У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування за №0002691 від 14 липня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 5 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду звернувся слідчий СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 з клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, громадянином Російської федерації ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбаченими законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

В квітні 2014 року, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Слов`янськ Донецької області, вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної гак званої « Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_4 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванню та виконанню його цілей і завдань.?

Для подальшої участі в незаконному збройному формуванню, невстановленою особою в квітні 2014 р., ОСОБА_4 було призначено на посаду бійця блокпосту, що був розташований по вул. Первомайській, 1 м. Слов`янська, біля наркологічної лікарні, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, ОСОБА_4 здійснював охорону даного блокпосту, огляд громадян та автомобілів, регулювання руху транспортних засобів, що перетинали даний блокпост у складі наряду незаконного формування, використовуючи при цьому вогнепальну зброю, одягнений в камуфляжну армійську форму.

Здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, ОСОБА_4 систематично виконував накази свого безпосереднього командира, а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників влади із застосуванням вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного військового формування самопроголошеної «ДНР».

Таким чином, дії ОСОБА_4 та невстановлених осіб носили тривалий характер, та виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади із застосуванням вогнепальної зброї.

В результаті діяльності зазначеного не передбаченого законами України збройного формування на території Донецької області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, тобто в участі у діяльності не передбачених законами України збройних формуваннях, що спричинило масову загибель людей, а також руйнування та пошкодження великої кількості адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.

Відповідно до ст.ст. 276, 277, 278 КПК України 09.10.2014 року відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручено внаслідок не встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , оскільки останній за місцем реєстрації та фактичного мешкання не проживає та переховується від органів досудового слідства, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 111 КПК України для вручення повідомлень. 09.10.2014 винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_4 .

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 залишив місце проживання, переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає розгляду кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення крім того, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 260 КПК України, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, то існують всі підстави для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що обумовлюється відповідними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

В судове засідання прокурор не з`явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням залишити клопотання без розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Положенням ст.22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно до ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 22,26, 159-166 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування за №0002691 від 14 липня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 5 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1