у тому числі можливість незаконного впливу на свідків та потерпілих, однак слідчий суддя, на думку апелянта, не врахувавхарактер кримінального правопорушення та обставини його вчинення, а також не надав належної оцінки доводам про те, що у разі повернення підозрюваного на територію України він може вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України, прокурор стверджує, що за встановлених обставин жоден із більш м`яких запобіжних заходівне зможе запобігти наявним ризикам, а тому тримання під вартою є єдинимзапобіжним заходом, який відповідає меті кримінального провадження та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 , який підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог ст. 404 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000476 від 24 листопада 2017 року, витребувані з суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені цією нормою закону.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема протоколами допиту потерпілих та свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що на даному етапі кримінального провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності для доведення вини особи, оскільки таке питання вирішується судом під час розгляду обвинувального акта по суті, а лише перевіряє наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження також убачається, що підозрюваний ОСОБА_8 після вчинення інкримінованого кримінального правопорушення 17 травня 2016 року виїхав за межі України через пункт пропуску «Рава-Руська» та на територію України не повертався. Крім того, відповідно до показань свідка ОСОБА_9 , остання повідомила, що її син з 2016 року проживає на території Республіки Польща.

Постановою слідчого від 15 квітня 2021 року підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук.

Таким чином, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що підозрюваний тривалий час не перебуває на території України та фактично ухиляється від органів досудового розслідування.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Оцінюючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, колегія суддів враховує, що підозрюваний тривалий час перебуває за межами України, ухиляється від явки до органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим забезпечити його належну процесуальну поведінку шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, якщо, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі така особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду.

Як установлено судом апеляційної інстанції, підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення залишив територію України та тривалий час не з`являється до органів досудового розслідування, що свідчить про його ухилення від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання, дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з посиланням, зокрема, на недоведеність факту перебування підозрюваного у міжнародному розшуку.

Однак колегія суддів не може погодитися з таким висновком.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України суд має право розглянути клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, якщо доведено наявність підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває за межами України чи оголошений у міжнародний розшук.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 тривалий час перебуває за межами України та ухиляється від органів досудового розслідування, що унеможливлює його участь у процесуальних діях та фактично перешкоджає проведенню досудового розслідування.

За таких обставин колегія суддів вважає, що наявні підстави, передбачені ч. 6 ст. 193 КПК України, для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу за відсутності підозрюваного.

Враховуючи наведене, а також характер інкримінованого кримінального правопорушення, тривале ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, колегія суддів приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а тому клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим.

За таких обставин ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2026 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: