Справа № 371/1549/19
провадження № 1-кп/368/16/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2026 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в режимі відео конференції клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні № 0000700 від 06.12.2016 року щодо ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ст.. ст. 191 ч. 5, 254, 28 ч. 2 366 ч. 1 КК України та ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ст.. ст. 191 ч. ч. 2, 5 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_8

представників потерпілого адвоката ОСОБА_9 та ОСОБА_10

- сторони захисту захисників обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотання та просить суд звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2016 року за № 0000700 в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.191 КК України, обґрунтовуючи клопотання наступним.

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частинами 2, 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_5 органом досудового слідства окрім іншого кваліфіковані за ч. 2 ст. 191 КК України, розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

В обвинувальному акті визначено, що: вчинив розтрату майна, що перебувало у його віданні, а саме у період з жовтня по грудень 2016 року, перебуваючи на території підприємства за адресою: село Маслівка, вулиця Борисенка, будинок 51а здійснив реалізацію, шляхом здачі на металобрухт невстановленим досудовим розслідуванням особам, частини майна вказаного КСП, а саме: автомобіль КАВЗ 3270 н.з. НОМЕР_1 , 1991 року виготовлення; автомобіль МАЗ 64229 н.з. НОМЕР_2 1992 року виготовлення; автомобіль ИЖ 2715 н.з. НОМЕР_3 , 1994 року виготовлення, на загальну суму 132 760 гривень. Отже, вказаний злочини було вчинено у жовтні-грудні 2016 року.

Санкцією ч. 2 ст. 191 КК України за вчинення кримінального правопорушення передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 191 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише такий сплив відповідного строку давності, який закінчився до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.

Таким чином строк давності продовжує спливати і в період досудового розслідування, і протягом судового розгляду кримінального провадження, і навіть після оголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх сплив.

Отже, якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, у якій стадії кримінального процесу знаходиться кримінальне провадження щодо цієї особи.

Враховуючи вищенаведене, та оскільки жодного факту ухилення від слідства та суду з боку Обвинуваченого не було виявлено, тобто перебіг давності не зупинявся і не переривався, кримінальне правопорушення ч.2 ст. 191 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є злочином нетяжким злочином, з моменту вчинення кримінального правопорушення сплинуло понад п`ять роки.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

Згідно зі статтями 284288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

При цьому, розглядаючи клопотання, суд, також не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, так як відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, то суд позбавлений можливості продовжити дослідження доказів та встановлення обставин інкримінованого злочину.

При цьому, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди такого на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Саме таку позицію висловив Верховний суд в своїй постанові від 26 березня 2020 (справа №730/67/16-к), та у постанові Касаційного кримінального суду ВС у справі № 552/5595/18 від 29 липня 2021 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника та йому відомі наслідки закриття кримінального провадження в частині обвинувачення по ст. 191 ч. 2 КК України, тому просив суд клопотання задовольнити.

Прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_8 не заперечував проти задоволення даного клопотання, оскільки це право передбачено нормами КК України.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вважають, що це право обвинуваченого, тому не заперечували проти його задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку своїх захисників.

Представники потерпілого в особі КСП «Маслівське» адвокат ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 .

Представник потерпілого в особі Миронівської міської ради Обухівського району Київської області ОСОБА_13 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.

Колегія суддів, вислухавши клопотання та думку щодо нього, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що перебуваючи на посаді голови правління КСП «Маслівське», відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та ст. п. 1 примітки до 364 КК України, будучи службовою особою вказаного КСП, що уповноважена на виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зловживаючи своїм службовим становищем, передбачаючи суспільну небезпечність своїх діянь та відповідно суспільно-небезпечні наслідки у виді збитків для КСП «Маслівське», діючи з прямим умислом, спрямованим на розтрату чужого майна на користь невстановленої слідством особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, керуючись корисливим мотивом, не маючи на те встановлених статутом КСП Маслівське» повноважень, оскільки останнім визначено, що майно підприємства належить його членам на правах колективної власності (п. 6.3 Статуту) та згідно з п. 8.10 Статуту голова правління КСП не наділений повноваженнями щодо укладання договорів на відчуження майна, вчинив розтрату майна, яке перебувало у його віданні, а саме у період з жовтня по грудень 2016 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи на території підприємства за адресою: с. Маслівка, вул. Борисенка, буд. 51-А, здійснив реалізацію, шляхом здачі на металобрухт невстановленим досудовим розслідуванням особам, частини майна вказаного КСП, а саме:

автобус КА.ВЗ 3270 н.з. НОМЕР_4 , 1991 року виготовлення, шасі № НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 23.02.2010, загальною вартістю 28 4 10,00 грн.;

автомобіль МАЗ 64229 н.з. НОМЕР_7 , 1992 року виготовлення, шасі № НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію CAA 1 18942 від 01.10.2009, загальною вартістю 80 590,00 грн.;

автомобіль ИЖ 2715 н.з. НОМЕР_9 , 1994 року виготовлення, шасі № НОМЕР_10 , свідоцтво про реєстрацію САА 1 18939, від 01.10.2009, які були зареєстровані за КСП «Маслівське», загальною вартістю 23 760,00 грн., тобто на загальну суму 132 760,00 грн.

Згідно з висновком Черкаського відділення КНДІСЕ МЮУ за результатами проведення судово-економічної експертизи №965/1 184/1 185 19- 23 від 25.04.2019, розмір завданих збитків КСП «Маслівське», внаслідок втрати активів підприємства у виді колісного транспортного засобу, шляхом незаконного відчуження автомобілів, які згідно інформації Територіального сервісного центру № 3242 Регіонального сервісного центру в Київській області МВС України № 472 від 06.04.2018 станом на 06.04.2018 перебували у власності КСП «Маслівське», складає 132 760,00 гривень

Відповідно до фінансово-бухгалтерської документації, наданої КСП «Маслівське», будь-яких грошових надходжень на рахунки підприємства щодо реалізації чи списання вищевказаного майна у період перебування на посаді колишнього голови правління КСП «Маслівське» ОСОБА_5 , не надходило.

Частиною 4 статті 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 статті 288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до ст. 12 КК України (станом на 29 листопада 2016 р.) злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України (станом на 29 листопада 2016 р.) було встановлено покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Тобто, злочин, передбачений ч. 2 ст. 191 КК України станом на 29.11.2016 р. відносився до категорії середньої тяжкості, а станом на дату звернення відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Згідно ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

1. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло п`ять років з часу вчинення злочину, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо було заявлено про застосування строків давності.

Як видно з п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

У зв`язку з вимогами вказаних законодавчих актів та роз`ясненнями Пленуму ВСУ, судом досліджені матеріали досудового розслідування та матеріали, представлені під час судового розгляду, щодо перевірки наявності тієї обставини, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості та з дня його вчинення, що мало місце у період часу 29 листопада 2016 р. минуло понад п`ять років.

А тому, враховуючи вище наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те що злочин, за яким обвинувачується ОСОБА_5 , є злочином середньої (невеликої) тяжкості, за який передбачене найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, та з моменту вчинення такого минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 2 ст. 191 КК України, та закриття даного кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ст.. 191 ч. 2 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284-288, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 191 ч. 2 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2016 року за № 0000700 в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ст.. 191 ч. 2 КК України - закрити

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3