Справа № 359/709/26
Провадження № 1-кс/359/193/2026
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2026 року м.Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Бориспіль з технічною аудіо та відео фіксацією клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю російської федерації, жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з середньою освітою, військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 , одруженому, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156, ч.3 ст. 153 КК України,

в с т а н о в и в:

30 січня 2026 року слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 вчинив розбещення щодо малолітньої особи за наступних обставин.

21.10.2025 ОСОБА_4 приїхав на автомобілі «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 , до м. Борисполя Київської області з Полтавської області.

В м. Борисполі 21.10.2025, не пізніше 16 год. 25 хв. у ОСОБА_4 виник кримінально протиправний намір вчиняти розбещення щодо дітей. Реалізуючи свій кримінально протиправний намір ОСОБА_4 вирішив підшукати таких дітей в м. Борисполі Київської області.

Так, 21.10.2025 о 16 год. 27 хв., ОСОБА_7 знаходячись в автомобілі «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований біля Бориспільського академічного ліцею імені Анатолія Федорчука, за адресою: вулиця Білодідівка, 30 в м. Борисполі, побачив малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (13 років).

У цей час у ОСОБА_7 виник кримінально протиправний намір вчинити розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій кримінально протиправний намір ОСОБА_7 знаходячись на місці водія у вказаному автомобілі, усвідомлюючи, що до нього наближається дитина, з метою задоволення власної статевої пристрасті, та вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, відчинив в присутності ОСОБА_9 двері автомобіля, та бажаючи щоб остання спостерігала за його оголеним тілом, зняв з себе весь нижній одяг оголивши в присутності малолітньої свій статевий член.

Побачивши розпусні дії ОСОБА_7 , малолітня ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що такі розпусні дії вчиняються саме щодо неї, будучи наляканою такою поведінкою ОСОБА_7 , одразу втекла до території Бориспільського академічного ліцею, та повідомила про вчинення щодо неї розпусних дій своїй матері ОСОБА_11 .

Крім цього, одразу після вчинення розпусних дій стосовно ОСОБА_12 , цього ж числа, ОСОБА_4 на автомобілі «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 , приїхав до перехрестя вул. Бежівка та вул. Київський шлях в м. Борисполі, з метою вчинення розбещення щодо іншої дитини, для чого вийшов з автомобіля.

Не припиняючи своїх кримінально протиправних намірів, 21.10.2025 близько 18 год, ОСОБА_7 знаходячись на тротуарі біля вказаного перехрестя побачив малолітню ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (10 років), яка поверталась додому з навчання.

У цей час у ОСОБА_7 виник кримінально протиправний намір вчинити розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій кримінально протиправний намір ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_13 , та усвідомлюючи, що перед ним знаходиться дитина, з метою задоволення власної статевої пристрасті, та вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, показав ОСОБА_13 на своєму мобільному телефоні відеозапис порнографічного характеру, одночасно питаючи малолітню особу про жіночі статеві органи.

Побачивши розпусні дії ОСОБА_7 , малолітня ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що такі розпусні дії вчиняються щодо неї, будучи наляканою такою поведінкою ОСОБА_7 , одразу втекла від ОСОБА_7 додому, та повідомила про вчинення щодо неї розпусних дій своїй матері ОСОБА_14 .

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 вчинив сексуальне насильство, щодо неповнолітньої особи за наступних обставин.

Одразу після вчинення розпусних дій стосовно ОСОБА_13 , цього ж числа, ОСОБА_4 на автомобілі «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 , приїхав до вул. Київський Шлях, 126 в м. Борисполі, з метою продовження вчинення кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості дитини, для чого вийшов з автомобіля.

Не припиняючи своїх кримінально протиправних намірів, 21.10.2025 близько 18 год 30 хв, ОСОБА_7 знаходячись на тротуарі біля вказаного будинку побачив неповнолітню ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (15 років), яка поверталась додому з навчання.

У цей час у ОСОБА_7 виник кримінально протиправний намір вчинити сексуальне насильство щодо неповнолітньої ОСОБА_15 .

Реалізуючи свій кримінально протиправний намір ОСОБА_7 підійшов до Полюшко Ксенії, та усвідомлюючи, що перед ним знаходиться дитина, з метою задоволення власної статевої пристрасті, почав вчиняти щодо неповнолітньої дії сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, а саме без добровільної згоди потерпілої особи, засунув ліву руку під одяг ОСОБА_15 намагаючись доторкнутись до її грудей.

Одразу після цього ОСОБА_15 почала чинити фізичний спротив кримінально протиправним діям ОСОБА_7 , закривши своїми руками груди, присіла та стала кричати, намагаючись привернути до себе увагу інших людей.

Злякавшись викриття своїх злочинних дій, ОСОБА_7 одразу втік з місця вчинення сексуального насильства.

29.01.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України.

Підозра ОСОБА_4 обґрунтовуються зібраними під час розслідування кримінального провадження доказами.

Слідчий в клопотанні зазначає, що існують ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків та може вчиняти нові злочини.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд задовольнити клопотання у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 заперечували проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на сімейний стан підозрюваного, те, що останній є військовослужбовцем, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, заслухавши думку учасників судового процесу, приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених підозрюваним, та стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд приходить до переконання, що обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладанням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, тобто вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та вчинення будь яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство) за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів обґрунтовується наступними доказами:

- заявою про вчинене кримінальне правопорушення 21.10.2025 від ОСОБА_16 , щодо вчинення розпусних дій, відносно малолітньої ОСОБА_13 , невідомим чоловіком.

- допитом малолітнього свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (10 років) від 10.11.2025 (в подальшому має бути потерпілою), в ході якого остання повідомила, що вертаючись додому з занять, до неї підійшов невідомий їй чоловік та на своєму телефоні показав відео порнографічного характеру, одночасно питаючи про жіночі статеві органи.

- протоколом пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_13 за фотознімками від 10.11.2025, яка впізнала особу, яка показала відео порнографічного характеру, одночасно питаючи про жіночі статеві органи.

- заявою про вчинене кримінальне правопорушення 21.10.2025 від ОСОБА_17 , щодо сексуального насильства відносно неповнолітньої ОСОБА_15 , невідомим чоловіком.

- допитом неповнолітнього потерпілого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (15 років) від 10.11.2025, яка повідомила, що за адресою: АДРЕСА_2 , до неї підійшов невідомий чоловік та засунув ліву руку під верхній одяг, намагаючись доторкнутися до грудей.

- протоколом пред`явлення для впізнання потерпілому ОСОБА_15 , за фотознімками від 10.11.2025, яка впізнала особу, яка лівою рукою залізла під верхній одяг, намагаючись дістатися грудей.

- допитом малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (13 років), від 11.11.2025 в ході якого остання повідомила, що вертаючись додому з занять, біля неї зупинився автомобіль, всередині якого сидів невідомий їй чоловік, та побачивши її, останній зняв з себе нижній одяг, чим самим оголив свій статевий орган. Побачивши це малолітня одразу втекла до Бориспільського академічного ліцею.

- протоколом пред`явлення для впізнання потерпілому ОСОБА_8 , яка впізнала особу, яка сиділа в автомобілі, та побачивши малолітню зняв з себе нижній одяг, чим самим оголив свій статевий орган.

- допитом неповнолітнього потерпілого ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (16 років), від 19.11.2025 (в подальшому це має бути свідок), яка повідомила, що повертаючись додому з занять, до неї підійшов невідомий їй чоловік та на своєму телефоні показав відео порнографічного характеру, одночасно питаючи «де таке знайти».

- протоколом пред`явлення для впізнання потерпілому ОСОБА_18 за фотознімками від 19.11.2025, яка впізнала особу, яка показала відео порнографічного характеру, одночасно питаючи «де таке знайти».

- протоколом огляду речей, а саме мобільного телефону ОСОБА_18 , від 19.11.2025.

Згідно ст. 177 КПК України, суд при обранні міри запобіжного заходу зобов`язаний установити обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави уважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового слідства та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Усі вище зазначені обставини у їх сукупності та взаємозв`язку свідчать про те, що існують ризики, передбачені п.1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, які ураховуються судом при прийнятті рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, та, які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме: що підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання, впливати на потерпілих, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наразі продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, суду.

Існують ризики передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на малолітніх потерпілих та неповнолітнього свідка, впливати шляхом залякування, погроз, тощо з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому що підозрюваний ОСОБА_4 , може вчинити нові злочини, так як досудовим розслідуванням встановлено, три факти вчинення кримінальних правопорушень.

Додатково, суд враховує, що запобіжний захід не є мірою покарання, а сама лише тяжкість кримінального правопорушення і покарання за нього, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, оскільки нормами КПК та відповідно практикою застосування Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це не визнається.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, вирішуючи питання про визначення виду запобіжного заходу та обрання його суд ураховує дані про особу підозрюваного, його вік, наявність соціальних зв`язків та ступінь їх міцності, те, що останній є військовослужбовцем.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не здатне запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В цьому випадку, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід відмовити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту терміном 60 діб та покласти на нього наступні обов`язки:

1)не відлучатися із житла, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про необхідність зміни свого місця проживання

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 30 березня 2026 року включно, за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього наступних обов`язків:

1)не відлучатися із житла, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про необхідність зміни свого місця проживання

Строк дії ухвали до 24 год. 00 хв. 30 березня 2026 року включно.

Ухвалу для контролю за поведінкою підозрюваного направити начальнику Лубенського РУП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено і проголошено 04 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1