Номер провадження: 11-сс/813/494/26
Справа № 523/2251/21 1-кс/523/8363/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 19.12.2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови начальника СД ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0000062 від 07.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови начальника СД ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0000062 від 07.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що доводи, викладені у скарзі, не свідчать про наявність неповноти при перевірці вказаних обставин дізнавачем, фактичні обставини були встановлені дізнавачем в обсязі, достатньому для прийняття законного та обґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що дізнавач СД ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 діяла правомірно, в межах своїх повноважень, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою його скаргу задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що несповіщення заявниці про судове засідання суттєво перешкодило не тільки у доступі до правосуддя та реалізації процесуальних прав, дізнавачем фактично не було з`ясовано всіх обставин провадження, а тому рішення дізнавачем про закриття провадження прийнято передчасно, незаконно та підлягає скасуванню.

Крім того зазначає, що в ході досудового розслідування дізнавачем не вжито усі процесуальні та слідчо-розшукові заходи щодо встановлення наявності (або відсутності) складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, щоб вважати, що кримінальне провадження № 0000062 підлягає закриттю.

Також зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. ОСОБА_6 достовірно невідомо, чи було дізнавачем взято до уваги факт продовження оспорювання права власності на приміщення, чи були допитані усі свідки у цій кримінальній справі, чи були виконані вказівки, надані дізнавачу ОСОБА_7 у межах кримінального провадження № 0000062, чи взято до уваги той факт, що відносно доступу до майна ТОВ «Александрія Нова» до сих пір встановлені перешкоди.

Під час здійснення досудового розслідування, дізнавач ОСОБА_7 не вчиняла періодичних дій щодо інформування потерпілої особи про обставини та актуальність здійснюваних процесуальних дій.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги підтримала, просила задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив.

Враховуючи зазначене і те, що КПК не передбачає вимог щодо обов`язкової участі сторін у судовому розгляді апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, зокрема щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, так само як і рішення слідчого судді за наслідками розгляду відповідних скарг, приймаючи до уваги значно скорочені у порівнянні із загальним порядком строки апеляційного перегляду таких ухвал (ч.2 ст.422 КПК), колегія суддів на підставі ч.4 ст.405 КПК вважала за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається із аналізу оскаржуваної ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, вказане рішення суду вимогам вищенаведеної статті не відповідає з огляду на наступне.

З матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову начальника СД ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0000062 від 07.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Відповідно до змісту ухвали слідчого судді, скарга ОСОБА_6 була призначена до розгляду на 19.12.2025 року, про що заявниця повідомлена шляхом надсилання їй смс-повідомлення, яке доставлено 17.12.2025 року (а.с.28), що свідчить про необґрунтованість доводів її апеляційної скарги про неповідомлення про місце та час судового розгляду.

З огляду на викладене, оскільки заявниця не з`явилась на виклик суду, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість розгляду скарги за її відсутності.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Так, колегія суддів вважає, що неможливо зобов`язати приймати участь особу у розгляді власної скарги. Так само як і не можливо нескінченно чекати волі скаржника на те, щоб він з`явився до суду для участі у розгляді такої скарги. Норма ч. 3 ст. 306 КПК створена задля гарантування особі можливості виступити перед слідчим суддею і довести свою правову позицію, щоб розгляд скарги не був таємним або не був обмежений суддівським свавіллям.

З урахуванням практики ЄСПЛ можливо стверджувати, що ОСОБА_6 розумно могла передбачити, що у випадку не явки для розгляду її скарги, розгляд останньої буде проведений без її участі.

Разом з тим, враховуючи викладені встановлені обставини, колегія суддів вважає, що перешкод у розгляді скарги без скаржника, у даному випадку, - не було, тому вважає, що права та інтереси особи можливо було захистити без особи, яка подала таку скаргу, за наявними доказами шляхом розгляду скарги по суті.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що ОСОБА_6 вважає постанову дізнавача передчасною та невмотивованою, такою, що порушує законні права та інтереси її як потерпілої особи, а тому підлягає скасуванню.

Під час розгляду скаргита апеляційного розгляду встановлено, що сектором дізнання ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводилося розслідування кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 07.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 356 КК України.

Постановою дізнавача СД ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 27.02.2025 року вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 356 КК України.

В обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження дізнавач зазначив, що в ході досудового розслідування проводились ряд слідчих та процесуальних дій, в результаті яких встановлені підстави для закриття вказаного кримінального провадження.

Так, відповідно до постанови про закриття кримінального провадження, що також узгоджується з матеріалами кримінального провадження, які були надані для огляду слідчому судді, у судовому засіданні встановлено, що 15.09.2020 року невстановлені особи знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 253 самовільно зайняли побутові приміщення, які знаходяться за вказаною адресою.

07.10.2020 року відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000062 та розпочато досудове розслідування.

В ході проведення досудового розслідування, було опитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідчення якої вказують на те, що вона є керівником організації ТОВ «Александрія Нова», зареєстрованою за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 253 та була повідомлена, щодо відчуження частки вказаного приміщення та вважає продаж такої частки незаконною. 15.09.2020 року ОСОБА_6 зателефонував орендатор приміщення, та повідомив, що до вказаного приміщення зайшли невідомі особи, в кількості 14 осіб, серед яких був адвокат ОСОБА_8 , та не пускають орендаторів. Цього ж дня, близько 09:00 год. ОСОБА_6 приїхала на місце та дізналась, що власником приміщення, яке належало ТОВ «Александрія Нова», а саме його частки є ОСОБА_9 , та надали підтверджуючи документі, а також попросили звільнити приміщення та забрати речі (документи) які належать ТОВ «Александрія Нова». В зв`язку з тим, що майна було багато, ОСОБА_6 не змогла його забрати відразу, та поросила їх забрати через декілька днів, однак речі так і не забрала, так як її не впускала охорона до приміщення. Доступу до приміщення вона так і не має до теперішнього часу.

Також було допитано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адвоката ОСОБА_9 , який пояснив, що ТОВ «Александрія Нова», приміщення якого розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 253, керівником якого є ОСОБА_6 мало податковий борг, який не сплачувало, у зв`язку з чим податкова інспекція звернулась до суду, щодо стягнення накопиченого боргу. За результатами судового розгляду визнано, що ТОВ «Александрія Нова» має заборгованість та направила матеріали до виконавчої служби з метою реалізації рішення суду. В подальшому виконавча служба виставили приміщення на торги та здійснила продаж приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 253.

17.01.2018 року за результатами торгів ДП «Сетам» з продажу 86/100 частини будівлі столової, загальною площею 1466,7 кв. м., розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 253, переможцем визнано ОСОБА_9 . 22.02.2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 було видано ОСОБА_9 свідоцтво про право власності на майно, що складається з 86/100 часток будівлі столової, в цілому загальною площею 1466, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході реєстрації права власності на вказане майно, приватним нотаріусом ОСОБА_10 було виявлено, що 03 березня 2018 року державним реєстратором Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області ОСОБА_11 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень та зареєстроване в Реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за ТОВ «Александрія Нова» на об`єкт нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 253, загальною площею 2527, 60 кв.м.

03.04.2018 року приватний нотаріус ОСОБА_10 прийняла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв`язку із реєстрацією за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 253 об`єкта нерухомого майна з іншою площею.

Крім того, як зазначив ОСОБА_9 25 червня 2018 року державний реєстратор Юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_12 прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на спірний об`єкт нерухомості за адресою: м. Одеса вул. Миколаївська дорога, буд. 253 на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Александрія Нова» №2 від 22.06.2018 року та акту прийому передачі б/н від 22.06.2018 року між ТОВ «Александрія Нова» та ОСОБА_6

ОСОБА_9 вважав вищезазначені дії порушенням свого права власності та звернувся з позовною заявою до Суворовського районного суду м. Одеси. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси позовні вимоги ОСОБА_9 задоволенні в повному обсязі.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06.02.2019 року було оскаржено в апеляційному порядку ТОВ «Александрія Нова» та відповідно до постанови Одеського апеляційного суду від 05.08.202 року, постановлено усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_9 право власності на об`єкт нерухомого майна 86/100 частини будівлі столової, загальною площею 1466,7 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 253 шляхом виселення ТОВ «Алексндрія Нова» ОСОБА_13 , ОСОБА_6 з об`єкта нерухомого майна 86/100 частини будівлі столової, загальною площею 1466, 7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім цього, 15.09.2020 року за вказаною адресою було здійснено переукладання договорів оренди приміщення, що знаходиться у власності ОСОБА_9 з орендарями.

Крім того, власником 86/100 частини будівлі розташованої за адресою: м. Одеса вул. Миколаївська дорога було укладено договір з охоронним агентством «Гепард» з метою охорони вказаного приміщення.

Стосовно майна ТОВ «Александрія Нова», ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_6 була надана можливість забрати своє майно та документи, а саме 15.09.2020, та в доступі до приміщення вона обмежена не була. Також ОСОБА_6 можливість надавалась і в подальшому, проте остання не бажала забирати свої речі з приміщення.

У постанові про закриття кримінального провадження встановлено, що в діях ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Під час досудового розслідування було допитано ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_8 , зроблені запити у відповідні органи, витребувано необхідні документи, які були проаналізовані дізнавачем у постанові про закриття кримінального провадження.

Таким чином, у ході досудового розслідування виконані всі необхідні слідчі та процесуальні дії, пов`язанні із збиранням та перевіркою доказів, тобто обставини події досліджено повно та всебічно, та можливість отримання додаткових доказів, які мають значення для кримінального провадження, вичерпана.

Враховуючи, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад правопорушення. В свою чергу, склад правопорушення складається з чотирьох обов`язкових елементів: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є правопорушенням, виходячи з викладеного в діях ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, тому після проведення всіх необхідних (слідчих) розшукових дій, 27.02.2025 року дізнавачем СД ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України

Так, ст. 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час здійснення досудового розслідування, дізнавач ОСОБА_7 не вчиняла періодичних дій щодо поінформування потерпілої особи про обставини та актуальність здійснюваних процесуальних дій, не можуть бути прийняті до уваги, оскількиобсяг дій, необхідних для завершення досудового розслідування визначається слідчим та прокурором, та не може бути предметом судового розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, яка розкриває одну із найважливіших засад кримінального провадження принцип законності, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В свою чергу, ч. 4 ст. 38 КПК України встановлює, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що кримінальне провадження закрито передчасно, з посиланням на те, що в ході досудового розслідування дізнавачем не вжито усі процесуальні та слідчо-розшукові заходи щодо встановлення наявності (або відсутності) складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, щоб вважати, що кримінальне провадження № 0000062 підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Так, під час судового розгляду встановлено, що під час досудового розслідування було допитано ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_8 , зроблені запити у відповідні органи, витребувано необхідні документи, які були проаналізовані дізнавачем.

Водночас, під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 не пояснила, які саме слідчі або розшукові дії повинні бути виконані дізнавачем, з яких підстав рішення прийнято передчасно.

Отже, на підставі проведених слідчих та оперативно-розшукових дій, дізнавач у оскарженій постанові обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

При цьому, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що кримінальне провадження закрито після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи, доказів вчинення кримінального правопорушення не здобуто і можливості їх отримання вичерпані.

В основу постанови про закриття кримінального провадження покладено посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, викладені проведені слідчі дії та чіткі підстави, для прийняття такої постанови.

Доказів на спростування висновків дізнавача, слідчому судді та апеляційному суду не надані.

Апеляційний суд з підстав, викладених вище вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що поза увагою суду залишилось те, що досудове розслідування проведено неповно та поверхнево, оскільки вони спростовується дослідженими матеріалами кримінального провадження та встановленими фактичними обставинами справи.

Колегія суддів вважає, що особа, яка звернулася зі скаргою фактично ставить під сумнів результати досудового розслідування, проведеного органом досудового розслідування, однак до компетенції слідчого судді не відноситься вирішення питань про правильність і повноту встановлення вказаних особою, яка звернулася з скаргою обставин на стадії досудового розслідування, так як вищевикладене являється компетенцією органу досудового розслідування та процесуального керівника, які в подальшому приймають одне з рішень, передбачених ч.2 ст.283 КПК України.

Незгода заявниці із відчуженням частки приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 253 не є предметом досудового розслідування.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги вважає правильним висновок слідчого судді про те, що в судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили про необґрунтованість постанови дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000062, оскільки всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) дії в рамках кримінального провадження виконані, особою, яка подала скаргу не наводиться належних підстав, які б свідчили про неповноту проведення досудового розслідування та передчасність прийняття рішення дізнавачем про закриття кримінального провадження, не наведені такі підстави також і при апеляційному розгляді справи.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , а такожскасування законної й обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 24, 303, 304, 370, 404, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 19.12.2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови начальника СД ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0000062 від 07.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4