У Х В А Л А

23.03.2026 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква заяву обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від розгляду судової справи № 357/15259/25 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), потерпілий ОСОБА_7 , представник потерпілого адвокат ОСОБА_8

УСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від розгляду судової справи № 357/15259/25 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, посилаючись на те, що відповідно до ухвали Білоцерківського районного суду Київської області від 26.12.2025 слідчим суддею ОСОБА_4 задоволено клопотання ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_9 та призначено справу до судового розгляду по суті під головуванням судді ОСОБА_4 . Вважає, що суддя ОСОБА_4 не може розглядати справу № 357/15259/25 та просить його відвести від розгляду справи оскільки у неї є підстави вважати, що він перебуває у «дружніх» стосунках з потерпілим ОСОБА_7 та наразі має упереджене ставлений до даної справи, а також у зв`язку з тим, що за повідомленням близького друга ОСОБА_3 , її батьком потерпілим здійснено ряд дій через адвоката ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , маніпулюючи авторозподілом та заявляючи формальні клопотання про відводи, здійснено ряд дій, які сприяли розподілу справи саме судді ОСОБА_4

25.12.2025 під час розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_9 за формальним клопотаням ОСОБА_7 , саме адвокат ОСОБА_11 , який є близьким ОСОБА_7 та виступав у справах проти ОСОБА_12 (матері ОСОБА_3 ) на боці іншої сторони, зайшов до кабінету судді, пробув там хв. 5, вийшов та побачивши ОСОБА_3 та ОСОБА_12 знітився та поспішив на вихід з приміщення суду. Через 10 хв по тому, судею ОСОБА_4 без участі ОСОБА_7 , за заперечення прокурора, захисника та самої ОСОБА_13 задовольнив клопотання про відвід судді ОСОБА_14 з формальних причин.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_3 та суддя ОСОБА_4 знайомі з дитинства, виросли на одній вулиці - Південній у м. Біла Церква та навчались разом в одній школі № 17 м. Біла Церква. Наразі на вулиці Південна у м. Біла Церква проживає матір судді ОСОБА_4 , останній постійно навідує рідну людину та неодноразово, по сусідськи, спілкувався із ОСОБА_7 .

Неодноразово ОСОБА_4 користувався послугами належної подружжю ОСОБА_15 станції технічного обслуговування, яка знаходиться по вул. Героїв Чорнобиля, 216, що територіально знаходиться біля вул. Південної. ОСОБА_7 спеціалізується на обслуговуванні автомобілів марки Meрседес, яким протягом багатьох років користується, як сам суддя ОСОБА_4 так і його матір.

Крім того, м. Біла Церква є достатньо невеликим та таким, де більшість осіб, які проживають у місті тривалий час, чомусь є достатньо обізнаними щодо активних дій ОСОБА_7 щодо «решения вопроса по етой дуре», вірогідно малася на увазі ОСОБА_12 , оскільки між колишнім подружжям ОСОБА_15 ще триває ряд судових спорів щодо поділу майна подружжя. За даними, наявними у ОСОБА_3 , ОСОБА_16 «порешал через своих по вопросах криміналах. Должны их потягать и если Галю засудят, эта согласится отдать станцию». Оскільки дані розмови тривають більш ніж декілька місяців, та всі дії ОСОБА_7 14.03.2025 були направлені на створення ситуації скандалу, тому що останній вже приїхав з «своїми» свідками, а обидві справи щодо обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_12 розглядає суддя ОСОБА_4 , тому є підстави вважати, що саме застосувавши зв`язки, ОСОБА_7 домігся розподілу справ на знайомого суддю.

Враховуючи викладене та той факт, що суддя знає про ситуацію, яка стала причиною інкримінування ОСОБА_3 кримінального проступку, вважає, що останній є упередженим до ОСОБА_3 , а отже не спроможний об`єктивно та неупереджено розглянути дану справу, оскільки вже є обізнаним з позицією потерпілого до початку розгляду справи по суті, дослідження доказів.

Позиції сторін.

Суддя ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду заяви про відвід, в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.

Оскільки за змістом частини третьої статті 81 КПК України при розгляді заяви про відвід участь особи, якій заявлено відвід та учасників судового розгляду не є обов`язковою, суд приходить до висновку про можливість її розгляду за відсутності судді, якому заявлено відвід.

Обвинувачена ОСОБА_3 заяву про відвід підтримала та просила її задовольнити, оскільки вважає, що суддя ОСОБА_4 не може винести об`єктивне рішення у даній справі. Вказала на те, що є нелогічним, щоб суддя ОСОБА_4 розглядав справу, оскільки вони виросли на одній вулиці Південній, що в м. Біла Церква, вони ходили в одну школу, спілкувалися на вулиці, їх батьки також тісно спілкувалися. Як на доказ того, що вони проживали на одній вулиці, посилається на те, що коли проводили ремонт дороги, то збирали підписи жителів. Де наразі проживає суддя ОСОБА_4 їй невідомо. Крім того, у них була станція техобслуговування, що знаходилася на території їхнього домоволодіння по вул. Південній у м. Біла Церква, де суддя ОСОБА_4 до 2009 року отримував послуги з обслуговування свого автомобіля. Вона не стверджує того, що суддя ОСОБА_4 продовжує отримувати послуги з обслуговування свого автомобіля на СТО, що на даний час знаходиться по вул. Героїв Чорнобиля, 20.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 заяву про відвід підтримала та просила її задовольнити за викладених у заяві обставин та підстав.

Прокурор ОСОБА_5 вказав на те, що викладені у заяві про відвід не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, заявником не надано доказів, які б свідчили про упередженість судді ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_7 вказав на те, що він не знає та ніколи не бачив адвоката ОСОБА_11 , він вперше почув його прізвище. ОСОБА_3 не має жодного відношення до СТО. Просив відмовити у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_4 , посилаючись на те, що він з суддею не підтримує дружніх стосунків, йому не відомо де проживає суддя ОСОБА_4 чи його батьки, на станції техобслуговування його автомобіль не обслуговується.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 просила у задоволенні заяви про відвід відмовити, посилаючись на те, що дані, викладені у заяві про відвід є такими, що не відповідають дійсності, є надуманими з метою затягування строків судового розгляду та як результат уникнення кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок. В ході судового розгляду вказаної кримінальної справи ОСОБА_7 був заявлений відвід судді ОСОБА_9 з об`єктивних причин, який було задоволено суддею ОСОБА_4 . Ні вона, ні її довіритель в силу певних обставин навіть не змогли бути присутніми під час розгляду вказаної заяви про відвід і рішення було ухвалене без їх участі. Адвокат ОСОБА_10 взагалі не приймала та не приймає участі у вказаній кримінальній справі, так само як і адвокат ОСОБА_11 , про існування якого її довіритель взагалі не знає. Не зрозумілим є те, яким саме чином хтось з перерахованих осіб міг вплинути на авторозподіл справи судом. А судячи із заяви обвинуваченої ОСОБА_3 участь ОСОБА_17 у «маніпуляціях з авторозподілом справи» на думку обвинуваченої обгрунтовується лише тим, що перед судовим засіданням з розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_9 , останній заходив до кабінету судді ОСОБА_4 . Зі слів потерпілого, ні суддя ОСОБА_4 , ні його родина ніколи не обслуговувалися на його СТО і в підтвердження того, останній надав реєстр бази клієнтів, який ведеться з 2013 року і по даний час (флеш накопичувач з даними реєстру надається до заперечення). Як і з самим суддею ОСОБА_4 , так і з його родичами він ніколи не підтримував дружніх відносин, більш того навіть ніколи не спілкувався з ними.

Мотиви суду.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, в межах якого заявлено відвід, перевіривши наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 2 КПК України до завдань кримінального провадження віднесено, зокрема, застосування належної процедури до кожного учасника кримінального провадження.

Згідно із ст. 81 КПК України питання про відводи під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює.У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадженняколегіально, його розглядає цей же склад суду.

Нормами ч. 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Приписами статті 75-76 КПК України визначені обставини, що виключають участь суддів в кримінальному провадженні. За наявності встановлення цих обставин, ч.2 ст. 80 КПК України, особи, які беруть участь у кримінальному провадженні мають право заявити відвід.

Разом з тим, закріплені статтею 75КПК України підстави для відводу є вичерпними.

Відповідно до п. 1.1, п. 1.2 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23 суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тобто фактично законодавець визначив практику Європейського суду з прав людини частиною кримінального процесуального законодавства України.

Відповідно до пункту 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів, а згідно з їх пунктом 2.5 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. До таких прикладів відноситься якщо: 1) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається; 2) раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок; 3) суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

У Рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» зазначається, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України», п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії», п. 45).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у п.49 рішення справі "Білуха проти України" (рішення від 09.11.2006), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Згідно з критерієм об`єктивної безсторонності, як зазначив ЄСПЛ у п.32 рішення у справі «Daktaras v. Lithuania» від 10.10.2000, необхідно з`ясувати, чи існують факти, встановлення яких все ж таки може викликати сумніви щодо безсторонності суддів. Мета такого критерію полягає в забезпеченні довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадян, і передусім у сторін, які беруть участь в судовому провадженні.

Отже, для вирішення питання про наявність законних підстав побоюватись, що конкретний суддя не є неупередженим, точка зору будь-якого «стороннього спостерігача» безумовно важлива, проте не повинна мати вирішального значення з огляду на те, що суспільство є неоднорідною сукупністю осіб з різними віком, освітою та культурою, майновим та соціальним станом, уявленнями про життєві цінності зокрема, що унеможливлює в принципі врахування різноманітних інтересів якогось умовного «спостерігача». Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Поняття "інші обставини які викликають сумніви у його неупередженості" є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, тобто простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази.

Виходячи з вищенаведеного, для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Отже, відвід має бути вмотивований, тобто містити відповідні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Наведені норми чинного законодавства свідчать, що для відводу (самовідводу) судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід (самовідвід), мають бути доведеними. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу (самовідводу). Якщо він не вмотивований це є підставою для відмови у його задоволенні.

При розгляді заяви враховується те, що Закон прямо не називає переліку осіб, пов`язаних з суддями дружніми стосунками, чи то сусідськими відносинами, особистими (є кумами), пов`язаними із суддями спільним навчанням, професійною освітою (були колегами протягом певного періоду), або які іншим чином проводили тривалий час разом, і стосунки з якими виключають участь судді у судовому процесі.

У випадку існування приватного інтересу за участі таких осіб суддям рекомендується брати до уваги наступні обставини: характер знайомств з наведеними особами, тривалість дружніх, сусідських або інших особистих позаслужбових стосунків, наявність фактичного періодичного спілкування з цими особами та інші факти, які характеризують ступінь особистих стосунків судді.

З наданих матеріалів вбачається, що підставою для відводу є наявність дружніх стосунків у судді та потерпілого, при цьому, будь-яких об`єктивних даних, які в вказували б на встановлення даної обставини суду не надано. Вказаний факт потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив. Отже, перебування судді з потерпілим у дружніх стосунках жодними фактичними даними не підтверджене й посилання на наявність таких фактичних даних у заяві немає. Крім того, заявниця не зазначила, як дружні відносини, можуть вплинути на порушення суддею основного обов`язку судді щодо неупередженого розгляду справи та на неможливість винесення ним об`єктивного судового рішення, оскільки безсторонність та неупередженість судді є не правом, а обов`язком судді, в т.ч. однією із підстав набуття такого правового статусу.

У той же час суд вважає необхідним зазначити, що саме тільки посилання в заяві на факт дружніх відносин судді і потерпілого за умови дотримання, як суддею своїх професійних обов`язків та забезпечення об`єктивного і неупередженого розгляду справи, коли ніякі соціальні взаємовідносини судді чи будь-які інші стосунки або втручання з боку будь-кого не мають впливати на поведінку судді при здійсненні правосуддя та ухвалення судових рішень, з дотриманням вимог законності і максимальної незалежності від будь-якого впливу, в тому числі від впливу своїх особистих інтересів, тобто дотримання, суддею Кодексу суддівської етики та інших вимог чинного процесуального законодавства України в сфері судоустрою, правосуддя підставою для відводу чи самовідводу судді згідно вимог ст. 75 КПК України бути не може.

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Доводи про те, що потерпілий через адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , маніпулюючи авторозподілом та заявляючи формальні клопотання про відводи, здійснено ряд дій, які сприяли задоволенню суддею ОСОБА_4 відводу судді ОСОБА_9 з формальних причин та розподілу даної справи саме йому, є голослівними, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Крім того, в судовому засіданні не було надано об`єктивних доказів отримання суддею послуг на станції технічного обслуговування, що належить потерпілому.

Обставина того, що суддя та обвинувачена виросли на одній вулиці та відвідували одну школу, на які зроблено посилання в заяві, самі по собі не свідчать про упереджене ставлення до будь-яких учасників судового провадження й таких даних заява про відвід не містить. При цьому в даній заяві не зазначається, яким чином наведені обставини можуть вплинути на прийняття ним законного та обґрунтованого рішення. Також не було доведено наявність реальних і обґрунтованих обставин, які викликали б сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали б винесення ним об`єктивного рішення у справі. Так, суддя, діє неупереджено та не заінтересовано під час розгляду кожної справи і приймає рішення керуючись законом, внутрішнім переконанням. Існування в певний період часу певних стосунків з обвинуваченою не свідчить про упередженість судді, а можливі побоювання щодо безсторонності об`єктивно не виправдані.

Таким чином, заявлений ОСОБА_3 відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 не підтверджений жодними доказами, які б свідчили про наявність підстав, що передбачені зазначеними вище нормами кримінального процесуального закону та обґрунтованих доводів про упередженість судді та його заінтересованості у результатах даної справи, в зв`язку з чим приходжу до переконання про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід.

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від розгляду судової справи № 357/15259/25 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений о 09-45 год. 24.03.2026.

Суддя ОСОБА_18