Справа 127/6856/26
Провадження 1-кс/127/2817/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність старшого слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк в рамках кримінального провадження № 0000669 внесеного до ЄРДР 24.09.2025, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність старшого слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк в рамках кримінального провадження № 0000669 внесеного до ЄРДР 24.09.2025.

Скарга мотивована тим, що старшим слідчим ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування у КП № 0000669 від 24.09.2025 за ч. 1 ст. 146 КК України.

13.02.2026 року, адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , було подано клопотання про надання пам`ятки про права і обов`язки потерпілого. Клопотанн було подано у канцелярію Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому.

Подане клопотання мало наступний зміст:

"Старшим слідчим ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування у КП № 0000669 від 24.09.2025 за ч. 1 ст. 146 КК України.

Предметом досудового розслідування у даному КП, є збирання, дослідження та оцінка доказів для встановлення обставин незаконного позбавлення волі ОСОБА_4 , який в період з 05.09.2025 року по 08.09.2025 року утримувався співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 проти його волі, та внаслідок чого він зазнав психологічного та фізичного насилля. Саме ОСОБА_4 особою яка постраждала від протиправних дій.

Відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Однак всупереч вимог ч.2 ст. 55 КПК України, ОСОБА_4 не було вручено пам`ятку про права і обов`язки потерпілого

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 3 КПК України потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених КПК України , є стороною кримінального провадження з боку обвинувачення

Відповідно до п.19 ч.1 ст.3, п.1, 4 ч.1 ст.56 КПК України

ПРОШУ:

1. Надати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 пам`ятку про процесуальні права і обов`язки, шляхом направлення на поштову адресу: 21021, м. Вінниця, а/с1839, або повідомити за телефоном НОМЕР_1 про можливість отримання нарочно.

Відповідно до положень ст. 220 КПК України прошу повідомити мене про результати розгляду вказаного клопотання на поштову адресу: 21021, м. Вінниця, а/ с1839, або повідомити за телефоном про можливість отримання нарочно."

Також у заяві (повідомленні) про вчинення злочину від 20.01.2026 року містилось клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим від кримінальних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5, ст. 426-1 КК України.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Однак в порушення вимог КПК України, а саме ст. 220 КПК України, станом на 02.03.2026 року, клопотання від 13.02.2026 року задоволено не було, пам`ятку про права і обов`язки потерпілого не вручено, ОСОБА_4 потерпілим не визнано, також ні заявником ні його захисником - адвокатом ОСОБА_3 копію постанови про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання не вручено.

Таким чином, на переконання представника заявника, старшим слідчим ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_6 було допущено бездіяльність.

На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 просив слідчого суддю скаргу задовольнити, зобов`язати старшого слідчого ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 202 КПК України, розглянути клопотання ОСОБА_4 подане захисником адвокатом ОСОБА_3 13.02.2026 року, визнати ОСОБА_4 потерпілим від кримінальних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5, ст. 426-1 КК України та вручити ОСОБА_4 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, завчасно надав суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, у якій просив слідчого суддю його скаргу задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, завчасно надіслав на адресу суду матеріали кримінального провадження № 0000669 внесеного до ЄРДР 10.02.2026, для їх дослідження.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що четвертим СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000669 внесеного до ЄРДР 10.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

Відомості до ЄРДР було внесено на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2026 (справа № 127/2288/26), якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 від 20.01.2026, поданої в інтересах ОСОБА_4 , якому ОСОБА_3 надається правова допомога.

13.02.2026 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся із клопотанням, поданим на ім`я старшого слідчого ОВС четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_7 , у якому просив надати ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права і обов`язки.

Листом за підписом старшого слідчого ОВС четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_7 від 14.02.2026 № 11990-26/х/14-01-04-10050/2026 ОСОБА_3 повідомлено, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено, що кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 завдана моральна, фізична або майнова шкода, тому на даний час відсутні підстави про визнання потерпілим. Разом з тим, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 не наділений правами (процесуальним статусом учасників, які відповідно до ст. 220 КПК України мають право звертатись із клопотанням до слідчого та прокурора. Водночас, зважаючи на те, що відповідні відомості до ЄРДР внесені на підстави ухвали слідчого судді, постановленої за результатами скарги ОСОБА_3 . Тому, з огляду на вимоги ст. 60 КПК України ОСОБА_3 надійний правами (процесуальним статусом) заявника та, зокрема має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування. Тому ОСОБА_3 не уповноважений подавати слідчому, прокурору клопотання у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя з огляду на встановлене вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, згідно ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як зазначено вище, та це підтверджується матеріалами кримінального провадження відомості до ЄРДР за № 0000669 від 10.02.2026 було внесено на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2026 (справа № 127/2288/26), якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 від 20.01.2026, поданої в інтересах ОСОБА_4 , якому ОСОБА_3 надається правова допомога.

При цьому твердження слідчого ОСОБА_5 у листі від 14.02.2026 № 11990-26/х/14-01-04-10050/2026 в частині того, що ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні є заявником та наділений процесуальними правами заявника, передбаченими ст. 60 КПК України не відповідає нормам чинного законодавства.

Слідчий суддя наголошує, що в даному випадку заява про вчинення кримінального правопорушення та відповідна скарга в порядку ст. 303 КПК України було подана адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 а тому відповідно до чинного законодавства з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення саме у ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України виникли права і обов`язки потерпілого. При цьому, в даному випадку ОСОБА_3 з огляду на норми чинного законодавства, на моменту розгляду скарги, являється представником потерпілого, надаючи останньому правову допомогу у якості адвоката.

Разом з досліджених матеріалів кримінального провадження № 0000669 внесеного до ЄРДР 10.02.2026 вбачається, що станом на день розгляду скарги постанови про відмову у визнанні потерпілим слідчим або прокурором у кримінальному провадженні винесено не було.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право: бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що вимога представника заявника у поданій сказі в частині зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні вручити ОСОБА_4 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого є обґрунтованою, доведеною та підлягає до задоволення.

Частиною 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1, п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 40 КПК України, визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.. Слідчий уповноважений: приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Вимогами ч.ч. 1, 3, 6 ст. 110 КПК України, передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. У разі необхідності постанова слідчого, прокурора виготовляється в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису службової особи, яка прийняла відповідне процесуальне рішення, або створюється з використанням Інформаційно-комунікаційної системи досудового розслідування відповідно до статті 106-1 цього Кодексу.

Таким чином, в даному випадку вбачається порушення слідчим визначеної кримінально процесуальним законодавством України процедури оформлення розгляду клопотання, передбаченої вимогами ст. 220 КПК України, та при повідомленні про результати розгляду клопотання не винесено відповідного процесуального рішення у формі постанови, а тому вимоги представника заявника у даній частині є доведеними та підлягають до задоволення.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Вищенаведена норма кримінально процесуального закону свідчить, що КПК України передбачає вичерпний перелік рішень, які може прийняти слідчий суддя під час розгляду скарги, в порядку ст. 303 КПК України.

Проаналізувавши вищезазначені обставини, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, приходить до висновку, що скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність старшого слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк в рамках кримінального провадження № 0000669 внесеного до ЄРДР 24.09.2025, слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 55, 56, 110, 220, 303, 306, 307, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України задовольнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 розглянути клопотання розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 13.02.2026 про визнання ОСОБА_4 потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000669 внесеного до ЄРДР 10.02.2026 та винести процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

Зобов`язати старшого слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 надати ОСОБА_4 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, в рамках кримінального провадження № 0000669 внесеного до ЄРДР 10.02.2026.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя