Номер провадження:1-кп/521/410/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі спільне клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, у зв`язку зі спливом строків давності, та закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000001 від 16.01.2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Хаджибейського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000001 від 16.01.2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до обвинувального акту:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що вона в період часу з 2017 року по грудень 2020 року, перебувала у трудових відносинах з керівництвом підприємства ТОВ «АвтоПМР», що веде підприємницьку діяльність у сфері підбору та придбання автомобілів для громадян на території Сполучених Штатів Америки, та виконувала роль менеджера. Таким чином ОСОБА_8 , виконуючи роль менеджера в зазначеній компанії здобула необхідні навички, щодо підбору та алгоритму дій при придбанні автомобілів для клієнтів, та інформацію про клієнтів підприємства.

Приблизно в серпні 2020 року (точний час не встановлено), перебуваючи в офісі компанії ТОВ «АвтоПМР» за адресою: місто Одеса, вулиця Бугаївська, будинок №21, ОСОБА_8 отримала телефонний дзвінок від потерпілої ОСОБА_4 , яка запитала у ОСОБА_8 , чи може остання допомогти ОСОБА_4 в підборі та придбанні автомобілю на аукціоні в Сполучених штатах Америки. В цей час у ОСОБА_8 раптово виник злочинний корисливий умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 шляхом обману під приводом придбання останньому автомобіля на аукціоні в Сполучених Штатах Америки. З метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 , та реалізації свого раніше виниклого злочинного умислу, увійшовши в довіру до ОСОБА_4 , ОСОБА_8 надала останній реквізити банківських карток для начебто оплати вартості транспортного засобу, а саме картки А1 «Універсал банк» № НОМЕР_1 оформлену на ім?я ОСОБА_8 , та картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 оформлену на ім?я ОСОБА_9 , що перебуває в родинних стосунках з ОСОБА_8 та являється її бабусею, та картки АТ «А-Банк» № НОМЕР_3 оформлену на ім?я ОСОБА_8 .

Так, 17 серпня 2020 року, в невстановлений час, та в невстановленому д місці ОСОБА_8 , при телефонній розмові, реалізуючи раніше виниклий корисливий умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 , шляхом обману, під приводом придбання останній автомобіля, діючи умисно з корисливих мотивів, надала ОСОБА_4 недостовірну інформацію, щодо необхідності оплати доставки автомобіля Ford Edge із Сполучених Штатів Америки до території України. Отримавши недостовірну інформацію від ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_4 , здійснила грошовий переказ на картку банку АТ «А-Банк» № НОМЕР_3 на суму 35 750 гривень, таким чином ОСОБА_8 шляхом обману заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_8 розпорядилась на власний розсуд грошовими коштами якими незаконно заволоділа шляхом обману, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 35 750 гривен.

Дії ОСОБА_6 за даним епізодом органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Крім того, продовжуючи реалізацію раніше виниклого злочинного корисливого умислу спрямованого на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 , шляхом обману, 16 жовтня 2020 року в невстановлений час, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, надала ОСОБА_4 недостовірну інформацію, щодо необхідності оплати вартості послуги доставки до України відносно автомобіля марки Volksvagen Passat. Отримавши недостовірну інформацію від ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_4 , здійснила грошовий переказ на картку банку АТ «А-Банк» N? 5375-2351-0888-3198 на суму 47 549 гривень 50 копійок, таким чином ОСОБА_8 шляхом обману заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_8 розпорядилась на власний розсуд грошовими коштами якими незаконно заволоділа шляхом обману, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 47 549 гривень 50 копійок.

Крім того, продовжуючи реалізацію раніше виниклого злочинного корисливого умислу спрямованого на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 , шляхом обману, 19 листопада 2020 року в невстановлений час, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, надала ОСОБА_4 недостовірну інформацію, щодо необхідності оплати вартості брокерських послуг та оплати розмитнення відносно замовленого автомобіля марки Ford Edge.

Отримавши недостовірну інформацію від ОСОБА_8 , потерпіла

ОСОБА_4 здійснила грошовий переказ на картку банку АТ КБ

«Приватбанк» № НОМЕР_2 на суму 79 539 гривень 59 копійок, таким чином ОСОБА_10 шляхом обману заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_8 розпорядилась на власний розсуд грошовими коштами якими незаконно заволоділа шляхом обману, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 79 539 гривень 59 копійок.

Дії ОСОБА_6 за даним епізодом органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, продовжуючи реалізацію раніше виниклого злочинного

корисливого умислу спрямованого на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 шляхом обману, 18 грудня 2020 року в невстановлений час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 , надала ОСОБА_4 недостовірну інформацію, щодо необхідності оплати вартості брокерських послуг та розмитнення відносно замовленого автомобіля марки Volksvagen Passat. Отримавши недостовірну інформацію від ОСОБА_8 ,

потерпіла ОСОБА_4 , здійснила грошовий переказ на картку банку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 на суму 63 643 гривень 75 копійок

таким чином ОСОБА_8 шляхом обману заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_8 розпорядилась на власний розсуд грошовими коштами якими незаконно заволоділа шляхом обману, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 63 643 гривень 75 копійок.

Дії ОСОБА_6 за даним епізодом органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, приблизно в серпні 2020 року (точний час не встановлено), перебуваючи в офісі компанії ТОВ «АвтоПМР» за адресою: місто Одеса, вулиця Бугаївська, будинок №21, ОСОБА_8 в ході спілкування з потерпілим ОСОБА_11 , який виявляв бажання за допомогою ОСОБА_8 підбору та придбання автомобілю на аукціоні в Сполучених штатах Америки для своєї матері ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_8 раптово виник злочинний корисливий умисел, спрямований на повторне заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 шляхом обману під приводом надання послуг пов?язаних з придбанням останньому автомобіля на аукціоні в Сполучених Штатах Америки.

Так, 04 вересня 2020 року, в невстановлений час,

ОСОБА_8 , перебуваючи в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи раніше виниклий корисливий умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 , шляхом обману, під приводом придбання на замовлення останньому автомобіля, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, надала ОСОБА_11 недостовірну інформацію, щодо підбору та придбання останньому автомобіля, та заволоділа грошовими коштами, належними потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 3000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на дату скоєння злочину (27,69 гривень за 1 долар США) складає 83 070 гривень, в якості частини вартості автомобіля марки Fiat 500 Electro, та надала недостовірну інформацію потерпілому ОСОБА_11 , з метою введення його в оману, про подальшу необхідність сплати ще частини вартості автомобіля.

Після чого ОСОБА_8 розпорядилась на власний розсуд грошовими коштами якими незаконно заволоділа шляхом обману, чим спричинила потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 83 070 гривень.

Дії ОСОБА_6 за даним епізодом органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, наприкінці вересня 2020 року (точний час не встановлено), ОСОБА_8 в ході спілкування з потерпілим ОСОБА_11 , який виявляв бажання за допомогою ОСОБА_8 підбору та придбання другого автомобілю на аукціоні в Сполучених штатах Америки для себе. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на повторне заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 шляхом обману, під приводом надання послуг пов?язаних з придбанням останньому автомобіля на аукціоні в Сполучених Штатах Америки. Продовжуючи реалізацію раніше виниклого злочинного корисливого умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 шляхом обману, 30 вересня 2020 року в невстановлений час, ОСОБА_8 , перебуваючи в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з метою особистого збагачення, заволоділа грошовими коштами, належними потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 6583 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на дату скоєння злочину (28,29 гривень за 1 долар США) складає 186 233 гривень 07 копійок, в якості доплати за замовлений автомобіль марки Fiat 500 Electro, його доставку до України та оплати брокерських послуг, надавши потерпілому ОСОБА_11 , недостовірну інформацію про придбання автомобіля, та таким чином ввівши потерпілого в оману.

Після чого, ОСОБА_8 розпорядилась на власний розсуд грошовими коштами якими незаконно заволоділа шляхом обману, чим спричинила потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 186 233 гривень 07 копійок, що на момент скоєння злочину становить 177 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та тим самим завдала значної шкоди потерпілому.

Дії ОСОБА_6 за даним епізодом органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

На стадії судового розгляду обвинувачена ОСОБА_6 , разом зі своїм захисником адвокатом ОСОБА_7 , звернулись до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачена, яка не заперечувала проти проведення засідання без участі свого захисника, клопотання підтримала та просила задовольнити, а кримінальне провадження за її обвинуваченням закрити. При цьому обвинувачена зазначила, що згоду на закриття кримінального провадження вона надає добровільно та без примусу, їй зрозуміла суть обвинувачення, підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Потерпілий ОСОБА_11 та його представник адвокат ОСОБА_13 участі у судовому засіданні не приймали, оскільки матеріали справи містять їх клопотання про проведення судових засідань без їх участі.

Потерпіла ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) та її представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання. З правом можливості звернутись з позовом до обвинуваченої у порядку цивільного судочинства ознайомлені.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту. Повідомив суд, що у даному провадженні обвинувачена у розшуку не перебувала та нових кримінальних правопорушень не вчиняла. На підтвердження своїх слів також просив суд долучити до матеріалів справи довідку з бази «Армор».

Розглянувши клопотання, дослідивши наявні матеріали та заслухавши думку учасників провадження, суд вважає, що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09 квітня 2019 року, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Якщо строк давності сплив, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 ставиться у провину вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Так, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків та передбачає максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до 3 років. Кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів та передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 (три) роки та, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі більш ніж на 2 роки, і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 (п`ять) років.

Початком перебігу строку давності для всіх епізодів у даному провадженні, згідно обвинувального акту, є 30 вересня 2020 року, тобто дата останнього епізоду злочинної діяльності, і ця обставина сторонами не заперечувалась. З огляду на наведене вбачається, що з цього часу минуло більше 5 (п`яти) років, тобто у даному кримінальному провадженні сплили диференційовані строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Доказів на підтвердження переривання строків давності, передбачених ч. 3 ст. 49 КК України, а також доказів на підтвердження зупинення строків давності, передбачених ч. 2 ст. 49 КК України, суду не надано та матеріали справи не містить.

Інкриміновані обвинуваченій кримінальні правопорушення не відносяться до переліку правопорушень, зазначених в ч.ч. 4, 5, 6 ст. 49 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_6 , якій були роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, надала свою згоду та наполягала на закритті кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Крім того, згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду 29 липня 2021 року (постанова по справі № 552/5595/18), вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілою стороною, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілим, щирого каяття тощо.

У постанові від 14.01.2026 року у справі № 454/3997/24 (провадження № 51-3649км25) Верховний суд у складі Касаційного кримінального суду знов наголосив на тому, що інститут звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не передбачає згоди потерпілої сторони на таке звільнення. У випадку, коли застосування положень ст. 49 КК України є обов`язковим для суду, позиція потерпілих у кримінальному провадженні не є вирішальною.

Отже, встановивши наявність усіх передбачених законом підстав, зясувавши позицію обвинуваченої ОСОБА_6 , впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд приходить до висновку що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню, а отже обвинувачена підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, а кримінальне провадження відносно неї, в силу п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, підлягає закриттю.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.

У даному провадженні потерпілою ОСОБА_4 та її представникмо до обвинуваченої ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, на загальну суму 327 201 (триста двадцять сім тисяч двісті одна) гривня.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи, з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної школи у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

В такому випадку, у зв`язку із закриттям кримінального провадження, суд в рамках кримінального судочинства позбавлений можливості розглянути та вирішити цивільний позов потерпілої, тому даний позов має бути залишений без розгляду.

При цьому суд роз`яснює потерпілим та їх представникам, що, у разі наявності позовних вимог, вони мають право вирішити їх у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284-286, 350, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, у зв`язку зі спливом строків давності, та закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000001 від 16.01.2021 року задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачену у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 16.01.2021 року, від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, встановлених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 16.01.2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 та її представника про стягнення з ОСОБА_6 , матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, на загальну суму 327 201 (триста двадцять сім тисяч двісті одна) гривня залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілим їх право звернення до суду в порядку цивільного судочинства у разі наявності в них позовних вимог.

Речові докази, відповідно до постанов слідчого від 10.05.2021 року, 16.05.2021 року, 01.06.2021 року, 09.08.2021 року, а саме:

- оптичний носій інформації типу DVD-R з маркуванням на внутрішній поверхі «С3121XD20163194LH», на поверхні якого заводським способом зокрема нанесено наступні позначення «Axent ich liebe perfektion» «CD-R 700 MB180min 52x». Присутній напис маркером «Київстар» Вх. №8435 Вих.№5603/3/кт» - зберігати при матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000001 від 16.01.2021 року;

- оптичний носій інформації типу DVD-R з маркуванням на внутрішній поверхі «МАР643 ХЕ09190079», на поверхні якого заводським способом зокрема нанесено наступні позначення «Verbatim» «DVD-R 4.7 GB 120min 16x». Присутній напис маркером «523/2612/21», «GD-21-04216/КІ ВІД 28.04.2021» - зберігати при матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000001 від 16.01.2021 року;

- оптичний носій інформації типу DVD-R з маркуванням на внутрішній поверхі «25721», на поверхні якого заводським способом зокрема нанесено наступні позначення «Alerus» «DVD-R 4.7 GB 120min 16х» - зберігати при матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000001 від 16.01.2021 року;

- оптичний носій інформації типу CD-R з маркуванням на внутрішній поверхі «N105YC04D8172487A2», на поверхні якого заводським способом зокрема нанесено наступні позначення «MyMEDIA» «CD-R 700 MB/80min 52x» - зберігати при матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000001 від 16.01.2021 року;

- оптичний носій інформації типу DVD-R з маркуванням на внутрішній поверхі «МАР643 ХЕ0919274», на поверхні якого заводським способом зокрема нанесено наступні позначення «Verbatin» «DVD-R 4.7GB/120min 16x». Присутній напис маркером «ПрАТ «Київстар» Вх. №14546 Вих. № 9741/3/ктх. №5603/з/кт» - зберігати при матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000001 від 16.01.2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1