УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу та

призначення справи до судового розгляду

Справа № 495/7597/17

Номер провадження 1-кп/495/51/2026

05 травня 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, серед яких ч. 3 ст. 307 КК України санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, а також просив врахувати існуючи ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, що в ньому наведені та продовжити запобіжний захід строком на 60 днів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Інші учасники також не заперечували щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніш не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі понад п`ять років, за станом здоров`я може триматися під вартою, не працює, має постійне місце проживання, застосований до нього раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не порушував у зв`язку з відсутністю об`єктивної можливості такого порушення, що не залежало від його волі, а також те, що ОСОБА_6 має реальну можливість переховуватись від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню, що не надасть можливості забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання процесуальних рішень, суд прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню та обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити на строк шістдесят днів.

Суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також існувати не перестали.

З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ст. 177, 178, 183, 197, 199 КПК України, суд прийшов до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком, що не перевищує шістдесят днів у зв`язку з чим клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 3 ст. 307 КК України підлягає задоволенню.

Щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З січня 2026 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3328,00 гривень.

Частиною 4 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_6 розміру застави, суд окрім вимог ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain).

З урахуванням особливої суспільної небезпеки кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, та з урахуванням особи обвинуваченого, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності призводить до висновку про необхідність застосування застави у розмірі більшому, ніж визначено ч. 2 п. 5 ст. 182 КПК України, тобто понад 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи доведені стороною обвинувачення обставини, у випадку внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд у зазначеному кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні.

Усі інші учасники кримінального провадження не заперечували в підготовчому судовому засіданні проти призначення судового розгляду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Білгород-Дністровському міськрайонному суду Одеської області, підстав для його закриття чи зупинення немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.

Підстави для розгляду кримінального провадження в закритому судовому засіданні, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення судового розгляду не заперечували, клопотань які б перешкоджали призначенню судового розгляду не заявили.

Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Керуючись статтями 131-213, 176-178, 181, 193, 194, 196, 291, 314-316, 372, КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор» строком, що не перевищує 60 діб, який діє по 03.07.2026 включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 832 000,00 гривень (вісімсот тридцять дві тисячі гривень 00 копійок).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі міста Білгород-Дністровський Одеської області та Білгород-Дністровського району без дозволу суду, а також повідомляти його про зміну свого проживання;

- з`являтися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за викликом;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватися зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_6 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльській слідчий ізолятор».

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме те, що застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави складає 2 місяці.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у відкритому судовому засіданні у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 13.05.2026 об 14:00 годині.

Розгляд кримінального провадження проводити у складі трьох професійних суддів.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.05.2026 о 16:50 годині.

Головуюча судді ОСОБА_13

Суддя ОСОБА_14

Суддя ОСОБА_15