Справа № 453/572/26
№ провадження 1-кс/453/151/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000338,-

в с т а н о в и в:

26.03.2026 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000338.

Свої вимоги мотивує тим, що 17.03.2026 ним було подано клопотання в порядку ст. 220 КПК України про скасування постанови від 03.03.2026 щодо зміни підслідності у кримінальному провадженні № 0000338, на що у відповідь отримано листа від 19.03.2026 №30.54/02-2356ВИХ-26. Вважає дії та рішення прокурора незаконними, що ґрунтуються на свідомому викривленні фактів, а саме: штучна фальсифікація місця вчинення злочину та порушення територіальності. Прокурор у відповіді стверджує, що місцем злочину є м. Сколе, однак це твердження є завідомо неправдивим. Кримінальне правопорушення за ст. 146 КК України (незаконне позбавлення волі) щодо ОСОБА_4 розпочалося у м. Львові, вул. Любінська, 96, де відбулося первинне незаконне затримання та викрадення. Оскільки цей злочин є триваючим, відповідно до ст. 218 КПК України, підслідність визначається за місцем його початку. Сама наявність ухвали Личаківського райсуду м. Львова про внесення відомостей до ЄРДР саме через ДБР у м. Львові підтверджує територіальну приналежність справи до Львівських органів слідства. Прокурор обґрунтовує передачу справи до Національної поліції тим, що злочин вчинено лише працівниками ТЦК. Проте, згідно з офіційною відповіддю Львівського ОТЦК від січня 2026 року №1159/9/942, затримання та доставку здійснювали представники Національної поліції. Однак, навіть за відсутності співучасників - поліцейських, злочини вчинені військовослужбовцями ТЦК та СП віднесені до підслідності ДБР (ч.4 ст. 216 КПК України). Передача справи до ВП №3 Стрийського РУП створює прямий інституційний конфлікт: органи поліції змушені розслідувати дії своїх же співробітників, що виключає незалежність слідства та порушує ст. 3 і 13 Конвенції про захист прав людини. Злочини, до яких залучені правоохоронці, є виключною підслідністю ДБР (ч.4 ст. 216 КПК України). Замість винесення постанови про задоволення або відмову у задоволенні клопотання, як того вимагає ст. 220 КПК, прокурор надіслав інформаційний лист. Це не є процесуальним документом, що свідчить про бездіяльність та намагання уникнути судового оскарження мотивів рішення.

Окрім цього, заявник зазначає, що прокурор, передавши справу від ДБР до Нацполіції щодо суб`єкта, підслідність якого чітко закріплена за Бюро (ч.4 ст. 216 КПК України), діяв поза межами повноважень (ultra vires).

У відповідності до положень ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ураховуючи, що всі учасники у судове засідання не з`явилися, а тому фіксування такого за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Розглянувши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема його Главою 26.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Частиною 2 статті 303 КПК України, визначається інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Пунктом 1 ч.1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Щодо вимоги в скарзі, яка полягає у зобов`язанні прокурора розглянути клопотання ОСОБА_3 від 17.03.2026 у кримінальному проваджені №0000338 від 20.01.2026, то згідно тієї ж ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З матеріалів кримінального провадження №0000338 від 20.01.2026, та матеріалів скарги, вбачається, що скаржником ОСОБА_3 подано прокурору клопотання в порядку ст. 220 КПК України, в якому просить скасувати постанову прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 03.03.2026 про зміну підслідності у кримінальному провадженні №0000338, як таку, що прийнята поза межами повноважень прокурора; повернути матеріали кримінального провадження до Територіального управління ДБР у м. Львові для здійснення досудового розслідування належним органом; розглянути дане клопотання у встановлений ст. 220 КПК України строк; інформацію про результати розгляду та копію прийнятого рішення надіслати на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1

На вказане вище клопотання, керівником Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 надіслано скаржнику лист, згідно якого місцем вчинення ймовірного кримінального правопорушення є територія ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме АДРЕСА_1 . У зв`язку із вищевикладеним, з метою дотримання встановлених чинним КПК України правил підслідності, досудове розслідування кримінального провадження №0000338 від 20.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, належить здійснювати слідчим відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області. Відповідно до ст. 55 Конституції України у разі не згоди з прийнятим рішенням, за захистом своїх законних інтересів рекомендовано заявнику звернутися до суду.

В той же час, згідно ст. 220 КПК України регламентовано, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Із змісту зазначеної статті випливає, що прокурор розглядаючи клопотання мав задовольнити його за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомити особу, яка заявила клопотання. Або винести вмотивовану постанову про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання, копію якої вручити особі, яка заявила клопотання

Як встановлено в судовому засіданні прокурором було відмовлено у задоволенні клопотання скаржника, що суперечить нормам ст. 220 КПК України, яка регламентує про те, що у випадку відмови в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, а тому враховуючи наведене скаргу слід задоволити та зобов`язати прокурора повторно розглянути подане скаржником клопотання від 17.03.2026.

Окрім цього, із змісту скарги вбачається, що заявник порушує питання щодо скасування постанови прокурора від 03.03.2026 про зміну підслідності у кримінальному провадженні №0000338 від 20.01.2026. Однак, звернення з такими вимогами не передбачено положеннями ст. 303 КПК України, що у свою чергу не може бути предметом розгляду скарги, поданої в порядку вказаної статті кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000338- задовольнити частково.

Зобов`язати Львівську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону, розглянути клопотання заявника від 17.03.2026 у кримінальному провадженні №0000338 від 20.01.2026, у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя