Справа № 274/1385/26
Провадження № 1-кс/0274/299/26
Ухвала

Іменем України

23.02.2026 року м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Бердичева Житомирської області, неодруженому, непрацюючому, інваліду 2-ї групи, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимому,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000122 від 22.02.2026 р.,

в с т а н о в и в :

Ст.слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000122 від 22.02.2026 р., терміном на 60 днів, із покладенням на нього обов"язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, а саме: у відкритому викраденні чужого майна, поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров"я, вчиненому в умовах воєнного стану (грабіж), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Також орган досудового розслідування у клопотанні посилається на ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, враховуючи дані щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого він підозрюється, міру покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, якому відомо дані свідків у вказаному кримінальному провадженні, тому існують ризики того, що під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання цим ризикам.

Відомості за вказаним фактом було внесено 22.02.2026 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 та розпочате досудове слідство.

22.02.2026 р. о 12:10 год в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.02.2026 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор у своєму виступі підтримав клопотання слідчого з підстав, зазначених в ньому, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні у своєму виступі щодо задоволення клопотання слідчого у вигляді цілодобового домашнього арешту не заперечили.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Також Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» наголошує, що, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000122 від 22.02.2026 р.

22.02.2026 р. о 12:10 год в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.02.2026 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 22.02.2026 р. близько 11 години ОСОБА_5 зайшов до приміщення кабінету № 5 будівлі КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердичівської міської ради, де в той момент перебувала ОСОБА_7 . Перебуваючи в приміщенні кабінету № 5 будівлі КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердичівської міської ради, ОСОБА_5 побачив на столі мобільний телефон марки «Nokia 105» в корпусі синього кольору, споряджений сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з № НОМЕР_1 , який належить КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердичівської міської ради. В цей час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння вказаним мобільним телефоном, реалізуючи який, він підійшов до столу та хотів взяти його зі столу. Але ОСОБА_7 , намагаючись завадити ОСОБА_5 заволодіти мобільним телефоном, взяла його в свою праву руку. Але останній, продовжуючи свої злочинні дії та долаючи опір ОСОБА_7 , схопив її своєю правою рукою за кисть лівої руки, заподіявши при цьому останній тілесні ушкодження у вигляді забою лівої кисті, що змусило ОСОБА_7 відпустити мобільний телефон. Після чого ОСОБА_5 , утримуючи мобільний телефон марки «Nokia 105» в корпусі синього кольору, споряджений сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з № НОМЕР_1 , що належить КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердичівської міської ради, яке відкрито викрав, з місця вчинення злочину втік та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 заподіяв КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердичівської міської ради матеріальної шкоди на загальну суму 799,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна, поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров"я, вчиненому в умовах воєнного стану (грабіж), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- рапортом ЧЧ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області від 22.02.2026 р., згідно якого надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 22.02.2026 р. до Бердичівського РВП надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що близько 11 год ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні кабінету № 5 КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги Бердичівської міської лікарні", що за адресою: м. Бердичів, вул. Житомирська, 44/2, відкрито викрав мобільний телефон марки "Нокіа 105" із сім-картою, належний КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердичівської міської ради;

- протоколом огляду місця події від 22.02.2026 р., згідно якого було оглянуто приміщення кабінету № 5 КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердичівської міської ради, що за адресою: м. Бердичів, вул. Житомирська, 44/2;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.02.2026 р.;

- протоколом впізнання за участю потерпілої ОСОБА_7 від 22.02.2026 р.;

- протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 від 22.02.2026 р.;

- протоколом усної заяви медичного директора КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердичівської міської ради ОСОБА_8 про відкрите заволодіння майном, належним підприємству;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.02.2026 р.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.02.2026 р.,

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального процесуального законодавства є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею враховується, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Враховується тяжкість покарання, у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні вказаного злочину (санкцією вказаної статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років).

Також слідчим суддею враховуються дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 , який неодружений, не працює, не має утриманців, проживає один, тобто ступінь соціальних зв`язків якого не є такою, яка б утримувала його за місцем його проживання. Є інвалідом II-ї групи.

Викладене свідчить про можливість існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду.

Також встановлено, що причетність підозрюваного ОСОБА_5 до скоєння вказаного злочину підтверджується показами свідків, останньому відомо дані вказаних свідків, місце їх проживання, оскільки до клопотання про обрання запобіжного заходу додано копії протоколів допитів вказаних свідків, тому підозрюваний ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на свідків з метою зміни наданих раніше ними показань та уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про можливість існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя також оцінив в сукупності обставини, визначені ст. 178 КПК України, та враховує дані щодо особи ОСОБА_5 , який має постійне місце реєстрації та проживання, раніше несудимий, має інвалідність II-ї групи.

Застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя вважає за доцільне обрати останньому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід буде достатнім та необхідним для забезпечення його належної процесуальної поведінки, та покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов"язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: заборонити підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати житло за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не спілкуватися зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 177, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов"язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- заборонити підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати житло за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не спілкуватися зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання.

Обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді, покладаються на підозрюваного, згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, на строк не більше двох місяців, тобто до 23 квітня 2026 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.

Згідно ст. 181 ч. 4 КПК України орган національної поліції зобов"язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1