Справа № 761/3260/26
Провадження № 1-кс/761/3281/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2024 року (справа №761/22875/24, провадження №1-кс/761/14782/2024) у кримінальному провадженні №0002312, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2024 року (справа №761/22875/24, провадження №1-кс/761/14782/2024) у кримінальному провадженні №0002312, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2023 року.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.06.2024 року (справа №761/22875/24) задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на третій рівень (поверх) та дах (терасу), які є складовими частинами квартири АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , із встановленням заборони користуватись та розпоряджатись вказаним об`єктом нерухомого майна, проведенням будівельних робіт та реконструкції.

Вважаючи, що арешт накладений необґрунтовано, та в подальшому його застосуванні відпала потреба, адвокат вважає, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.06.2024 року, підлягає скасуванню.

Представник власник майна ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та просили задовольнити на підставі наведених у ньому доводів.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання, зазначивши, що арешт на нерухоме майно накладено з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, досудове розслідування якого наразі триває. Відтак, на даний час потреба в арешті зберігається, а підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи передбачені ч. 2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності учасників.

Вислухавши думку учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.06.2024 року накладено арешт на третій рівень (поверх) та дах (терасу), які є складовими частинами об`єкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування квартири від 02.05.2024 належить ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частки та ОСОБА_6 у розмірі 2/3 частки, із забороною вчиняти будь-які дії відносно вказаного майна, зокрема із забороною користуватись та розпоряджатись вказаним об`єктом нерухомого майна будь-якими особами та із забороною проводити будівельні роботи та здійснювати реконструкцію вказаного нерухомого майна для забезпечення його зберігання як речових доказів у кримінальному провадженні №0002312 від 17 листопада 2023 року.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому, підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.06.2024 року арешт накладено з метою збереження майна, яке постановою дізнавача від 27.02.2024 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ст. 174 КПК України закріплює, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Так, згідно з абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вимоги абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачаються, що обов`язок доведення, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Оцінивши наведені доводи та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не містить обґрунтування та відповідних доказів того, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба повністю.

Виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є частково обґрунтованими, оскільки будь-яких доказів, які б вказували на те, що в разі скасування арешту в частині користування існуватимуть будь-які ризики, які б перешкоджали виконанню завдань в даному кримінальному провадженні, під час розгляду клопотання надано не було.

Враховуючи співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також факт визнання нерухомого майна речовими доказами у кримінальному провадженні, розслідування якого наразі триває, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 та скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.06.2024 року, в частині права користування нерухомим майном.

Керуючись ст. 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0002312, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2023 року - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2024 року (справа №761/22875/24, провадження №1-кс/761/14782/2024), в частині права користування на третій рівень (поверх) та дах (терасу), які є складовими частинами об`єкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8