Кримінальне провадження № 194/686/26
Номер провадження 1-кп/194/160/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2026 року за №0000096 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого на посаді ГРД ш. «Самарська» ШУ «Дніпровське», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

В проміжок часу з кінця січня 2026 року, але не пізніше 22:00 год. 10.02.2026 року, більш точної дати та часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи у магазині тютюнових виробів, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл. м. Тернівка, вул. Сергія Маркова, буд.3 отримав від свого малознайомого ОСОБА_6 , його мобільний телефон Tecno Camon 18P Tecno CH7n 8/128 GB, темно-синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з метою здійснення авторизації у мобільному застосунку «ДІЯ», за проханням останнього. Отримавши для цього від ОСОБА_6 пароль від його особистого кабінету мобільного банкінгу «ПУМБ онлайн», у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, а саме мобільного банкінгу «ПУМБ онлайн», який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів України» є електронним платіжним засобом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних систем» є інформаційною (автоматизованою) системою, з метою заволодіння у подальшому грошовими коштами ОСОБА_6 ..

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 не маючи на те дозволу від ОСОБА_6 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на отримання грошових коштів, які перебували у власності ОСОБА_6 , здійснив несанкціонований вхід до мобільного банкінгу «ПУМБ онлайн», який діє на підставі банківської ліцензії №8 від 06.10.2011, авторські права на який належать АТ «ПУМБ», таким чином, отримавши доступ до особистого кабінету користувача ОСОБА_6 мобільного банкінгу «ПУМБ онлайн», та можливість розпоряджатись грошовими коштами та використовувати функції банківського рахунку № НОМЕР_3 що відкритий на ім`я ОСОБА_6 , а також отримав інформацію по банківській картці № НОМЕР_4 , а саме номер банківської картки, CVV-код та термін дії даної банківської картки з метою подальшої її реєстрації у власному мобільному пристрої для здійснення безконтактної оплати та розрахунку.

Крім того, ОСОБА_3 в період воєнного стану, отримавши інформацію по банківській картці № НОМЕР_4 по банківському рахунку № НОМЕР_3 , що відкритий на ім`я ОСОБА_6 , а саме номер банківської картки, CVV-код та термін дії даної банківської картки, розуміючи, що на вказаній банківських картці є грошові кошти, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, прив`язав вказану банківську картку до додатку «Apple Pay», на мобільному телефоні iPhone 17 pro, що належить свідку ОСОБА_7 та, в подальшому, прийшов до магазину «АТБ-МАРКЕТ», який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Тернівка, вул. Харківська, буд.26д, де 10.02.2025 року о 22:00 год. здійснив крадіжку грошових коштів з банківської картки АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_6 ,шляхом безконтактної оплати, за допомогою функції NFC на мобільному телефоні iPhone 17 pro, що належить свідку ОСОБА_7 на суму 5000 грн через POS-термінал у вказаному магазині.

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 10.02.2026 року о 22:01 год. у вищевказаному магазині, діючи, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, таємно викрав з банківської картки АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1000 грн, шляхом безконтактної оплати, за допомогою функції NFC на мобільному телефоні iPhone 17 pro, що належить свідку ОСОБА_7 через POS-термінал у вказаному магазині.

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 10.02.2026 року о 22:02 год. у вищевказаному магазині, діючи, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, таємно викрав з банківської картки АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 523,90 грн, шляхом безконтактної оплати, за допомогою функції NFC на мобільному телефоні iPhone 17 pro, що належить свідку ОСОБА_7 через POS-термінал у вказаному магазині.

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 11.02.2026 року о 12:33 год. прийшов до магазину «Аврора», який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Тернівка, вул. Харківська, буд.26, діючи, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, таємно викрав з банківської картки АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3000 грн, шляхом безконтактної оплати, за допомогою функції NFC на мобільному телефоні iPhone 17 pro, що належить свідку ОСОБА_7 через POS-термінал у вказаному магазині.

Таким чином, ОСОБА_3 діючи умисно, в умовах воєнного стану, таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме грошові кошти у загальній сумі 9523 грн. 90 коп., спричинивши останньому майнового збитку на вказану суму.

Під час досудового розслідування між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 14.03.2025 року була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_8 та під час судового розгляду повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Також сторонами угоди було узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_3 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ч.1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_5 з одного боку, прокурор з іншого боку просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості у відповідності до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, вважає за можливе призначити покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 361 КК України та за ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесено до кримінального проступку та тяжких злочинів, потерпілим надана письмова згода прокурору щодо укладення угоди про винуватості між прокурором та підозрюваним, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України, крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Суд шляхом опитування обвинуваченого, захисника, прокурора у судовому засіданні переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд вважає вірною юридичну оцінку діям ОСОБА_8 , як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 361 КК України та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, працює, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, за місцем проживання не охарактеризований.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання суд визнає - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Після перевірки угоди на відповідність діючому законодавству та за відсутності зазначених у ст.474 КПК України підстав для відмови в її затвердженні не має.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_8 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не обирався.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись 369-371, 373, 374,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду від 10.04.2026 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2026 року за №0000096 (провадження № 1-кп/194/160/26) про визнання винуватості, укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_8 за участю захисника ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 361 КК України 2 (два) роки обмеження волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1