Справа № 569/4440/24
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

09 лютого 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000030 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження № 0000030 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

До початку судового засідання, 09.02.2026 прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , яке підтримав судовому засіданні та просив задоволити з підстав, викладених у ньому.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту , з підстав викладених у письмових запереченнях на клопотання про продовження строку запобіжного заходу. Просила скасувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з підстав, викладених у клопотанні про скасування запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, обвинуваченої ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2025 року обвинуваченій ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, до 20 лютого 2026 року.

За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, суд зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, та особу підозрюваного, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

В обґрунтування клопотання, як на підставу продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, спробі обвинуваченої незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки факт проходження ОСОБА_4 служби на різних посадах у органах безпеки тривалий період часу з 1998 року, наявності у неї авторитету серед колективу ІНФОРМАЦІЯ_2 та СБ України, численних зв`язків серед співробітників правоохоронних органів, які за її проханням чи вказівкою можуть сприяти в уникнення від кримінальної відповідальності. Звертає увагу на те, що ОСОБА_4 під час проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді помічника начальника управління (по роботі з особовим складом) - начальника відділу кадрового забезпечення управління ІНФОРМАЦІЯ_2 була начальником (безпосереднім керівником) по відношенню до свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що свідчить про високу ймовірність впливу на цих свідків з метою зміни їх показань у разі наявності можливості з ними спілкуватися.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Суд зауважує, що у клопотанні прокурора порушено питання про обґрунтованість пред`явленого обвинувачення з посиланням на відповідні докази, зібрані органом досудового розслідування. Однак, з огляду на стадію кримінального провадження питання обґрунтованості обвинувачення не може бути предметом вирішення, оскільки докази, які, на думку сторони обвинувачення, його підтверджують, будуть досліджуватися в порядку §3глави 28 КПК України, і лише за наслідком судового розгляду буде вирішено питання стосовно доведеності обвинувачення.

У зв`язку із цим суд надаватиме оцінку винятково питанню продовженню існування заявлених прокурором ризиків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення їх імовірності. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризиків суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

Суд враховує, що згідно практикою Європейського суду з прав людини, повторне зазначення в ухвалі про продовження запобіжного заходу одних і тих самих ризиків, з обґрунтуванням продовження їх існування, не становитиме порушення права на свободу та на особисту недоторканість (рішення ЄСПЛ «Штепа проти України», «Войкін проти України»).

На думку суду, ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні досі є реальним, оскільки судовий розгляд кримінального провадження триває та незважаючи на те, що свідки допитані в судовому засіданні, однак можуть бути допитані повторно, окрім того, якщо суд призначить одночасний допит двох чи більше вже допитаних свідків для з`ясування причин розбіжності в їхніх показаннях, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу ОСОБА_4 на свідків, враховуючи, що їхні анкетні дані та місце проживання відомі стороні захисту, вони можуть змінити свої показання або відмовитися від давання показань у суді.

Разом з тим, суд бере до уваги і те, що обвинувачена ОСОБА_4 під час проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді помічника начальника управління (по роботі з особовим складом) - начальника відділу кадрового забезпечення управління ІНФОРМАЦІЯ_2 була начальником (безпосереднім керівником) по відношенню до свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що свідчить про високу ймовірність впливу на цих свідків з метою зміни їх показань у разі наявності можливості з ними спілкуватися.

Суд вважає, що саме запобіжний захід у виді домашнього арешту застерігатиме обвинувачену від незаконного впливу на свідків.

Отже, прокурор при розгляді клопотання довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченою кримінального правопорушення, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з того, що даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не встановлено, а також приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення; ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення, що загрожує у разі визнання обвинуваченої винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується.

Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, особиста порука, особисте зобов`язання, застава не зможуть належним чином забезпечити досягнення мети застосування запобіжного заходу. Адже, у випадку їх застосування, з огляду на встановлені судом ризики, відсутні будь-які стримуючі стимули від неналежного виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, а так само відсутній належний контроль за їх дотриманням.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 слід продовжити із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а в задоволенні клопотання обвинуваченої відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_4 - задоволити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, українці, уродженці м. Рівне, раніше не судимій, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниці ІНФОРМАЦІЯ_2, яка перебуває в розпорядженні начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за посадою помічника начальника управління, раніше не судимій, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів - з 09 лютого 2026 року до 09 квітня 2026 року.

Дозволити обвинуваченій ОСОБА_4 залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 11 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., та за необхідності отримання медичної допомоги та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах, бомбосховищах на випадок оголошення повітряної тривоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає (перебуває) без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники Національної поліції України з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому вона перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору, надіслати начальнику Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_1