ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/75/26 Справа № 711/809/26 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря прокурора підозрюваної захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2026 року, якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хлистунівка, Черкаського району, Черкаської області, громадянки Українки, розлучена, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, -

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000297, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2026 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 відмовлено. Застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, з покладенням на останню обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді прокурор подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, невмотивованою, а отже такою, що винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню.

Зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Також, перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення відповідальності, вона матиме змогу переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати чи спотворити будь-які речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин справи; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищенаведене свідчить про наявність ризиків, передбачений п.п.1-3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому вважає що необхідно застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_7 слідчим суддею дотримані.

З клопотання вбачається, що Наказом директора філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниця» № 217-ос/тр від 01.11.2021 ОСОБА_10 , з 02.11.2021 призначено на посаду заступника начальника ВП «Хлистунівський кар`єр» філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниця», що розташоване за адресою: Черкаська обл., Черкаський район, с. Хлистунівка, вул. Заводська, 2а (далі ВП «Хлистунівський кар`єр»).

В силу займаної посади та покладених службових обов`язків ОСОБА_10 , у відповідності до ст.18 КК України, був особою, яка обіймає на підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій під час виконання обов`язків згідно займаної посади, а тому повинен був знати і неухильно дотримуватись вимог чинного законодавства.

Так, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в проміжок часу з липня по листопад 2022 року, ОСОБА_10 , усвідомлюючи пов`язані із своєю посадою можливості, маючи доступ до матеріальних цінностей і виробничих потужностей ВП «Хлистунівський кар`єр» філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниця», усвідомлюючи кримінальну караність таких дій, вирішив на систематичній основі вчиняти привласнення майна зазначеного підприємства, а саме: щебеневої продукції з подальшою її реалізацією третім особам.

Розроблений організатором план передбачав організацію відпуску продукції поза бухгалтерським обліком через оформлення «дублюючих» видаткових накладних без проведення реальної оплати по ним, забезпечення безперешкодного виїзду транспорту, подальший продаж щебеневої продукції третім особам, контроль обсягів незаконно відпущеної продукції, припинення вчинення злочину під час перевірок або у разі відсутності ключового виконавця, а також розподіл отриманих грошових коштів між учасниками залежно від форми розрахунків, включно з систематичною виплатою винагород і покриттям особистих витрат організатора.

Для здійснення систематичного привласнення майна філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_10 вирішив утворити злочинне угрупування до якого залучив особу з числа працівників ВП «Хлистунівський кар`єр», які здійснюють звантажування автотранспорту, що здійснює вивіз щебеневої продукції та її первинний облік, а також співробітницю приватного підприємства, яка забезпечуватиме вивезення та подальшу реалізацію щебеневої продукції.

Так, ОСОБА_10 , у проміжок часу з липня по листопад 2022 року, як виконавця залучено ОСОБА_7 , яка, згідно з наказом (розпорядженням) № 21-ос від 02.05.2018, перебувала на посаді машиніста конвеєра навантажувальної дільниці (по відпуску готової продукції) ВП «Хлистунівський кар`єр».

Залучаючи ОСОБА_7 , організатор врахував, що вона мала у своєму віданні щебеневу продукцію, вироблену на ВП «Хлистунівський кар`єр», оскільки, відповідно до покладених на неї завдань та обов`язків, затверджених інструкційною карткою від 24.02.2022, була зобов`язаною тарувати автотранспорт із щебеневою продукцією на спеціальних вагах з послідуючим записом в журналі обліку; зважувати завантажене авто на вагах; за результатами зважування водієві видавати видаткову накладну, котрий після отримання зобов`язаний оплатити за отриману продукцію; вести облік зважених вантажів; складати щодобові звіти про відвантаження та передачу інформації в електронному виді адміністрації підприємства та несла відповідальність за достовірність даних супровідних документів.

Також, на виконання злочинного плану, ОСОБА_10 , в проміжок часу з липня по листопад 2022 року, залучив до злочинного угрупування як виконавця свою знайому - ОСОБА_11 , яка, відповідно до довіреності від 23.09.2021, мала право представляти та діяти від імені ТОВ «Максигран», що мало орендований вантажний транспорт та можливості реалізації щебеневої продукції. Залучаючи ОСОБА_11 , організатор врахував, що вона фактично здійснювала повне ведення господарської діяльності ТОВ «Максигран», включаючи організацію закупівель, транспортування, реалізації продукції та можливість розпорядження грошовими коштами підприємства. Саме підприємство, хоч формально і не перебувало у власності ОСОБА_10 , однак перебувало під його реальним контролем через довірені та особисті зв`язки з ОСОБА_11 . Також, ОСОБА_10 врахував обізнаність ОСОБА_11 у веденні бухгалтерського обліку, її досвід посередницької діяльності, наявність ділових зв`язків та можливість діяти від імені ТОВ «Максигран». Крім того, довіра та особисте знайомство між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , додатково гарантували збереження конфіденційності та готовність діяти за продуманим організатором планом.

Таким чином, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, заступник директора ВП «Хлистунівський кар`єр», філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_10 , машиніст конвеєра (по відпуску готової продукції) ВП «Хлистунівський кар`єр» філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_7 та представник ТОВ «МАКСИГРАН» ОСОБА_11 вступили у злочинну змову з метою вчинення системних та умисних дій, направлених на привласнення майна ВП «Хлистунівський кар`єр», а саме: щебеневої продукції без відображення її в бухгалтерському обліку та подальшої реалізації третім особам.

Організована група діяла згідно з заздалегідь сформованим організатором, чітким та узгодженим між усіма її учасниками планом вчинення злочинів, що передбачав розподіл функцій та обов`язків кожного учасника групи, спрямованих на досягнення цього плану.

Так, в організованій групі, ОСОБА_10 , виконував роль організатора та, відповідно до розробленого плану вчинення злочинів, з яким попередньо були ознайомлені ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , виконував наступні функції:

- створив та очолив організовану групу;

- будучи організатором злочинної групи, об`єднавши дії інших співучасників, здійснював організацію та керування вчиненням злочинів;

- контролював кількість та об`єми незаконно вивезеної щебеневої продукції з ВП «Хлистунівський кар`єр»;

- координував дії ОСОБА_7 при створенні нею підроблених видаткових накладних;

- попереджав учасників про можливі перевірки, регулював тимчасове припинення незаконних відвантажень;

- організовував заходи щодо прикриття діяльності організованої групи, які полягали у нерозголошенні даних про осіб, які брали участь у вчиненні злочину;

- організував розподіл коштів, отриманих внаслідок злочинної діяльності, у тому числі, особисто надавав ОСОБА_7 грошову винагороду.

ОСОБА_7 , виявивши бажання вчиняти злочини у складі організованої злочинної групи, добровільно увійшовши у її склад як її учасник, виконувала роль безпосереднього виконавця злочинів та здійснювала наступні функції:

- виготовляла дублюючі товарно-транспортні накладні на перевезення необлікованої щебеневої продукції;

- забезпечувала безперешкодний виїзд з території ВП «Хлистунівський кар`єр» філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниця» автомобілей із необлікованою щебеневою продукцією;

- за погодженням з ОСОБА_11 та за вказівками ОСОБА_10 вирішувала, яким автомобілям здійснювати неофіційний відпуск;

- виконувала інструкції ОСОБА_10 щодо поведінки під час перевірок (зупинення неофіційного відпуску, внесення авто «заднім числом» та ін.);

- накопичувала дублюючі товарно-транспорті накладні та в подальшому передавала їх ОСОБА_10 .

Створена та керована ОСОБА_10 організована група у період з 23.01.2023 по 29.05.2023 здійснювала систематичне привласнення щебеневої продукції, належної філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниця», шляхом її вивезення з території ВП «Хлистунівський кар`єр» під виглядом поставки на ТОВ «Максигран», використовуючи «дублюючі» накладні без їх відображення в бухгалтерському обліку та без проведення розрахунків за неї.

Таким чином, ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді заступника начальника ВП «Хлистунівський кар`єр», в умовах воєнного стану, діючи спільно з машиністом конвеєра навантажувальної дільниці ВП «Хлистунівський кар`єр» ОСОБА_7 , та зі співробітником підприємства ТОВ «Максигран» ОСОБА_11 , у період з 23 січня по 29 травня 2023 року, протиправно вчинили привласнення щебеневої продукції філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниця» загальною вагою 8 807,87 тонн на суму 2 355 876,60 грн, що є особливо великим розміром.

Так, на виконання спільного плану, доведеного ОСОБА_10 всім учасникам організованої групи, ОСОБА_11 забезпечувала прибуття кожного дня до території ВП «Хлистунівський кар`єр» автомобілів з водіями, залученими останньою, які не були обізнані про злочинну діяльність, та координувала кількість рейсів із щебенем різних фракцій, про що повідомляла ОСОБА_7 , яка, перебуваючи на стаціонарній ваговій ВП «Хлистунівський кар`єр», упродовж того ж дня неодноразово формувала дублюючі видаткові накладні, вказуючи фактичні відомості щодо виду продукції, її кількості та вантажоотримувача ТОВ «Максигран».

ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи, вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, організованою групою.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно зробив висновки про те, що слідчий та прокурор довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, яка у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Однак, при розгляді клопотання прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановлених слідчим суддею, а також, що встановлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваної можуть служити виключними підставами для її ув`язнення, є обґрунтованими.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, зокрема: матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; матеріалами отриманими в ході проведення обшуку на ВП «Хлистунівський кар`єр» філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниця»; матеріалами отриманими в ході проведення обшуку ТОВ «Максигран»; матеріалами за результатами тимчасових доступів до речей та документів кінцевих покупців щебеневої продукції; матеріалами за результатами проведення судової економічної експертизи № 446/489/25-23 від 19.09.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано зазначив, що достатніх підстав для обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки ризики, передбачені п.п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні, під час судового розгляду, не встановлені, та дійшов правильного висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня із забороною покидати місце свого проживання, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід буде пропорційним та не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання нею покладених процесуальних обов`язків.

Також, у матеріалах клопотання відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що підозрювана може ухилятись від слідства та суду або не виконувати процесуальні дії. Таких даних не надано стороною обвинувачення, як у суді першої, так і апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_7 , наявність на її утриманні малолітньої дитини, слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий та прокурор не довели того, що застосований до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати місце свого проживання, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У Резолюції Комітету міністрів Ради Європи №11 від 09.04.1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зазначено, що взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про обґрунтовану підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст 177 КПК України, що свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, колегія суддів вважає необгрунтованими та не є обов`язковою підставою для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, у ході апеляційного розгляду апеляційним судом також не встановлено, та прокурором не надано будь-яких відомостей про те, що підозрювана ОСОБА_7 , вже після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ухилялася від органу досудового розслідування, незаконно впливала на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, чи вчинила інше кримінальне правопорушення. Тому висновок слідчого судді про обрання саме такого запобіжного заходу є обґрунтованим.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України.

Викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 372 КПК України та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при її постановленні.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Інші посилання апелянта також не спростовують висновків слідчого судді про доцільність визначення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має. Ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2026 року, якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2026 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді