Справа № 521/5509/24
Номер провадження:1-кп/521/768/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеси кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000140 від 24.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Хаджибейського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

У судовому засіданні захисником ОСОБА_5 подано угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 16 березня 2025 року. Відповідно до умов якої враховуючи що ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286-1 Кримінального кодексу України, враховуючи особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 69 КК України, санкцію частини 1 статті 286-1 Особливої частини КК України, сторони домовились про призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання у вигляді - штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду про примирення. Потерпіла у судове засідання не з`явилась, свою думку щодо угоди виказала на минулому судовому засіданні, а саме просила задовольнити.

Прокурор проти затвердження угоди заперечував, уважаючи що угода не відповідає інтересам суспільства.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч.3ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

В угоді про примирення сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК Україниу виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Згідно з п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» у такій категорії кримінальних проваджень угоди про примирення не допускаються.

Відповідно до правової позиції ВС України, викладеної в постанові від 31.03.2016 року у справі № 5-27 кс16, на забезпечення дієвості правових механізмів інституту примирення, його цілей і мети впливають складні зв`язки між принципами публічності і диспозитивності. Як зазначено в цьому рішенні, суд надає особливого значення існуванню в інституті примирення конкуренції принципів публічності і диспозитивності, яка визначає пріоритети публічного і приватного інтересів та їх взаємозв`язок, і вважає, що для встановлення співвідношення публічних і приватних пріоритетів в інституті примирення сторін визначальною є категорія «інтерес».

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.12.2018 у справі №756/11661/17.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», прийнятим ВР України 16.02.2021 року, з метою більш жорстокого дотримання учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, КК України доповнено ст. 286-1, санкція якої передбачає більш суворе покарання, ніж санкція ст. 286 КК України.

Таким чином, законодавцем виокремлено в окремий склад кримінального правопорушення порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з його підвищеною суспільною небезпечністю порівняно з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно положень п. 2 ч. 7ст. 474 КПК України, суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Санкція ч.1 ст. 286-1 КК України, передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Як вже зазначалося вище, сторони угоди узгодили покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 51 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Однак, у поданій до суду угоді про примирення сторони не вмотивували, яким чином щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданої шкоди, що згідно з умовами угоди є обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Орган досудового розслідування обвинувачує ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Окрім того, згідно з угодою потерпілі та обвинувачений узгодили призначення останньому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу, тобто нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України, що в цьому конкретному випадку, на думку суду, не відповідає як інтересам суспільства внаслідок м`якості, так і суперечить загальним засадам призначення покарання, визначеним статтями 65, 69 КК України.

За таких обставин, суд відмовляє у затвердженні поданої угоди про примирення внаслідок її невідповідності вимогам Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, а також інтересам суспільства.

Враховуючи положення ст. 474 КПК України, судове провадження продовжується у загальному порядку.

Керуючись ст.ст.473,474 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні угоди про примирення, укладеної 16 березня 2026 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні 0000140 від 24.01.2024, відмовити.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження 0000140 від 24.01.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1