Справа № 731/8/25
Провадження 1-кп/731/3/26
У Х В А Л А

30 березня 2026 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представників потерпілих ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 1 кримінальне провадження № 0000989 від 17 вересня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Варва Варвинського району Чернігівської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не має статусу особи з інвалідністю, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 135 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03 січня 2025 року до суду надійшов обвинувальний акт.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 29 січня 2025 року, продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою в межах судового провадження на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29 березня 2025 року включно; призначено судовий розгляд справи.

Під час судового розгляду, ухвалою суду від 21 березня 2025 року, продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою в межах судового провадження на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 травня 2025 року включно; призначено судовий розгляд справи.

Ухвалою суду від 08 травня 2025 року змінено обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Згідно з ухвалою суду від 19 серпня 2025 року продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, в межах судового провадження на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 жовтня 2025 року включно.

Ухвалою суду від 26 вересня 2025 року було змінено місце виконання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, визначеного обвинуваченому ОСОБА_4 , з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 .

Відповідно до ухвали суду від 14 жовтня 2025 року продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, в межах судового провадження на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 грудня 2025 року включно.

Ухвалою від 28 листопада 2025 року запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту змінено на домашній арешт із забороною залишати місце проживання з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, запобіжний захід продовжено до 26 січня 2025 року.

22 січня 2026 року продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

22 березня 2026 року строк вказаного запобіжного заходу сплинув.

30 березня 2026 року від прокурора ОСОБА_3 до початку судового засідання надійшло клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, яке підтримав у судовому засіданні.

Пояснив, що на теперішній час зберігаються ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки санкція ч. 3 ст. 286-1 КК України передбачає досить суворе безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 10 (десяти) років. Перед затриманням ОСОБА_4 говорив, що буде переховуватися та вживав заходів для переховування від правоохоронних органів, а тому може знову може вчинити дії для переховування від суду.

Також обвинувачений може продовжити протиправну поведінку, що може призвести до вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Раніше ОСОБА_4 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кількох злочинів, один з яких є тяжким, та зазначених вище ризиків, вважає, що слід звернути увагу на поведінку обвинуваченого.

Вік та стан здоров`я обвинуваченого, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків, відсутність родини дозволяють йому вільно пересуватися як територією України, так і за її межами.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечили.

Представники потерпілих ОСОБА_6 ОСОБА_7 та потерпілі у вирішенні клопотання поклалась на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, надані ними на обґрунтування клопотання, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 135 КК України, тобто: 1) у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 , заподіяло потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесне ушкодження; 2) в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили; 3) у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Санкція ч. 3 ст. 286-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 10 (десяти) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20 вересня 2024 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 листопада 2024 року, без визначення розміру застави, який в подальшому було продовжено.

Відповідно до ухвали від 08 травня 2025 року змінено обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Ухвалою суду від 23 червня 2025 року продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, в межах судового провадження на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 серпня 2025 року включно.

Згідно з ухвалою суду від 19 серпня 2025 року продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, в межах судового провадження на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 жовтня 2025 року включно.

Відповідно до ухвали суду від 14 жовтня 2025 року продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, в межах судового провадження на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 грудня 2025 року включно.

Ухвалою від 28 листопада 2025 року запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту змінено на домашній арешт із забороною залишати місце проживання з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, запобіжний захід продовжено до 26 січня 2025 року.

22 січня 2026 року продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

22 березня 2026 року строк вказаного запобіжного заходу сплинув.

Згідно з п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з прав людини ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (п.102,107 рішення ЄСПЛ у справі «Panchenko v.Russia» від 8 лютого 2005 (заява № 45100/98). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04 жовтня 2005 (заява № 9190/03).

Суд вважає обґрунтованим посилання на те, що ризик переховування обвинуваченого від суду знизився, оскільки допитані всі потерпілі та свідки.

При цьому суд зважає на те, що обвинувачений не судимий, перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має постійне місця проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Так само суд констатує, що судовий розгляд триває вже більше року, та протягом цього часу обвинувачений жодного разу не ухилився від явки до суду.

Зважаючи на позицію сторін кримінального провадження, та той факт, що ризики, передбачені п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, порівняно з останнім обранням запобіжного заходу, зменшились, суд дійшов висновку, що належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам, відповідно до викладеної вище мотивації, може забезпечити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 194, 196, 309, 331, 395, 400 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю селища Варва, Варвинського району, Чернігівської області, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Строк дії ухвали та строк застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до 30 травня 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) з`являтися за викликом до прокурора та суду на визначений ними час;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, служби.

Повідомити обвинуваченому ОСОБА_4 письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України в разі невиконання вимог ухвали до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали негайно після оголошення вручити під розпис обвинуваченому ОСОБА_4 , захисникам, прокурору, а також невідкладно надіслати до відома до Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області (17500, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Котляревського, 64).

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1