КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/1276/2026 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2025 року за скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212, частиною третьою статті 209 КК України, від 04 серпня 2022 року у кримінальному провадженні №0000324 від 18 червня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2025 року скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на повідомлення про підозру - задоволено.

Скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 22 липня 2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212, частиною третьою статті 209 КК України, у кримінальному провадженні №0000324 від 18 червня 2020 року (матеріали відносно ОСОБА_9 виділені у кримінальне провадження №0000727 від 29 вересня 2022 року).

Скасовано повідомлення про нову підозру ОСОБА_9 від 04 серпня 2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 209, частинами другою, третьою статті 212 КК України, у кримінальному провадженні №0000324 від 18 червня 2020 року (матеріали відносно ОСОБА_9 виділені у кримінальне провадження №0000727 від 29 вересня 2022 року).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Київської міської прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Уважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду, а також суттєвим порушенням кримінально-процесуального закону.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212, частиною третьою статті 212, частиною третьою статті 209 КК України обґрунтовується зібраними доказами, а саме: протоколом огляду від 19 липня 2022 року; висновком експерта №22/07/15/13ДКП від 18 липня 2022 року; висновком експерта №22-38/СЕЕ від 04 серпня 2022 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Зазначає, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 зазначає, зокрема, що органами Державної податкової служби України не виявлено порушень податкового законодавства ТОВ «Медхауз Свіс ГМБХ», не нараховувались додаткові податкові зобов`язання, а станом на 23 серпня 2022 року підприємство не мало податкового боргу чи іншої заборгованості та не отримувало податкових повідомлень-рішень про обов`язок сплати коштів або внесення змін до звітності.

Щодо протоколу огляду від 19 липня 2022 року, якими оглянуто первинну фінансово-господарську документацію ТОВ «Медхауз Свіс ГМБХ», на який посилається прокурор, вказує, що слідчому судді був наданий протокол огляду від 19 липня 2022 року, згідно якого було проведено огляд сайту UA Опендатабот «сервіс моніторингу реєстраційних даних українських компаній та судового реєстру для захисту від рейдерських захоплень і контролю контрагентів».

Також зауважує, що стороною захисту надано лист ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 23 серпня 2022 року №42782/6/04-36-13-05-10, який досліджений та взятий до уваги слідчим суддею.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Захисник ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилався на обґрунтованість висновків, викладених в ухвалі слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУНП у місті Києві проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000324 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212, частиною третьою статті 212, частиною третьою статті 209 КК України.

22 липня 2022 року слідчим СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_10 повідомлено ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212, частиною третьою статті 209 КК України.

04 серпня 2022 року ОСОБА_9 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою статті 212, частиною третьою статті 209 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру від 22 липня 2022 року ОСОБА_9 інкриміновані:

- умисне ухилення від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах, вчиненого за попередньою змовою групою осіб;

- використання майна, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо, повністю одержано злочинним шляхом, за попередньою змовою групою осіб.

З тексту повідомлення про підозру вбачається, що директор ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ» ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами, з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року документально оформив з 26 фізичними особами-підприємцями господарські відносини без мети реального настання правових наслідків, з метою зменшення розміру податку на прибуток ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ». У цей же період він, як директор ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ», здійснив виплати 26 фізичним особам-підприємцям на суму 38 754 637, 12 грн., внаслідок чого занижений податок на прибуток підприємства на суму 6 975 834,68 гривень у період з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року.

Крім того, з 1 кварталу 2021 по 1 квартал 2022 ОСОБА_9 , будучи директором ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ», за попередньою змовою з співвласником ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ» ОСОБА_11 , діючи умисно, після надходження на поточний рахунок ТОВ «Медхауз Свіс ГМБХ» № НОМЕР_1 , який відкритий у АТ «ОТП Банк», грошових коштів у розмірі 38 754 637,12 грн, усвідомлюючи незаконність одержання частини вищезазначених коштів внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, передбаченого частиною другою статті 212 КК, здійснили легалізацію грошових коштів внаслідок перерахування їх на розрахункові рахунки 26 фізичних осіб-підприємців.

Отже, з 1 кварталу 2021 по 1 квартал 2022 року ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , перебуваючи в офісному приміщенні за місцем знаходження ТОВ «Медхауз Свіс ГМБХ», а саме за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 53, з метою надання правомірного вигляду отримання вказаних коштів та їх використання, здійснили фінансові операції з коштами на загальну суму 38 754 637,12 грн, у тому числі з коштами, щодо яких фактичні обставини свідчать про їх одержання злочинним шляхом, а саме внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, перерахувавши їх у рамках здійснення господарської діяльності.

З повідомлення про нову підозру від 04 серпня 2022 року вбачається, що до викладених у повідомленні про підозру від 22 липня 2022 року обставин додано відомості щодо умисного ухилення ОСОБА_9 від сплати податків, що входять до системи оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вказаних обставин директор ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ» ОСОБА_9 з 17 грудня 2019 року по 12 червня 2020 року, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами, вчинив умисне ухилення від сплати ввізного мита та податку на додану вартість в особливо великих розмірах, що входять у систему оподаткування, шляхом ввезення поза митним контролем на територію України товарів медичного призначення окремих підкатегорій УКТЗЕД на загальну суму 846 119 817,80 грн, які у подальшому продано контрагентам ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ». Внаслідок цього до бюджету не сплачені ввізне мито на суму 29 058 039,84 грн та податок на додану вартість (7%) на суму 59 077 711,02 грн, тобто на загальну суму 88 135 750,87 грн.

17 червня 2025 року захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив скасувати повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_9 від 22 липня 2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 27, частиною другою статті 212, частиною третьою статті 209 КК України, яке вручено у кримінальному провадженні №0000324 від 18 червня 2020 року (матеріали відносно ОСОБА_9 виділені у кримінальне провадження №0000727 від 29 вересня 2022 року); скасувати повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_9 від 04 серпня 2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 27, частиною другою статті 212, частиною третьою статті 209, частиною третьою статті 27, частиною третьою статті 212 КК України, яке вручено у кримінальному провадженні №0000324 від 18 червня 2020 року (матеріали відносно ОСОБА_9 виділені у кримінальне провадження №0000727 від 29 вересня 2022 року).

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2025 року скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на повідомлення про підозру - задоволено.

Скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 22 липня 2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212, частиною третьою статті 209 КК України, у кримінальному провадженні №0000324 від 18 червня 2020 року (матеріали відносно ОСОБА_9 виділені у кримінальне провадження №0000727 від 29 вересня 2022 року).

Скасовано повідомлення про нову підозру ОСОБА_9 від 04 серпня 2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 209, частинами другою, третьою статті 212 КК України, у кримінальному провадженні №0000324 від 18 червня 2020 року (матеріали відносно ОСОБА_9 виділені у кримінальне провадження №0000727 від 29 вересня 2022 року).

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає вказане рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, дійшов висновку, що вона не містить відомостей про порушення слідчим, прокурором інших вимог закону, визначених Главою 22 КПК України, а саме положень статей 276, 278 КПК України щодо конкретного випадку повідомлення про підозру та порядку його вручення, а дослідження повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 22 липня 2022 року та повідомлення ОСОБА_9 про нову підозру від 04 серпня 2022 року дає підстави стверджувати, що вони за своїм змістом та формою відповідають вимогам статті 277 КПК.

Враховуючи викладене, слідчий суддя мав вирішити чи необхідно при оскарженні повідомлення про підозру перевіряти достатність доказів для підозри чи лише обмежитись перевіркою дотримання вимог Глави 22 КПК України щодо змісту повідомлення про підозру та виконання процесуальних формальностей, пов`язаних із підписанням та врученням повідомлення про підозру (питання про межі предмету перевірки).

Регламентуючи можливість оскарження повідомлення про підозру в рамках судового контролю, КПК України не встановлює будь-яких правил або обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею повідомлення про підозру. Разом з тим, загальні засади кримінального провадження свідчать про те, що при вирішенні цього питання мають бути враховані: 1) підозра має ґрунтуватися на допустимих доказах; 2) обов`язок захисника забезпечувати з`ясування обставин, які спростовують підозру; 3) строк, після спливу якого дозволяється оскаржувати повідомлення про підозру; 4) вимоги щодо оцінки доказів слідчим суддею.

Згідно пункту 18 частини першої статті 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Відповідно до частини третьої статті 17 КПК України підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Положеннями статті 47 КПК України встановлено, що захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, та з`ясування обставин, які спростовують підозру, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного.

З огляду на положення частини першої статті 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Положення частини третьої статті 17, частини першої статті 47, частини першої статті 94, пункту 3 частини першої статті 276 КПК України дають підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Таку перевірку слідчий суддя здійснює виключно з метою судового контролю за дотриманням саме прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Встановлення двомісячного строку, після якого дозволяється оскаржити повідомлення про підозру у вчиненні злочину, має на меті надати період, за збігом якого слідчий суддя зможе встановити чи укріпилася така підозра, чи стала спростованою. Саме тому лише після спливу цього строку є доцільним та можливим здійснити судовий контроль за наявністю достатніх доказів для підозри.

Так, системний аналіз норм КПК України та практики Європейського Суду з прав людини свідчить про наявність в КПК України понять, які відповідають різним стандартам доказування (переконання) достатніх підстав (доказів), обґрунтованої підозри, поза розумним сумнівом.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 276 КПК України повідомлення про підозру передбачає дотримання стандарту наявності достатніх доказів.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/або можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання у права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Отже, застосування такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомлення її про підозру та терміну здійснення ефективного розслідування.

У разі, коли повідомлення про підозру спричиняє лише виникнення обов`язків підозрюваного, які передбачені пунктами 1 та 3 частини сьомої статті 42 КПК України, та не тягне для нього інших обмежень, наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення може досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування, необхідного для виправдання зазначеного вище втручання в права, свободи і законні інтереси людини.

Крім того, з моменту повідомлення особі про підозру, вона набуває статусу підозрюваного. Оскільки обсяг процесуальних прав підозрюваного, визначений статтею 42 КПК України, значно більший, ніж у особи, якій таке повідомлення ще не вручене, вона набуває можливостей активно себе захищати, відстоювати свою позицію в кримінальному провадженні. Отже з моментом повідомлення особі про підозру фактично пов`язується початок реалізації принципу змагальності в кримінальному процесі.

У зв`язку з викладеним, пункт 3 частини першої статті 276 КПК України закріплює обов`язок, а не право здійснити повідомлення про підозру, адже неповідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення при наявності достатніх доказів для цього тягне порушення таких загальних засад кримінального провадження, як забезпечення права на захист та змагальність сторін.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина п`ята статті 9 КПК України). Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30 серпня 1990 року (заяви №№12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04).

Ураховуючи, що стандарт достатніх доказів є нижчим ніж стандарт обґрунтованої підозри, для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Так, при розгляді скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя має оцінити достатність та належність доказів лише стосовно того чи має місце переконання за стандартом достатності доказів для цілей повідомлення про підозру. Здійснюючи судовий контроль під час оскарження повідомлення про підозру, слідчий суддя не наділений повноваженням здійснювати перевірку обґрунтованості підозри і встановлювати в діях підозрюваного склад того чи іншого злочину.

Колегія суддів уважає, що зазначені вимоги слідчим суддею дотримані.

Перевіряючи клопотання слідчого на предмет обґрунтованості повідомленої ОСОБА_9 підозри та нової підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою статті 212, частиною третьою статті 209 КК, слідчий суддя дійшов висновку, що досліджені слідчим суддею докази на обґрунтування повідомленої підозри не підтверджують поза розумним сумнівом викладені у повідомленні про підозру та у повідомленні про нову підозру відомості.

Слідчим суддею встановлено, що органами Державної податкової служби України не виявлено порушень податкового законодавства ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ», не нараховувались додаткові податкові зобов`язання, а станом на 23 серпня 2022 року підприємство не мало податкового боргу чи іншої заборгованості та не отримувало податкових повідомлень-рішень про обов`язок сплати коштів або внесення змін до звітності, у зв`язку з чим твердження сторони обвинувачення про оформлення господарських відносин без мети реального настання правових наслідків ґрунтуються на припущеннях і не підтверджуються фактичними обставинами та документами.

Так, слідчим суддею враховано наданий стороною захисту лист ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 23 серпня 2022 року №42782/6/04-36-13-05-10, згідно якого Головне управління ДПС у Дніпропетровській області повідомляє, що станом на 23 серпня 2022 року ТОВ «МЕДХАУС СВІС ГМБХ» () не має податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої реструктуризованої), контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи; висновок комплексної економічно-товарознавчої судової експертизи від 16 червня 2023 №10145, яка спростовує версію сторони обвинувачення про безтоварність операцій, а також несплату обов`язкових платежів до державного бюджету.

Окрім того, слідчим суддею при розгляді скарги на повідомлення про підозру прийнято інформацію про рішення №3 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 19 квітня 2022 року, згідно якого притягнуто судового експерта ОСОБА_12 до дисциплінарної відповідальності у виді тимчасового зупинення дії свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта №1590 за експертною діяльністю 11.1 - дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності строком на 3 (три) місяці у зв`язку із вчиненням встановлених порушень при проведенні експертизи від 04 серпня 2022 року №22-38СЕЕ; рішення №4 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 19 квітня 2022 року, згідно якого притягнуто судового експерта ОСОБА_13 до дисциплінарної відповідальності у виді попередження за складання висновку експерта від 18 липня 2022 року №22/07/15/13 ДКП. Судовий експерт ОСОБА_13 визнав вину у вчиненні встановлених порушень при проведенні даної експертизи, які у своїй сукупності, за відсутності заперечень сторін з приводу їх змісту, свідчать про відсутність підстав для повідомлення про підозру та про нову підозру на момент вчинення відповідних процесуальних дій.

Про вказане, зазначено в запереченнях захисника ОСОБА_7 на апеляційну скаргу прокурора.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали скарги в межах своєї компетенції, слідчий суддя вивчивши матеріали кримінального провадження обґрунтовано задовольнив скаргу адвоката ОСОБА_7 та скасував повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 22 липня 2022 року та повідомлення ОСОБА_9 про нову підозру від 04 серпня 2022 року у кримінальному провадженні №0000324 від 18 червня 2020 року (матеріали відносно ОСОБА_9 виділені у кримінальне провадження №0000727 від 29 вересня 2022 року), за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212, частиною третьою статті 212, частиною третьою статті 209 КК України.

Звертаючись з апеляційною скаргою на вказану ухвалу слідчого судді та порушуючи питання про скасування ухвали слідчого судді, прокурором не наведено обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення та не надано доказів на спростування викладених в ухвалі відомостей.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212, частиною третьою статті 212, частиною третьою статті 209 КК України обґрунтовується зібраними доказами, а саме: протоколом огляду від 19 липня 2022 року; висновком експерта №22/07/15/13ДКП від 18 липня 2022 року; висновком експерта №22-38/СЕЕ від 04 серпня 2022 року та іншими матеріалами кримінального провадження, не спростовують правильність висновків слідчого судді про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів вчинення інкримінованих ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у повідомленні про підозру та у повідомленні про нову підозру.

Доводи прокурора, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя під час розгляду скарги на повідомлення про підозру діяв у межах своїх повноважень та оцінив достатність та належність доказів лише стосовно того чи має місце переконання за стандартом достатності доказів для цілей повідомлення про підозру.

Інші доводи прокурора висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Київської міської прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4