Провадження № 1-кс/761/889/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, із застосуванням відеоконференцзв`язку, скаргу ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 206 КПК України, -

в с т а н о в и в:

14 квітня 2026 року скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, поданою в порядку ст. 206 КПК України, обґрунтовуючи її тим, що ОСОБА_3 у місці його утримання неодноразово піддавався фізичному насильству. При цьому на даний момент в мережі інтернет наявні погрози ОСОБА_3 фізичною розправою. Крім того, ОСОБА_3 просить зобов`язати внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 346 КК України.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 підтримали скаргу з підстав у ній наведених та просили задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши думку скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , дослідивши скаргу та додані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; законності, згідно з яким під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, яким встановлено, що ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно ч. 6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також, органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню злочинів. Рішення про застосування заходів безпеки може бути прийнято слідчим суддею у випадках, передбачених статтею 206 КПК України.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що взятих під варту осіб тримають у маломісних або загальних камерах. Як виняток, з метою збереження таємниці досудового розслідування, захисту ув`язнених від можливих посягань на їх життя, запобігання вчиненню ними нового кримінального правопорушення, забезпечення національної чи громадської безпеки, чи за наявності на те медичних підстав за відповідним рішенням слідчого, який здійснює досудове розслідування, чи начальника установи попереднього ув`язнення, погодженим з прокурором, їх можуть тримати в одиночних камерах або у маломісних камерах з дотриманням вимог ізоляції, зазначених у цих рішеннях. Тримання в одиночних камерах неповнолітніх не допускається, а в разі виникнення загрози їх життю вони переводяться до іншої маломісної або загальної камери. Особи, взяті під варту, які досягли вісімнадцятирічного віку, тримаються в камерах окремо від неповнолітніх та повнолітніх осіб до досягнення ними двадцяти двох років.

Згідно ст. 19 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» безпека осіб, які перебувають в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах або у місцях із спеціальним режимом тримання, забезпечується заходами, зазначеними у статтях 8, 11, 15, 16 цього Закону, за винятками, що випливають з вимог режиму їх тримання. Додатково до них можуть застосовуватися також такі заходи: а) переведення до іншої установи виконання покарань чи слідчого ізолятора або в інше місце із спеціальним режимом тримання; б) окреме тримання.

У відповідності до п. 7 розділу ІІ Порядку здійснення заходів щодо забезпечення безпеки осіб, які тримаються в установах виконання покарань та cлідчих ізоляторах, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25 квітня 2017 року № 1408/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2017 року за № 550/30418, начальник слідчого ізолятора або установи виконання покарань, де знаходиться особа, взята під варту, або засуджений, яка (який) бере участь у кримінальному судочинстві і щодо якої (якого) здійснюються заходи безпеки, встановлює перелік необхідних заходів і способів їх реалізації, керуючись при цьому конкретними обставинами справи і необхідністю усунення існуючої загрози.

На підставі викладеного, беручи до уваги твердження скаржника ОСОБА_3 про наявність в мережі інтернет інформації, що в певному контексті у стороннього спостерігача може створити уявлення про наявність певного ступеню реальності висловлених погроз ОСОБА_3 фізичною розправою, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання, а саме в частині зобов`язання начальника Державної установи «Київський слідчий ізолятор» посилити під час перебування ОСОБА_3 під вартою необхідні заходи для забезпечення безпеки останнього згідно із законодавством.

З приводу звернення із повідомленням щодо відповідних фактів погроз до правоохоронного органу, то слідчий суддя, в порядку ст. 206 КПК України, вважає за необхідне доручити СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві провести перевірку доводів та обставин, викладених в клопотанні ОСОБА_3 від 14 квітня 2026 року, про результати якої повідомити Шевченківський районний суд м. Києва та скаржника.

Що стосується порушеного у скарзі питання про зобов`язання уповноваженої особи органу досудового розслідування внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення та визнання ОСОБА_3 потерпілим у вказаному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що в рамках здійснення розгляду скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, він не наділений процесуальними повноваженнями приймати рішення про зобов`язання уповноваженої особи органу досудового розслідування внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з чим у цій частині скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7-9, 206, 309, 532 КПК України, ст.ст. 3, 19 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», ст. 8 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 206 КПК України - задовольнити частково.

Зобов`язати начальника Державної установи «Київський слідчий ізолятор» посилити під час перебування ОСОБА_3 під вартою необхідні заходи для забезпечення безпеки останнього згідно із законодавством.

Доручити СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві провести дослідження фактів, викладених в клопотанні ОСОБА_3 від 14 квітня 2026 року, про результати якої повідомити Шевченківський районний суд м. Києва та скаржника.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1