Єдиний унікальний № 946/771/26
Провадження № 1-кп/946/303/26
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

04 травня 2026 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачені: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7 ,

представники потерпілих юридичних осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_9

провівши в місті Ізмаїл Одеської області в залі суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000918, за обвинуваченням -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Татарбунари, Одеської області, громадянин України, українець, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючий, не одружений, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2, 4 ст. 246 КК України,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Одеса, громадянин України, українець, неодружений, офіційно не працюючий, з вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2, 4 ст. 246 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Ізмаїл, Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вищезазначеного злочину.

Прокурор надав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, в якому посилається на те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, раніше був оголошений в розшук.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати інший запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи тим, що обвинувачений зобов`язується більше не порушувати свої обов`язки.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов до такого.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років; вік та стан здоров`я обвинуваченого (35 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він не має постійного місця роботи. У зв`язку з викладеним, на думку суду, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, він може ухилитися від суду. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинувачуваного.

Крім того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 , а також того, що йому відомі відомості про потерпілих та свідків, він, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на них шляхом умовлянь та погроз з метою схилити їх до зміни своїх показань під час судового розгляду. Тому суд також погоджується з тим, що продовжує існувати і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинуваченого.

Також, враховуючи, що ОСОБА_6 раніше порушив свої процесуальні обов`язки, переховувався від суду, був оголошений у розшук, суд погоджується, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на даний час є виправданим заходом, оскільки вказані обставини чітко вказують на те, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, продовжувати злочинну діяльність, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності, інтересів правосуддя, запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на свободу.

З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком, що не перевищує 60 діб - до 02 липня 2026 року.

В силу положень ч. 3 ст. 183 та ст. 199 КПК України, а також враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим своїх обов`язків, передбачених КПК України. Підстав для висновку, що визначення розміру застави може не запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України судом не встановлено.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 199, 370 - 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на строк до 02 липня 2026 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят)грн (20 х 3328грн = 66560грн). Обвинувачений або застовадавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави. У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора; 2) не відлучатися за межі міста Ізмаїл та Ізмаїльського району Одеської області без дозволу суду або прокурора; 3) повідомляти суд чи прокурора про зміну свого місця проживання, роботи строком до 04 липня 2026 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду про застосування запобіжного заходу, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому, а також направити до Державної Установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання.

Повний текст ухвали проголошено 07 травня 2026 року об 11 годині.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1