Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4112/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/219/26
Категорія ч.2 ст.15, ч. 1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001196 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 21 липня 2025 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берестовець, Коростенського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

- за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

В строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення на один день позбавлення волі з 08.07.2017 до 21.12.2017.

Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати на проведення експертиз: судово-балістичної експертизи № 1/1370 від 29.09.2017 1781.64 грн., судово-балістичної експертизи № 1/1405 від 06.10.2017 593.22 грн., судово-балістичної експертизи № 1/1406 від 06.10.2017 593.22 грн.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді від 07.07.2017 № 1-кс/279/731/17 та від 11.07.2017 № 1-кс/279/737/17 - скасовано.

Питання про речові докази судом вирішено відповідно до ст. 100 КПК України та у апеляційній скарзі не оспорюється.

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд, 06.07.2017 року, в період часу з 18 години до 19 години, ОСОБА_6 , знаходився в с. Берестовець, Коростенського району, на березі природного ставку, де вживав спиртні напої з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 виник словесний конфлікт з приводу ловлі риби в ставку. Під час словесного конфлікту ОСОБА_6 висловив погрозу фізичною розправою всім присутнім та пішов в с. Берестовець Коростенського одному, а саме до будинку АДРЕСА_1 . Прийшовши до буднику, ОСОБА_14 , маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , взяв мисливську вогнепальну гладкоствольну зоброю ТОЗБ № 2578, та набої, які незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу, після чого з вказаною зброєю пішов до ставку, де ловили рибу ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , близько 19 години 30 хвилин 06.07.2017 року ОСОБА_6 прийшовши на берег вищевказаного ставку та в присутності ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , здійснив одночасно два постріли в бік ОСОБА_9 , внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді; вогнепальних ран передньої черевної стінки з проникненням в черевну порожнину, без ушкодження внутрішніх органів, пахвинної ділянки та верхньої треті лівого стегна, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, але свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, постановити новий, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Вважає, що суд не взяв до уваги всі докази по справі, а зокрема пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , що в нього не було умислу на вбивство, а постріл здійснив випадково, що підтверджено і слідчим експериментом.

Крім того, потерпілий ОСОБА_9 не пам`ятає обставини події та свідка ОСОБА_16 , яка підтвердила, що обвинувачений спіткнувся та здійснив випадковий постріл.

Вказує, що висновком балістичної експертизи не підтверджено, що було здійснено 2 постріли.

Сторона захисту наголошує, що у діях ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України.

Стверджує, що суд у вироку не вказав мотиву вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_9 до апеляційного суду не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

На думку колегії суддів проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у закінченому замаху на умисне вбивство обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку з такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав та пояснив, що знаходився в с. Берестовець на березі ставку, де вживав спиртні напої з трьома хлопцями. Під час вживання спиртних напоїв між ним та хлопцями виник словесний конфлікт з приводу ловлі риби в ставку. Хлопці вели себе агресивно. Він побоюючись за своє здоров`я пішов в с. Берестовець до свого буднику. Взяв мисливську вогнепальну гладкоствольну зброю та зарядив одним набоєм, після чого з вказаною зброєю пішов до ставку. На дорозі біля ставку була колія від машин. Він посковзнувся та впав. В цей момент стався постріл. Він злякався та втік. Цей постріл стався з необережності. Умислу на вбивство хлопців не мав.

Версію обвинуваченого про випадковий постріл підтвердила і свідок ОСОБА_16 , яка являється цивільною дружиною обвинуваченого, пояснила, що чоловік спотикнувся після чого пролунав постріл. Постріл був один.

Не дивлячись на невизнання вини ОСОБА_6 його показання про випадковість пострілу спростовуються сукупністю доказів безпосередньо досліджених судом та наведених у вироку.

Потерпілий ОСОБА_9 вказав, що всіх обставин не пам`ятає. Пам`ятає тільки, що з товаришами ОСОБА_17 та ОСОБА_18 були в Коростенському районі на рибалці. Пили багато спиртного. Був постріл і його поранено в ділянку живота та ноги.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що був на рибалці в 2017 року в селі Берестонець, Коростенського району. З ним були ОСОБА_9 та ОСОБА_19 , розклали стіл почали випивати, після чого прийшли місцеві повідомили, що не можна там рибалити, але вони також присіли біля них та випивали, їздили до одного по дрова, по горілку чи коньяк. Прийшов чоловік з рушницею та почав стріляти у сторону ОСОБА_20 , що за чоловік не пам`ятає. Яка причина була, що той чоловік розпочав стріляли йому не відома. Постріли було два. Стріляли в ОСОБА_20 , ОСОБА_21 в живіт. Швидку викликали хтось з них. А після пострілу прийшла жінка і забрала цього чоловіка. Сам постріл не бачив, але чув. Зброю бачив в руках чоловіка. Конфлікту з місцевими в них не було.

Свідок ОСОБА_10 повідомив, що подія відбулась на ставку в селі Берестонець. Був він, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . На ставку відбувся конфлікт, а саме словесна перепалка. Конфлікт відбувся між ОСОБА_23 і місцевим чоловіком. Кожен висловлював свою точку зору. Через деякий час пролунав постріл, якого він не бачив, тільки чув. Постріл був один. Жінка забрала в чоловіка, що стріляв, рушницю і його самого.

Винуватість ОСОБА_6 підтверджується і іншими доказами у справі, яким суд надав належну оцінку:

-протоколом обшуку та фото таблицею до нього від 07.07.2017 проведеного в домоволодінні ОСОБА_6 , в ході якого вилучені наступні речі: набір для чищення рушниці, 19 гвинтових патронів без маркування, гвинтовий патрон з маркуванням, пістолетний патрон, кулі, чоловічі штани, кепка, довідка про відбування покарання(т. 3, а. п. 96-105).

-висновком експерта № 206 від 14.08.2017 відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_9 встановлено, що у нього мали місце тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних ран передньої черевної стінки з проникненням у черевну порожнину та верхньої треті стегна, які утворились внаслідок дії вогнепальної зброї, зарядженої шротом, можливо при обставинах та в термін, вказаний у постанові, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя (т. 3 а.с. 146/148).

-висновком експерта № 1/1370 від 29.09.2017 відповідно до якого при проведенні судово-балістичної експертизи встановлено, що надані на експертизу предмети є мисливська вогнепальна гладкоствольна зброя ТОЗБ № 2578 1948 року випуску, та стріляна, з правого ствола даної рушниці, гільза від мисливського патрона 16 калібру (16/70) (т. 3 а.с. 159-168).

-висновком експерта № 1/1405 від 06.10.2017 відповідно до якого при проведенні судово-балістичної експертизи встановлено, що наданий на експертизу предмет є складовими частинами боєприпасу до мисливської гладкоствольної вогнепальної стрілецької зброї: один об`єкт з відсутньою частиною - стріляною прокладкою на метальний снаряд, призначеною для фіксації та утримання снаряду в патроні (дульці гільзи), два об`єкти - стріляними прокладками на метальний снаряд, призначеними для фіксації та утримання снаряду в патроні (патронах) (дульці гільзи), та (або) прокладками на метальний заряд, призначеними для фіксації та утримання метального (пороху) заряду в патроні (патронах) (всередині гільзи). Прокладки не відносяться до боєприпасів. Надані три прокладки призначені для спорядження мисливського патрону (патронів) 16 калібру та були відстріляні з вогнепальної зброї 16 калібру. Надані три прокладки могли бути відстріляні з наданої двоствольної куркової гладкоствольної мисливської рушниці моделі «Б», № 2578, 1948 р.в., 16 калібру (16/70)

Дві картонні проклади без деформації та відриів картону з урахуванням товщини та дефектів картону з однієї сторони, до пострілу могли складати одне ціле. (т. 3 а.с. 171-175).

-висновком експерта № 1/1406 від 06.10.2017 відповідно до якого при проведенні судово-балістичної експертизи встановлено що наданий на експертизу предмет який 28.07.2017 видав потерпілий ОСОБА_9 є стріляним снарядом - картечиною діаметр якої до пострілу міг бути 7,55мм, 7,7мм або 8мм. Снарядом даного виду споряджаються мисливські патрони до гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї калібру 4, 8, 12, 16, 20, 24, 28, 32, 36, а також можуть бути споряджені інші патрони саморобного виготовлення. Картечина виготовлена промисловим способом. Представлена для дослідження картеч, могла бути відстріляна з представленої для дослідження двоствольної куркової гладкоствольної мисливської рушниці моделі «Б», № 2578, 1948 року випуску 16 калібру (16/70) (т. 3 а.с. 180-175).

На переконання апеляційного суду аналіз цих доказів в їх сукупності вказує, що у ОСОБА_6 після словесного конфлікту виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині і саме з цією метою він пішов додому за зброєю з якою повернувся на місце конфлікту.

Так, під час спільного вживання спритних напоїв між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_9 виник словесний конфлікт з приводу ловлі риби на ставку, під час якого обвинувачений висловив погрозу фізичною розправою та пішов до свого помешкання. В будинку ОСОБА_6 взяв мисливську вогнепальну зброю, зарядив її мисливськими патронами спорядженими картеччю, яка використовується для добування великого звіра, повернувся до ставка, рухаючись до нього привів зброю в готовність до застосування звівши курки та здійснив направлені постріли в ОСОБА_9 , влучивши в живіт, пахвинну ділянку та ногу останнього.

Після чого, з метою уникнення кримінальної відповідальності, не надавши медичної допомоги потерпілому, втік додому та мав багато часу щоб позбутися одної стріляної гільзи і вигадати версію про необережний постріл.

Разом з тим, ціль з якою ОСОБА_6 , після завершеного конфлікту, повернувся з зарядженою зброєю приведеною в готовність до пострілу він чітко та зрозуміло пояснити не зміг, жодної загрози його життю та здоров`ю ніхто не створював, він безперешкодно пішов з місця конфлікту, ніхто його не переслідував, мав достатньо часу обдумати свою поведінку, міг звернутися до правоохоронних органів, а тому це свідчить, що він діяв усвідомлено та передбачав наслідки у виді смерті людини і бажав їх настання.

Вказані обставини на переконання колегії суддів, вказують на наявність саме умислу на заподіяння смерті у обвинуваченого ОСОБА_6 .

Доводи апелянта, що суд не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_16 є помилковими, оскільки суд надав оцінку всім доказам у справі, однак вказані пояснення заявлені з метою уникнення кримінальної відповідальності її близьким родичом цивільним чоловіком, за вчинення особливо тяжкого злочину та вони спростовні матеріалами справи.

Доводи сторони захисту про нібито неправильну юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого та необхідність перекваліфікації з ст. 115 КК України на ст. 128 КК України є безпідставними та не узгоджуються з фактичними обставинами, які були встановлені судом першої інстанції на підставі повного й всебічного дослідження доказів.

Кваліфікація за ст. 128 КК України можлива лише за умови, якщо буде достовірно доведено, що особа не передбачала настання тяжких наслідків і не мала наміру заподіяти шкоду життю потерпілого. У цьому ж випадку наявний інший склад кримінального правопорушення.

Суд обґрунтовано дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 діяв із прямим умислом на позбавлення життя потерпілого, а тому обґрунтовано кваліфікував його дії як закінчений замах на умисне вбивство відповідно до ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_6 здійснив лише один постріл є необґрунтованими хибними, з таких відстав.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 07.07.2017 року на ділянці місцевості, що знаходилась біля водойми виявлено 3 фрагменти паперу округлої форми, які було надано на експертизу для встановлення чи являються вони складовою частиною мисливського набою-пижем.

Згідно з висновком експерта № 1/1405 від 06.10.2017 року встановлено, що наданий на експертизу предмет є складовими частинами боєприпаси до мисливської гладкоствольної вогнепальної стрілецької зброї. Дві картонні прокладки могли складати одне ціле, тобто одну прокладку. При цьому, було виявлено 3 прокладки, що свідчить про два постріли.

Крім того, потерпілий ОСОБА_9 у заяві про вчинення кримінального правопорушення вказав, що 06.07.2017 близько 19.30 год. невідомий чоловік на березі природного ставку здійснив два постріли в його бік з відстані 15 метрів та заподіяв вогнепальні поранення.

Також свідок ОСОБА_11 чітко вказав, що постріли було два.

Таким чином, твердження сторони захисту, що постріл був один та мав необережний характер не підтверджується жодним із належних, допустимих та достовірних доказів, а навпаки ними спростовується.

Фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції, виключають склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а дії ОСОБА_6 повністю відповідають ознакам складу закінченого замаху на умисне вбивство з прямим умислом.

Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції дотримався вимог процесуального закону та в ході судового розгляду чітко та конкретно встановив фактичні обставини скоєного ОСОБА_6 злочину та в мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, із достатньою конкретизацією зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки, форму вини і мотиви кримінального правопорушення, що знайшло належне відображення у судовому рішенні.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.

Покарання ОСОБА_6 призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.

Судом першої інстанції було враховано тяжкість кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшують покарання характеризуючі дані про особу обвинуваченого, а зокрема те, що він не судимий, характеризується задовільно, не одружений, не працює, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні.

Підстав вважати призначене ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, яке є мінімальне за санкцією статті, очевидно несправедливим внаслідок його суворості апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 21 липня 2025 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: