Провадження № 1-кп/522/2206/26
УХВАЛА

09 лютого 2026 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0001560 від 31.08.2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсона Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

В подальшому Указами Президента України та відповідними законами воєнний стан неодноразово продовжувався.

В останній раз, згідно Указу Президента України від 14 липня 2025 року № 478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 року по теперішній час безперервно діє воєнний стан.

Установлено, що 27.04.2022 громадянин УкраїниОСОБА_3 призваний на військову службу за загальною мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений до ВЧ НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( по стройовій частині) від 27.04.2022 № 98 ОСОБА_3 призначено на посаду рульового-сигнальника команди транспортних засобів ВЧ НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення, а ОСОБА_3 , вважається таким, що справи та посаду прийняв, та приступив до виконання службових обов`язків.

Надалі, наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.10.2023 № 35-РС ОСОБА_3 присвоєно військове звання «старшина 1 статті».

Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 28.12.2024 №327 військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_3 , який самовільно залишив попереднє місце служби зараховано до списків тимчасово прибулого до особового складу ВЧ НОМЕР_3 .

Відповідно до наказу командувача Військово-Морських сил ЗСУ (по особовому складу) № 393-РС ОСОБА_3 призначено на посаду сержанта резерву взводу резерву сержантського складу роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_3 .

Надалі, наказом командира ВЧ НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 30.12.2024 №329 старшину 1 статті ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення, а ОСОБА_3 , вважається таким, що справи та посаду прийняв, та приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно вимог п.п. 1-5 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Проходячи військову службу, ОСОБА_3 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді командира морського катеру 1 групи протимінної боротьби 1 команди протимінної боротьби загону спеціального призначення з протимінної боротьби військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старшина 1 статті», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України,діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 16.07.2024 не з`явився вчасно без поважних причин до на службу до місце розташування військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_3 (більш точне розташування не вказується у зв`язку із введенням на території України воєнного стану), та ухилявся від проходження військової служби до 27.12.2024, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, за кваліфікуючими ознаками: нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді сержанта резерву взводу резерву сержантського складу роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_3 , у військовому званні «старшина 1 статті», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України,діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 01.01.2025 приблизно о 09 год. 00 хв. самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_3 , яка розташовується за адресою: АДРЕСА_3 (більш точне розташування не вказується у зв`язку із введенням на території України воєнного стану), та ухилявся від проходження військової служби до 08.09.2025, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, за кваліфікуючими ознаками: нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

09.02.2026 року у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 надали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Наразі ОСОБА_3 має бажання та намір продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , у зв`язку з чим звернувся до командування вище вказаної військової частини.

Командиром військової частини НОМЕР_4 надано згоду на продовження військової служби ОСОБА_3 у вказаній військовій частині.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження відносно нього.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Суд встановив, що 24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на цей час.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України раніше не притягувався.

Наразі ОСОБА_3 має бажання та намір продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , у зв`язку з чим звернувся до командування вище вказаної військової частини.

З письмової згоди №182/13092 від 14.10.2025 року командира військової частини НОМЕР_4 вбачається, що командування військової частини НОМЕР_4 відповідно до положень ч. 5 ст. 401 КК України надає згоду на продовження проходження військової служби ОСОБА_3 у військовій частині НОМЕР_4 .

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що є всі підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст.ст. 284, 285, 288, 371, 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0001560 від 31.08.2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Закрити кримінальне провадження №0001560 від 31.08.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили, прибути до Військової частини НОМЕР_4 .

Зобов`язати командира уповноваженої військової частини НОМЕР_4 , після набрання цією ухвалою суду законної сили, забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, уповноваженій службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_3 та командиру уповноваженої Військової частини НОМЕР_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде складено та проголошено 11.02.2026 року о 14 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_1