Справа № 953/8982/25
н/п 1-кс/953/1332/26
УХВАЛА

"11" березня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000984 від 21.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в :

09.03.2026 о 11-51 годині до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про арешт майна, в якому просить:

Накласти арешт на наступне майно:

1) Належне ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 , вилучене в ході обшуків від 05.03.2026 та 06.03.2026, а саме:

- автомобіль Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 р.в.;

- ключі від автомобіля Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 р.в.;

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 на автомобіль Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 р.в.

- автомобіль БМВ Х1, д.н.з. НОМЕР_4 , 2016 р.в.;

- ключі від автомобіля БМВ Х1, д.н.з. НОМЕР_4 , 2016 р.в.;

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5 на автомобіль БМВ Х1, д.н.з. НОМЕР_4 , 2016 р.в.

2) Належне ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_6 , вилучене в ході обшуку від 06.03.2026, а саме:

- автомобіль BMW M5, 2021 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 ;

3)Належне ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , м.т. НОМЕР_8 , вилучене в ході обшуку від 06.03.2026, а саме:

- Автомобіль HONDA ACCORD з д.н.з. НОМЕР_9 .

- Ключі від вказаного транспортного засобу;

- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 ;

- Мобільний телефон ТМ "Iphone" без маркувань;

- Ноутбук ТМ "Asus" S/N NXH12EU0032460ABBB1601;

Місцем зберігання транспортних засобів визначити майданчик зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Харківській області, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає наступне.

Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000984 від 21.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України за фактом того, що група осіб у період часу з 2023 року по теперішній час, шахрайським шляхом за допомогою електронно-обчислювальної техніки, під виглядом надання інтимних послуг, заволодівають грошовими коштами громадян України в тому числі жителів міста Харків та Харківської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вказані особи створюють Telegram боти, в яких пропонують різні послуги, які користуються попитом серед військових. При цьому, після запуску вказаного боту та вибору необхідної послуги потерпілим, зловмисники отримують передплату на підконтрольні рахунки, після чого переводять потерпілого у приватну бесіду, де повідомляють про необхідність оплатити ще якісь супутні послуги. Надалі вони спілкуються з потерпілим ще деякий час, нав`язуючи різні послуги. Після того, як потерпілий відмовляється платити ще, вони просто його блокують. Таким чином, в матеріалах КП №0000984 від 21.08.2025 року за ч. 4 ст. 190 КК України задокументовано три епізоди, в яких потерпілими є діючі військові, на загальну суму понад 347 045 грн.

Одночасно з цим збираються докази заволодіння вказаною групою коштами ще понад 10 потерпілих осіб на загальну суму понад 3 000 000 грн.

?Встановлено, що, зловмисники користуються двома Telegram ботами, в яких потерпілим пропонують інтимні послуги.

?Встановлено трьох осіб, які причетні до вказаної діяльності, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, ОСОБА_9 , є неповнолітнім та реалізовує грошові кошти, отримані в наслідок вчинення вище вказаних кримінальних правопорушень, в тому числі на купівлю рухомого майна, в тому числі автомобілів, які реєструє на своїх родичів, а саме на мами - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на тітку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено, що ОСОБА_5 28.06.2023 придбала автомобіль БМВ Х1, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 та 30.03.2024 придбала автомобіль Ford Mustang, 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно інформації з ДПС України ОСОБА_5 у період часу з 2022 по 2025 рік отримала загальну суму доходу у розмірі 49 199 грн.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 21.12.2025 придбала автомобіль BMW M5, 2021 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 .

Згідно інформації з ДПС України ОСОБА_7 у період часу з 2022 по 2025 рік отримала загальну суму доходу у розмірі 315 393 грн.

Також, встановлено, що вище вказаними автомобілями фактично користується ОСОБА_9 .

Крім того, встановлено, що ОСОБА_8 21.12.2025 придбав автомобіль BMW M5, 2021 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 .

Згідно інформації з ДПС України ОСОБА_8 у період часу з 2022 по 2025 рік отримав загальну суму доходу у розмірі 29016 грн.

Дані факти свідчать про те, що вище вказані особи придбали вказані автомобілі за кошти, які ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здобули в наслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190 ККУ.

Так 05.03.2026 проведено обшук автомобіля БМВ Х1, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 , за адресою: м. Харків, Рогатинська Левада, 6.

В ході обшуку вилучено: автомобіль БМВ Х1, д.н.з. НОМЕР_4 та ключі від вказаного автомобіля, вищевказане майно належить матері ОСОБА_9 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 .

05.03.2026 проведено обшук автомобіля Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою: м. Харків, Рогатинська Левада, 12. В ході обшуку вилучено: автомобіль Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 р.в., свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 на автомобіль Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 р.в., свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5 на автомобіль БМВ Х1, д.н.з. НОМЕР_4 , 2016 р.в. та ключі від автомобіля Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 р.в.

Вищевказане майно належить матері ОСОБА_9 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 .

06.03.2026 проведено обшук автомобіля BMW M5, 2021 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 , за адресою: м. Харків, Рогатинська Левада, 12. В ході обшуку вилучено: автомобіль BMW M5, 2021 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05.03.2026 проведено обшук автомобіля HONDA ACCORD з д.н.з. НОМЕР_9 . В ході обшуку вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 ; мобільний телефон ТМ "Iphone" без маркувань; ноутбук ТМ "Asus" S/N NXH12EU0032460ABBB1601; Ключі від вказаного транспортного засобу; автомобіль HONDA ACCORD з д.н.з. НОМЕР_9 .

Вищевказане майно належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , м.т. НОМЕР_8 .

Вилучене у ході обшуків та оглядів майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно з п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

В ході досудового розслідування потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди завданим кримінальним правопорушенням на загальну суму 40 996 гривень, потерпілим ОСОБА_12 , заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди завданим кримінальним правопорушенням на загальну суму 79 393 гривень, потерпілим ОСОБА_13 заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди завданим кримінальним правопорушенням на загальну суму 225 656 гривень.

В даному випадку наявні підстави вважати, що виявлені та вилучені в ході проведення обшуків та оглядів предмети та речі є засобами вчинення кримінального правопорушення та набуті кримінально протиправним шляхом.

Прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд клопотання у його відсутність.

Представник власника майна ОСОБА_5 захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що ОСОБА_5 не має відношення до кримінальних правопорушень, а тому відсутні підстави для застосування арешту саме до її майна.

Власник майна ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, зазначивши, що транспортні засоби, вилучені під час обшуку належать їй на праві власності та придбані за її особисті кошти, які не мають відношення до коштів, отриманих злочинним шляхом.

Представник власника майна ОСОБА_7 захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що ОСОБА_7 не має відношення до кримінальних правопорушень, а тому відсутні підстави для застосування арешту саме до її майна.

Власник майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, згідно рапорту слідчого був повідомлений про час та місце розгляду клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить наступного висновку.

Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000984 від 21.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України за фактом того, що група осіб у період часу з 2023 року по теперішній час, шахрайським шляхом за допомогою електронно-обчислювальної техніки, під виглядом надання інтимних послуг, заволодівають грошовими коштами громадян України в тому числі жителів міста Харків та Харківської області.

05.03.2026 проведено обшук автомобіля БМВ Х1, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 , за адресою: м. Харків, Рогатинська Левада, 6.

В ході обшуку вилучено: автомобіль БМВ Х1, д.н.з. НОМЕР_4 та ключі від вказаного автомобіля, вищевказане майно належить матері ОСОБА_9 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 .

05.03.2026 проведено обшук автомобіля Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою: м. Харків, Рогатинська Левада, 12. В ході обшуку вилучено: автомобіль Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 р.в., свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 на автомобіль Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 р.в., свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5 на автомобіль БМВ Х1, д.н.з. НОМЕР_4 , 2016 р.в. та ключі від автомобіля Ford Mustang, д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 р.в.

Вищевказане майно належить матері ОСОБА_9 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 .

06.03.2026 проведено обшук автомобіля BMW M5, 2021 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 , за адресою: м. Харків, Рогатинська Левада, 12. В ході обшуку вилучено: автомобіль BMW M5, 2021 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05.03.2026 проведено обшук автомобіля HONDA ACCORD з д.н.з. НОМЕР_9 . В ході обшуку вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 ; мобільний телефон ТМ "Iphone" без маркувань; ноутбук ТМ "Asus" S/N NXH12EU0032460ABBB1601; Ключі від вказаного транспортного засобу; автомобіль HONDA ACCORD з д.н.з. НОМЕР_9 .

Вищевказане майно належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , м.т. НОМЕР_8 .

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно, є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди завданим кримінальним правопорушенням на загальну суму 40 996 гривень, потерпілим ОСОБА_12 , заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди завданим кримінальним правопорушенням на загальну суму 79 393 гривень, потерпілим ОСОБА_13 заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди завданим кримінальним правопорушенням на загальну суму 225 656 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч.8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Так, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів свідчить про те, що прокурором не доведено правових підстав для арешту зазначеного майна, можливість використання його з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, щодо якого здійснюється досудове розслідування, а також розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення якого застосовуються на території України поряд з національним законодавством, для того, щоб втручання в право власності вважалось допустимим, воно повинне слугувати не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна дотримуватись розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Зазначене твердження міститься у Рішенні «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» від 24.10.1986 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000984 від 21.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1