Справа № 645/7947/25
Провадження № 1-кс/645/191/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001171 від 22.08.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , в якому просив надати тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », юридична адреса: АДРЕСА_1 , та у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », юридична адреса: АДРЕСА_2 , з можливістю вилучення відповідним чином завірених копій на електронному або паперовому носії, а саме до інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001171 від 22.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України.

22.08.2025 надійшла ухвала Немишлянського районного суду м. Харкова, справа №645/5550/25, провадження №1кс/645/1112/25 від 21.08.2025, про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 за ст. 166 КК України.

27.10.2025 слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було допитано в якості потерпілого ОСОБА_5 , який надав показання про те, що 26.06.2015 між ним та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було укладено та зареєстровано шлюб у ІНФОРМАЦІЯ_4 . В шлюбі у них народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . 24.02.2022 перебуваючи на той час у шлюбі, через початок повномасштабного наступу на територію України з боку рф вимушені були всі разом виїхати до місця мешкання батьків дружини ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 . В травні 2022 року ОСОБА_6 повернулась до роботи у м. Харків, проте діти залишились жити у її батьків, а саме з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , котрі проживають там, як відомо потерпілому ОСОБА_5 , по теперішній час. Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_7 від 16.08.2023 по справі № 639/3008/23 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було розірвано. Так, після розірвання шлюбу у потерпілого ОСОБА_5 з колишньої дружиною була усна домовленість з приводу рівноправного проживання дітей з обома батьками, але остання не дає змогу бачитись з дітьми та не дає змогу займатись вихованням дітей. При цьому жодних заперечень зі сторону судової влади на виховання та проживання дітей на даний час потерпілий ОСОБА_5 не має. 03.04.2024 № 90-ОД було видано розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_8 «Про проведення обов`язкової евакуації в примусовий спосіб дітей з їх батьками, особами, які їх замінюють або іншими законними представниками з ІНФОРМАЦІЯ_9 в умовах воєнного стану». Незважаючи на рішення про примусову евакуацію, згідно відповіді Директора ІНФОРМАЦІЯ_10 № 93 від 09.07.2024 № 07-16/132 значиться, що на 09.07.2024 син потерпілого ОСОБА_5 - Єгор проживає разом з дідусем та бабусею. Крім цього згідно довідки від сімейного лікаря КНП « ІНФОРМАЦІЯ_11 » значиться, що діти отримували щеплення в присутності матері 22.07.2024 та 05.08.2024. У зв`язку з вищевикладеним, потерпілий ОСОБА_5 вважає, що наразі його діти, попри примусову евакуацію на теперішній час перебувають у небезпеці та його колишня дружина ОСОБА_6 злісно не виконує свої батьківські обов`язки, передає виховання своїм батькам та наражає їх на небезпеку. Мобільний телефон дружини НОМЕР_1 , сина Єгора НОМЕР_2 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 надала показання про те, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 з листопаду 2023 року. ЇЇ чоловік має двох спільних дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від першого шлюбу з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 рішенням ІНФОРМАЦІЯ_7 від 16.08.2023 по справі № 639/3008/23 було розірвано. Так, після розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено усну домовленість з приводу рівноправного проживання дітей з обома батьками, але остання перешкоджає змогу бачитись з дітьми та не дає змогу займатись вихованням дітей. При цьому жодних заперечень зі сторону судової влади на виховання та проживання дітей на даний час ОСОБА_5 не має. Крім цього, ОСОБА_6 , як відомо свідку ОСОБА_11 , усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків та передала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на виховання своїм батькам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які проживають за адресою: АДРЕСА_3 . Всупереч діючого законодавства, а саме Цивільного Кодексу України, в якому значиться, що виховання дітей здійснюється першочергово виключно батьками. З цього приводу також висловився ІНФОРМАЦІЯ_13 , що саме в сім`ї закладаються моральні цінності, світогляд та характер, батьки несуть рівну відповідальність за розвиток та виховання свої дітей, вони створюють умови для розкриття здібностей підтримувати та поважати батьків, готуючи до самостійного життя та праці. Фактично ОСОБА_6 позбавила своїх дітей зазначеного права, вона та її батьки систематично здійснюють психологічний тиск на дітей та позбавляють вбачатись їм з батьком. Вказаний факт, ОСОБА_11 дізналась від доньки свого чоловіка ОСОБА_8 , про що присутній відео та аудіо запис, зроблений під час одної з зустріч. 03.04.2024 № 90-ОД було видано розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_8 «Про проведення обов`язкової евакуації в примусовий спосіб дітей з їх батьками, особами, які їх замінюють або іншими законними представниками з ІНФОРМАЦІЯ_9 в умовах воєнного стану». Чоловік ОСОБА_11 періодично при ній телефонує свої дітям, які під час бесіди з ним, повідомляють, що знаходяться за межами м. Харкова, а саме перебувають у дідуся та бабусі за адресою: АДРЕСА_3 . На неодноразові вимоги чоловіка, перевезти дітей у м. Харків, у більш безпечніше місце та щоб діти мали змогу отримувати гарне навчання та відвідувати додаткові розвиваючи гуртки, ОСОБА_6 постійно каже, що вона буде самостійно приймати рішення з цього приводу. При цьому, ОСОБА_6 постійно знаходиться у м. Харкові, оскільки працює на Харківському бронетанковому заводі та дітей бачить тільки у вихідні дні з суботи по неділю. ОСОБА_11 не одноразово зв`язувалась з колишньої дружиною її чоловіка ОСОБА_6 та прохала привезти дітей до м. Харкова, для їх же безпеки та, щоб вони мали змогу отримувати достатній для свого віку розвиток, не тільки в загальноосвітніх закладах, а мали змогу відвідувати різні додаткові заняття. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 користувався мобільним номером телефону НОМЕР_3 з 16.08.2023 по 01.06.2024, після чого вказаний номер телефону перестав обслуговуватись оператором. З 01.06.2024 ОСОБА_7 почав користуватись мобільним номером телефону НОМЕР_4 . Колишня дружина її чоловіка ОСОБА_6 користується мобільними номерами телефонів НОМЕР_1 .

Слідчим було оглянуто відеозапис та аудіозапис, який під час допиту надала для приєднання до матеріалів кримінального провадження свідок ОСОБА_11 в якому чутно як дівчинка скаржиться на те, що їй не дають змогу бачитись з батьком.

В ході проведення досудового розслідування встановлені мобільні номери телефонів, якими користується колишня дружина потерпілого ОСОБА_6 та їх спільна дитина - ОСОБА_7 : НОМЕР_5 , НОМЕР_4 , НОМЕР_6 , НОМЕР_3 .

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, дані відомості можуть бути використані в якості доказів по кримінальному провадженню, а також сприятиме розкриттю злочину і встановленню особи (осіб), яка вчинила даний злочин та осіб які причетні до вчинення даного кримінального правопорушення.

Представники ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до судового засідання не з`явилися, про день та час розгляду клопотання повідомлені своєчасно та належним чином, причини їх неявки суду не відомі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, разом із клопотанням надав суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Підстав для визнання явки слідчого та прокурора обов`язковою слідчий суддя не вбачає.

Згідно ч. 4 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, слідчий суддя, згідно з ч. 4 ст. 132 КПК, для оцінки потреб досудового розслідування зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК, саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п. 5, 6, 7 ч. 2 ст. 160 КПК у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинні бути зазначені значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, зокрема, 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до п. 7 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Положеннями ч. 6 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронні комунікації», постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг зобов`язані дотримуватися таких умов загальної авторизації: надавати доступ до своїх електронних комунікаційних мереж уповноваженим законом органам державної влади (їх посадовим особам) для правомірного зняття інформації в електронних комунікаційних мережах у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 121 Закону України «Про електронні комунікації» доступ до інформації про споживача, факти надання електронних комунікаційних послуг, у тому числі до даних, що обробляються з метою передачі такої інформації в електронних комунікаційних мережах, здійснюється виключно на підставі рішення прокурора, суду, слідчого судді у випадках та порядку, передбачених законом. Зняття інформації з електронних комунікаційних мереж постачальників електронних комунікаційних послуг забезпечується єдиною системою технічних засобів, що використовується всіма уповноваженими законом органами, на умовах автономного доступу до інформації у порядку, визначеному законодавством.

Судом встановлено, що СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001171 від 22.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України за фактом того, що 22.08.2025 надійшла ухвала Немишлянського районного суду м. Харкова (справа № 645/5550/25 провадження № 1кс/645/1112/25) від 21.08.2025 про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 за ст. 166 КК України.

Так, слідчий просить надати тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у операторів мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме інформацію про телефонні з`єднання абонентів з наступними номерами телефонів: НОМЕР_6 , НОМЕР_5 , НОМЕР_4 , НОМЕР_3 - за період з 16.08.2023 по 22.08.2025: Абонентський номер сім-картки (абонент А); Адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок (поле А); Типи з`єднання (вхідні, вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, переадресація); Дата, час та тривалість з`єднання, з`єднання нульової тривалості; Ідентифікаційні ознаки терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку (абонент Б); Адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок (поле Б); За наявності контрактної угоди або відповідної реєстрації надати відомості про абонента.

При цьому, слідчим в обґрунтування доводів клопотання надано слідчому судді витяг з ЄРДР за № 0001171 від 22.08.2025; копію протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 27.10.2025; копію протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 28.01.2026 та копії протоколів огляду предметів від 31.01.2026.

Інших доказів в обґрунтування клопотання суду не надано.

Проте, слідчий суддя вважає, що доданих до клопотання документів для надання тимчасового доступу до інформації недостатньо для задоволення клопотання слідчого, оскільки дані документи, відповідно до положень КПК України не можуть мати самостійного доказового значення у справі.

Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що вказані у клопотанні номери телефонів НОМЕР_6 , НОМЕР_5 , НОМЕР_4 , НОМЕР_3 , а також особа, у користуванні якої вони перебувають, має відношення до вказаного кримінального провадження суду не надано (протокол огляду телефону потерпілого, тощо), не допитано в якості свідка ОСОБА_6 на підтвердження або спростування обставин справи та належність і користування нею та її сином вказаними мобільними номерами, як і не надано відомостей щодо надання будь-яких доручень на проведення оперативно-розшукових дій у кримінальному провадженні № 0001171 від 22.08.2025.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У ч. 1 ст. 94 КПК України вказано, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів ? з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, під доказами в кримінальному процесі необхідно розуміти належні, допустимі і достовірні відомості про обставини, що мають значення й для правильного вирішення кримінального провадження, котрі відповідають встановленій законом процесуальній формі. Наведена конструкція поняття доказів та їх джерел має значення для визначення суті показань потерпілого. В ст. 95 КПК вказано, що показання ? це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту відповідних осіб щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, які мають значення для цього кримінального провадження.

Будь-яких документів, які містять відомості про номер телефону, доступ до інформації по якому просить слідчий, суду взагалі не надано.

Єдиним документом, який містить відомості про номери телефонів, доступ до інформації по яким просить слідчий, є тільки протокол допиту потерпілого та свідка, що є недостатніми доказами для задоволення клопотання про надання тимчасового доступу до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю.

Необхідно зауважити, що Верховний суд у постанові від 05 лютого 2019 року по справі № 754/12820/15-к зазначив, що з метою оцінки доказів суд, який встановлює факти, наділений повноваженнями досліджувати усі обставини, які можуть вплинути на його висновок про допустимість доказів, у тому числі і обґрунтованість ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування (п. 41 постанови).

Таким чином, якщо ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів буде ґрунтуватись на недопустимих доказах, то це в подальшому, під час розгляду справи судом по суті, призведене до визнання недопустимими доказів, отриманих на підставі такої ухвали.

Слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого ґрунтується на припущеннях, та, всупереч положенням ст.ст. 2. 7, ч. 3 ст. 132; п. 5 ч. 2 ст. 160; п. 2 ч. 5, ч. 6 ст. 163 КПК України суду не наведено достатніх доводів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, які не мають відношення до кримінального провадження № 0001171 від 22.08.2025.

Крім того стороною, яка звернулась із клопотанням не представлено доказів того, що стороною кримінального провадження проведено вичерпний комплекс заходів, спрямованих на розслідування даного злочину та встановлення кола осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, відсутність зазначених доказів може призвести до порушення прав осіб, які не мають відношення до обставин даного кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши надані документи та залучені слідчим матеріали досудового розслідування, якими останній обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання, оскільки на виконання вимог ст. 163 КПК України стороною обвинувачення не наведено належного обґрунтування того, що документи, доступ до яких просить надати слідчий, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а так само не доведено, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, у згаданому кримінальному провадженні, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Проте, відмова у задоволенні клопотання не позбавляє права слідчого, прокурора повторного звернення з відповідним клопотанням, згідно вимог КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 159, 163, 164, 165, 166, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено 09.02.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1