Єдиний унікальний номер 305/736/26
Номер провадження 1-кс/305/76/26
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

14.03.2026 м. Рахів

Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого - заступника начальника СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000102 від 13.03.2026 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України,

встановив:

До суду 14.03.2026 надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Доводи клопотання зводяться до такого.

1. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання, перевезення особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах з метою збуту.

2. Обставини підозри підтверджуються доказами, зібраними під час досудового розслідування, зокрема протоколом огляду місця події від 11.03.2026, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК, протоколами допиту свідків, висновком експертизи, іншими матеріалами кримінального провадження.

3. Наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

4. Застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти настанню вказаних ризиків.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 просили задовольнити клопотання з викладених у ньому підстав, застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні ствердив, що підозра є обгрунтованою, наявні ризики, але просить визначити підозрюваному заставу в мінімальному розмірі (80 прожиткових мінімумів доходів громадян), враховуючи, що він раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, добровільно надав свій телефон для огляду працівникам поліції та надав вичерпні пояснення, його інформація реалізована.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що під`їхавши до блок-поста він заздалегідь надав свій телефон з Telegram, щоб правоохоронні органи могли знайти замовника, інакше боявся. Завдяки цьому знайшли наркотики, він став співпрацювати зі слідством, знайшли людей. На утриманні має малолітнього сина, одружений, є військовослужбовцем, з 15.12.2025 до 16.12.2025 був у СЗЧ, потім повернувся, мав знову повертатися на службу, фактично 3 останні місяці не служив. Займався поганою справою, але зрозумів це, просить випустити під заставу, буде і надалі співпрацювати зі слідством.

Щодо свого майнового стану пояснив, що постійних доходів не має, так само не має і нерухомого майна, земельних ділянок, транспортних засобів, рахунків у банківських установах. Його дружина ніде не працює, доглядає за дитиною, але можливо родичі допомогли б сплатити заставу у мінімальному розмірі.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України слід надати оцінку питанням щодо обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення (1), наявності заявлених у клопотанні ризиків (2), можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу (3), а в разі наявності підстав для застосування запобіжного заходу - чи визначати заставу і в якому розмірі, та які обов`язки необхідно покласти на підозрюваного (4).

Слідчий суддя заслухав учасників, дослідив клопотання та додані матеріали і встановив таке.

1. Кримінальне процесуальне законодавство України не містить поняття «обґрунтованої підозри», однак усталеною практикою ЄСПЛ визначено, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме вимоги ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу психотропних речовин, обіг яких заборонено, включених до списку таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України без передбаченого Законом дозволу забороняється, достовірно знаючи, що метамфетамін є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, маючи корисливий мотив, направлений на незаконний збут метамфетаміну, тобто усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, придбав у невстановленої досудовим розсуванням особи наркотичну речовину «метамфетамін» масою 2 200 г, та 12.03.2026 за допомогою належного йому автомобіля марки Honda M-NV з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з корисливих мотивів, з метою подальшого збуту, здійснив перевезення особливо вищевказаної небезпечної психотропної речовини «метамфітамін» на територію Рахівського району Закарпатської області. Однак 12.03.2026 о 20:50 год. працівниками поліції на стаціонарному блок-посту «Лазещина» Рахівського району Закарпатської області було припинено протиправні дії ОСОБА_5 та у ході проведення подальшого огляду місця події у підкапотному просторі автомобіля марки Honda M-NV з державним номерним знаком НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, «метамфетамін», загальна маса якої становить 2 200 г, (розфасована у трьох полімерних пакетах, два пакети по 1 100 г, один пакет 208 г) що згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» становить особливо великий розмір.

Письмове повідомлення про підозру вручено ОСОБА_5 13.03.2026 о 13:20 год, затриманий він о 01:00 год 13.03.2026, тому строки затримання без ухвали слідчого судді та до повідомлення про підозру стороною обвинувачення не порушено.

Обґрунтованість підозри підтверджується наступними дослідженими документами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення 13.03.2026 зареєстровано за № 0000102 за ч. 3 ст. 307 КК України;

- протоколом огляду місця події в с. Лазещина від 12.03.2026, під час якого зокрема вилучено автомобіль марки Honda, два мобільні телефони, змиви з рук та розфасовану речовину, схожу на психотропну;

- постановою про визнання речовими доказами вилучених речей;

- експрес-тестом вилученої психотропної речовини;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтвердили обставини проведення слідчої дії, під час якої вони були присутні як поняті;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (працівників поліції), якими під час чергування на блок-посту «Лазещина» виявлено автомобіль, у якому перевозилась речовина, схожа на наркотичну;

- протоколом допиту підозрюваного, у якому вину визнав, розповів обставини події;

- протоколом огляду предмета - належного ОСОБА_5 телефона, у якому відображена переписка щодо перевезення психотропної речовини.

Отже, описана у клопотанні та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами кримінального провадження вказують на наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з відповідним кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 307 КК України, і такі докази є достатніми для застосування запобіжного заходу.

Водночас, на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньою для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

2. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ряду спроб, які визначені у цій нормі як ризики.

Тому, метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення названих ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні слідчим зазначено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та обґрунтований тим, що усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення він з метою уникнення покарання і затягування справи може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вмотивований тим, що не всі докази у кримінальному провадженні на даній стадії досудового розслідування відшукані, тому є достатні підстави вважати що підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою не доказування його вини в подальшому.

Також, наявний ризик щодо можливості підозрюваного незаконно впливати свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності, оскільки не всі свідки на час розгляду даного клопотання допитані. Оцінюючи наявність цього ризику (вплив на свідків) у кримінальному провадженні, слід виходити з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та розуміти, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочину у якому останній обґрунтовано підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Тим самим, наявності ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що він може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, визначених ч. 7 ст. 42 КПК України, а саме ухилятися від явки на виклик до слідчого.

Ризик того, що підозрюваний. може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що останній підозрюється у особливо тяжкому корисливому злочині.

Обставини кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують наявність указаних ризиків.

3. Неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, обґрунтовано стороною обвинувачення такими ж доводами і з ними слідчий суддя погоджується.

Підозрюваний є мешканцем іншої області, хоча формально і військовослужбовцем, однак вчинив самовільне залишення військової частини під час дії військового стану, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Недостатніми для застосування більш м`якого запобіжного заходу є твердження підозрюваного та його захисника про визнання винуватості, надання викривальних показань та сприяння слідству. Наявність на утриманні малолітньої дитини наразі не підтверджена документально.

Слідчий суддя керується положеннями статті 178 КПК України щодо обов`язку при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу оцінити в сукупності всі обставини справи та статті 183 КПК України про те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши надані документи, з урахуванням вимог наведених норм кримінального процесуального законодавства слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

4. Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З урахуванням того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є особливо тяжким злочином у сфері обігу психотропних речовин, його предметом є такі речовини у особливо великому розмірі, розмір застави слідчим суддею не визначається.

Керуючись статтею 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто по 01:00 год 11.05.2026, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 19.03.2025 о 08:10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_11