Справа № 953/2744/26
н/п 1-кс/953/1461/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001888 від 21.01.2026 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мінськ Республіка Білорусь, громадянин Республіки Білорусь, освіта вища, одружений, має доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, не судимий, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст. 263 КК України,

встановив:

Як вбачається з матеріалів клопотання, відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №140 від 18.06.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначений на посаду командира розвідувального взводу 1 штурмового батальйону на всі види забезпечення та вважається таким, що приступив до виконання службових обов`язків. 25.10.2025 відповідно до наказу №273 ОСОБА_6 вибув з ВЧ НОМЕР_1 у щорічну основну відпустку з 25.10.2025 по 10.11.2025. Згідно з наказу №6339 від 29.10.2025 у зв`язку з загостренням бойової обстановки, сержанту ОСОБА_6 припинена щорічна відпустка з 30.10.2025 та останнього зобов`язано протягом доби з моменту доведення, але не пізніше 21:00 30.10.2025 прибути в розташування 1 штурмового батальйону для виконання службових (бойових) завдань. Однак, ОСОБА_6 вирішив стати на злочинний шлях, діючи умисно, в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин та незаконно вирішив ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд. Так, ОСОБА_6 у період з 31.10.2026 по 06.11.2025, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами розташування особового складу ВЧ НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

Крім того, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у невстановлений день, час, місці та спосіб, але не пізніше 14.03.2026, в порушення вимог п.1 Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998, без передбаченого законом дозволу незаконно придбав 3 корпуси гранати типу Ф-1 з маркуванням, яке не читається, РГО (корпус гранати поєднані з підшивачем УДЗ), з маркуванням «РГО80/14/89» та маркуванням на важелі підривача УДЗ «УДЗ 350 90 - _3_-89» та 2 підривача УЗРГМ 2з маркуваннями «21 79 УЗРГМ 2 УЗЧП 386 178 79» та «44-83 УЗРГМ 2 УЗЧП 386-117-83», набої калібру 5,45 у кількості 347 шт., набої калібру 5,56 171 шт. та зберігав у підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_1 .

14.03.2026 о 19:48 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затриманий у порядку ст.208 КПК України.

15.03.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст.263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий, прокурор посилались на тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_6 , наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали. Слідчий пояснила, що дружина ОСОБА_6 перебуває вдома, працює онлайн та опікується донькою. Прокурор просив не визначати застави.

Підозрюваний та захисник проти клопотання заперечували, посилаючись на недоведеність ризиків, необґрунтованість підозри. Підозрюваний у порядку ст.206 КПК України повідомив, що насильство до нього не застосовувалось. Вину не визнав. Пояснив, що інкриміновані йому злочини є сфальсифікованими. Він хотів піти від ОСОБА_7 та повідомив про це у серпні 2025 року. ОСОБА_8 на його звернення відмовився його звільнити згідно п.8 Контракту. Він звернувся у жовтня 2025 року до Командира сухопутних військ з рапортом про звільнення. Перед відпусткою здав усе майно та посаду. Йому нічого не видали. Його мали звільнити з 07.11.2025. Він проходив медичний огляд з 30.10.2025 по 07.11.2025 амбулаторно. Потім прийшов наказ про звільнення і тому він з 07.11.2025 вже не мав повертатись до ВЧ. Боєприпаси не його. Підвалом користувались сторонні особи і його побратим, прізвище не знає позивний « ОСОБА_9 », приніс та зберігав в підвалі боєприпаси. Вилучені кошти призначались для придбання для 125 бригади тягачів, автомобілів, мобільних казарм та ін. куди він збирався повертатись на службу та пройшов медичний огляд у першому рекрутинговому центрі.

Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується: витягами з наказів ВЧ №7400 №140 від 18.06.2025, №273 від 25.10.2025, №6339 від 29.10.2025, №6367 від 31.10.2025, №6529 від 10.11.2025; доповіддю про факт самовільного залишення ВЧ НОМЕР_1 сержантом ОСОБА_6 №1687/2/27499 від 31.10.2025; поясненнями ОСОБА_10 від 12.11.2025, ОСОБА_11 від 01.11.2025, ОСОБА_12 від 01.11.2025; актом службового розслідування від 11.11.2025 ВЧ НОМЕР_1 ; військом квитком серії НОМЕР_2 від 01.09.2024; контрактом про проходження іноземцями та особами без громадянства військової служби у ЗСУ на посадах осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу від 16.02.2024; поясненням свідків ОСОБА_13 від 11.02.2026, ОСОБА_10 від 12.02.2026, ОСОБА_14 від 12.02.2026, ОСОБА_11 від 12.02.2026; протоколом обшуку від 14.03.2026; договором найму (оренди) нерухомого майна від 23.10.2021; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №245 від 14.03.2026; довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених матеріалів від 14.03.2026; актом знешкодження вибухових матеріалів №101 від 14.03.2026.

Також слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Втім, ризик передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, як, - перешкоджати кримінальному провадженню шляхом вчинення самокалічення або симулювати хвороби, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства, що свою чергу призведе до неявки підозрюваного до слідства та відповідно, необґрунтованого затягування строків досудового розслідування, фактично описаний слідчим як ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а тому є необґрунтованим.

З урахуванням викладеного, при вирішенні питання застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 тяжких кримінальних правопорушень; покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, вважає, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не достатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а тому застосовує до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.5 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 цієї статті.

Частиною 4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 109 -114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

Доводи сторони захисту підлягають перевірці на іншій стадії кримінального провадження, а саме при судовому розгляді забезпеченню проведення якого у майбутньому і покликаний запобіжний захід, що застосовується.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування до 12 травня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання особи під вартою її близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому ст. 111,112 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________2026 _____________________

ОСОБА_6