Справа № 204/4848/23
Провадження №1-кп/204/216/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі колегії суддів:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Чечелівського районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 0001009 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2020 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2, 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 4 ст. 357, ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_7 , потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представника потерпілого: ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_13 , обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . В обґрунтування свого клопотання зазначив, що в ході судового розгляду у даному кримінальному провадженні були встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може переховуватись від суду, про вказаний ризик свідчить те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до 15 років. Також, обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки він розуміє, що обвинувачення ґрунтується у тому числі на показах потерпілого та свідків, йому відомі їх анкетні дані, а тому в подальшому може, як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, з метою зміни їх показів, а також відмови від давання будь-яких додаткових свідчень. Також, слід взяти до уваги й те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні майнових кримінальних правопорушень, а також у вчиненні кримінальних правопорушень пов`язаних із розповсюдженням психотропних речовин, не маючи достатнього заробітку, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення зазначеної категорії. Крім цього, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що полягає у неприбутті ОСОБА_6 за першою вимогою до суду для проведення слідчих та інших процесуальних дій.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_13 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора. Пояснила, що вказаний запобіжний захід створює занадто тяжкий тягар для обвинуваченого ОСОБА_6 . Просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника. Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу є необґрунтованим. Прокурором не було спростовано жодний аргумент сторони захисту з приводу відсутність заявлених ризиків. Просив задовольнити клопотання захисника.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_12 підтримали клопотання прокурора та просила його задовольнити.

Потерпілі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надане суду клопотання, матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 18 грудня 2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 15 лютого 2025 року.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Так, надаючи оцінку доводам прокурора, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , строку дії запобіжного заходу, колегія суддів враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Так, при вирішенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан що дає підстави вважати, що, в умовах, які існують в Україні, викликаних агресією Російської Федерації проти України, у ОСОБА_6 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином виконувати органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого.

Оцінюючи ризик того, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, колегія суддів зазначає, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_6 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, може вдатися до відповідних дій.

Обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі дає підстави обвинуваченому переховуватись від суду задля можливості уникнення покарання за вчинені кримінальні правопорушення.

Перевіряючи наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів бере до уваги суть пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення та його обсяг, а саме вчинення кримінальних правопорушень проти власності, проти громадської безпеки та у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, беручи до уваги пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення та його обсяг, колегія суддів вважає, що існує велика ймовірність повторного вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень проти власності, проти громадської безпеки та у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Що стосується наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_6 , колегія суддів повторно зазначає, що під час судового розгляду як свідки сторони обвинувачення, так і свідки сторони захисту надали свої показання суду, будучи під присягою, також вже є допитаними і потерпілі, а тому вказаний ризик на даний час відсутній.

Що стосується посилання прокурора на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів зазначає, що жодних доказів, які б свідчили про порушення покладених на обвинуваченого обов`язків застосованим до нього запобіжним заходом надано не було, а тому вказаний ризик припинив існувати.

Що стосується клопотання сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, колегія суддів зазначає наступне.

Так, під час обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею, та в подальшому й колегією суддів при продовженні такого запобіжного заходу, були враховані всі обставини, на які посилалася як сторона обвинувачення, так і сторона захисту та, враховуючи особу обвинуваченого та кримінальні правопорушення, у вчиненні яких останній обвинувачення, дійшла до висновку, що застосування саме такого запобіжного заходу, забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час судового розгляду вказаного кримінального провадження.

При застосуванні більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , останній, може змінювати адресу проживання, оскільки на момент вчинення кримінальних правопорушень проживав за декількома адресами, що у свою чергу свідчить про наявність можливості ОСОБА_6 вдатися до відповідних дій задля перешкоджання розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід є достатнім та необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідатиме характеру та тяжкості інкримінованих йому діянь, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час виключається можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого колегія суддів на даному етапі не встановила.

Колегія суддів вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не відпали, стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 не перешкоджає застосуванню до нього вказаного запобіжного заходу, а інший більш м`який запобіжний захід не в змозі гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку, а тому необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановлених судом ризиків, є лише запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 належить продовжити строком на 60 днів.

Окрім цього, продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 176-178, 183, 369, 371, 372, 376 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 12 квітня 2026 року включно, без застосування засобу контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає або перебуває, без дозволу суду; утримуватись від спілкування з іншим обвинуваченим, свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3