Справа № 314/542/26
Провадження № 1-кс/314/400/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю (у режимі відеоконференції) підозрюваного ОСОБА_3 , (у режимі відеоконференції) захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , (у режимі відеоконференції) прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000084, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2026 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пирогивці, Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, проходить військову службу на посаді водія першого відділення першого артилерійського взводу дев`ятої артилерійської батареї третього артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 ЗСУ, у військовому званні «старший солдат», одруженого, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

з наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 212 від 31.07.2025, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації старшого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду водія першого відділення першого артилерійського взводу дев`ятої артилерійської батареї третього артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , та вважати таким, що 31 липня 2025 року справи та посаду прийняв, приступив до виконання службових особою за посадою.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено до 04 травня 2026 року.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) старший солдат ОСОБА_3 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, на свободу і на особисту недоторканність.

Згідно ст. 2 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка набрала чинності до України 11 вересня 1997 року, право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Положеннями ст.ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Відповідно до ст. 281 Цивільного кодексу України фізична особа має невід`ємне право на життя, а також не може бути позбавлена життя.

Однак, незважаючи на наведені вимоги законодавства України, військовослужбовець ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, заподіяв ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за наступних обставин.

25 січня 2026 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось за можливе, перебуваючи у приміщенні житлової кімнати будинку АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом спрямованим на спричинення тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, тримаючи в правій руці ніж наніс ним один удар в область шиї зліва ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колото різаної рани шиї з ліва з пошкодженням внутрішньої яремної вени.

Таким чином, встановлено достатньо підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння».

26.01.2026 ОСОБА_3 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню № 0000084 від 25.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.01.2026, за клопотанням слідчого погодженого із прокурором, ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

18.03.2026 постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування цього провадження продовжено до 3-х місяців, а саме до 25.04.2026.

Посилаючись на те, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 закінчується 25.03.2026, але на даний час по кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій, виконати які до 25.03.2026 неможливо, слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, оскільки відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити на підставах, які викладені в клопотанні.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав свого захисника.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000084 від 25 січня 2026, за ч. 1 ст. 121 КК України.

27.01.2026 ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, тобто до 25.03.2026 включно.

18.03.2026 постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування цього провадження продовжено до 3-х місяців, а саме до 25.04.2026.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 закінчується 25.03.2026, натомість на даний час по кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій, виконати які до зазначеного строку неможливо.

В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів, які б спростовували наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. При цьому, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим, у сукупності із даними про особу підозрюваного, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, вважає доведеними наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, тому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.01.2026 підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 25.03.2026 включно.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 слід продовжити до 25.04.2026 включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 184, 192-194, 196, 197, 199, 219, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до трьох місяців, саме в межах строку досудового розслідування, який обчислювати з 24.03.2026.

Встановити строк дії даної ухвали до 25.04.2026 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1

24.03.2026