Справа № 712/4160/26
Провадження №1-кс/712/1747/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане у рамках кримінального провадження № 0000106 від 13.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданого клопотання та його обґрунтування

До слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 із клопотанням про арешт майна, вилученого в ході проведення обшуку 25.03.2026 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000106 від 13.01.2026 за ст. 336 КК України за фактом надходження від УСР ДСР НП України матеріалів про те, що група осіб в КНП «Третій Черкаській міський центр первинної медико-санітарної допомоги» отримала медичні висновки про встановлення статусу дитини-інваліда віком до 18 років (форма №080/о) та отримала відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за п. 5 ч. 1 с. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідно до інформації з УСР ДСР НП України вказаній групі осіб медичні висновки не надавалися, що свідчить про ухилення останніми від призву на військову службу під час мобілізації.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі догляду за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, що підтверджується наявністю в його облікових даних медичного висновку за формою № 080/о.

Разом з тим, відповідно до офіційної відповіді КНП «Золотоніський міський центр первинної медико-санітарної допомоги (сімейної медицини)», медичний висновок КНП «Золотоніський міський центр ПМСД (СМ)» Золотоніської міської ради від 22.01.2024 № 1602/І на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не видавався, що свідчить про відсутність законних підстав для отримання вказаної відстрочки.

На підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду від 20.03.2026 проведено обшук 25.03.2026 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено медичну довідку (корінець) на дитину ОСОБА_5 та мобільний телефон марки «Самсунг А16» з сім-карткою НОМЕР_1 , які постановою слідчого слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 26.03.2026 визнано речовими доказами.

А тому, з метою забезпечення збереження та подальшого проведення ряду судових експертиз по дослідженню речових доказів, а також для припинення та подальшого запобігання скоєння злочину аналогічним способом, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказані речі, які було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку 25.03.2026.

Позиції сторін кримінального провадження

Прокурор в судове засідання не з`явився, разом із клопотанням подав до суду заяву, у якій просить провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Володілець майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений.

Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені ст. 131, 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюти готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Мотиви та оцінка слідчого судді

Встановлено, що слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000106 від 13.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

В ході проведено обшуку 25.03.2026 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено медичну довідку (корінець) на дитину ОСОБА_5 та мобільний телефон марки «Самсунг А16» з сім-карткою НОМЕР_1 , які постановою слідчого слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 26.03.2026 визнано речовими доказами.

Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження дають підстави стверджувати, що вилучене під час проведення обшуку майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі сліди злочину, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування та розпорядження медичною довідкою (корінцем) на ім`я ОСОБА_5 та мобільним телефоном марки «Самсунг А16» з сім-карткою НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилученими 25.03.2026 в ході обшуку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1