Справа № 755/1904/26
№ 1-кс/755/439/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Яхнівці, Волочиського р-ну, Хмельницької обл., українцю, громадянину України, з вищою освітою, працюючому офіційно директором ТОВ «Креатив Груп», інваліду 3-ї групи, одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, у кримінальному проводженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 06.02.2026 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 .

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до примітки 1 п. 1 ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом. Згідно з вказаною нормою працівники патрульної поліції є службовими особами.

Крім того, відповідно до положень ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи: органів Національної поліції (стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Згідно із вказаними нормами, працівники патрульної поліції є службовими особами.

У ході досудового розслідування встановлено, що 06.02.2026 року патрульний екіпаж «Рубін-208» Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, у складі інспектору взводу № 1 роти № 1 батальйону № 4 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) ОСОБА_8 , інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) ОСОБА_9 з 05.02.2026 року до 06.02.2026 року, перебував на чергуванні на території Дніпровського району міста Києва.

У ході патрулювання, 06.02.2026 року, близько 00 години 40 хвилин, ОСОБА_9 зателефонував заступник командира роти Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_10 , якому попередньо зателефонували працівники відділу ВМАЗ ДПП та повідомили, що ними за адресою: м. Київ, Бориспільське шосе, поворот на лісництво, виявлено громадянина, який, керуючи транспортним засобом, мав виражені ознаки алкогольного сп`яніння.

У подальшому, патрульний екіпаж «Рубін-208» прибув за вищевказаною адресою, де було виявлено транспортний засіб, а саме автомобіль марки «SEAT», моделі «TOLEDO», д.н.з. « НОМЕР_1 » та водія вищевказаного транспортного засобу громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на місці з очевидними ознаками алкогольного сп`яніння, що проявлялися у поведінці, що не відповідає обстановці, порушенні координації рухів, різкому запаху алкоголю з порожнини рота та порушенні мови.

Надалі, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України та Міністерство охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року. Водій від проходження огляду на місці відмовився, при цьому, висловив згоду пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, як це передбачено вказаними нормативно-правовими актами. У подальшому, громадянин ОСОБА_5 , розуміючи подальші несприятливі наслідки для себе, почав пропонувати неправомірну вигоду працівникам патрульної поліції відносно себе, за для уникнення від складання матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме, ним були висловлені фрази: «можна підполковника простить», на що йому було поставлено уточнююче запитання: «якого підполковника?». У відповідь водій повідомив, що його, після чого, уточнив: «за долари». Зрозумівши суть пропозиції, працівник УПП у м. Києві ДПП поліцейський ОСОБА_9 попередив ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, та роз`яснив, що за пропозицію, а також, надання неправомірної вигоди службовій особі, зокрема, працівникам поліції, настає кримінальна відповідальність. Надалі, будучи неодноразово попереджений про кримінальну відповідальність, ОСОБА_5 умисно, з метою уникнення притягнення адміністративного правопорушення, незважаючи на неодноразові попередження від працівника патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_9 , продовжував свої дії задля уникнення адміністративної відповідальності, а саме, після прибуття до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан сп`яніння, під час спілкування з працівниками поліції громадянин ОСОБА_5 висловив наступну фразу: «права віддайте, закриєм це діло і я вам сто доларів дам».

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, висловив пропозицію службовій особі, а саме працівнику Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_9 , надати неправомірну вигоду у розмірі 100 (ста) доларів США за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

06 лютого 2026 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а саме, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за яке передбачено максимальне покарання позбавлення волі на строк до 4 (чотирьох) років, а також, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків є те, що підозрюваний, маючи в розпорядженні відомості свідків, шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також, практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому, зазначивши, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, з метою примушування їх до відмови від дачі показань, у зв`язку з чим, є доцільним застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_5 вину визнає, надає показання, зокрема, прохав долучити характеризуючі матеріали.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думки прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поряд з цим, положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою Цієї статті.

Стаття 176 КПК України регламентує, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження за клопотанням прокурора.

Крім того, вимогами ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий мотивує клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Так, відповідно до практики Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, 8eгieз А, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, що виправдати подальше розслідування або звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Будь-яка особа стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального правопорушення.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені в клопотанні слідчого дані, з урахуванням долучених до клопотання доказів, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_11 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Заслухавши думки прокурора, захисника та підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також, на конкретні обставини кримінального провадження та його особу, у зв`язку з чим, приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись, ст. ст. 3, 176-178, 181, 184, 194, 196, 198, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду залежно від стадії кримінального провадження, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до місць укриття чи бомбосховища з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, у межах строку досудового розслідування, тобто до 06 квітня 2026 року включно.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, а саме, кожного четверга до слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 ; не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному провадженні.

Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: