Справа № 372/5038/25
Провадження 1-кс-267/26
ухвала

Іменем України

13 березня 2026 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчими Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001576 від 19.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Процесуальне керівництво даного кримінального провадження здійснюється прокурорами Обухівської окружної прокуратури Київської області.

За результатами досудового розслідування, у зв`язку з встановленням достатніх доказів для повідомлення особам про підозру у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, 27.08.2025 у кримінальному провадженні №0001576 від 19.08.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 27.02.2026.

В ході досудового розслідування встановлено, що протиправними діями, ОСОБА_5 ,. ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у період часу з червень-грудень 2023 року, потерпілому в особі Національної служби здоров`я України (НСЗУ) спричинено майнову шкоду у загальному розмірі 4 470 911,00 гривень.

В подальшому, на підставі доручення прокурора на відкриття матеріалів досудового розслідування стороні в порядку ст. 290 КПК України, 20.02.2026 сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового розслідування прокурором у кримінальному провадженні, у порядку ст.ст. 36, 127, 128 КПК України заявлено позовну заяву про стягнення з підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 4 470 911,00 грн. на користь Національної служби здоров`я України.

Положеннями абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, зокрема, що слідчий/прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в приватній власності ОСОБА_5 перебуває об`єкт нерухомості, зокрема: часткова власність 1/3, житлової квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 58,8 кв.м, реєстраційний номер майна: 16851477.

При цьому, можливість розпорядження даними об`єктами нерухомості може мати наслідками їх відчуження, що у випадку ухвалення судом рішення про задоволення цивільного позову в кримінальному провадженні на користь Національної служби здоров`я України та про їх реалізацію з метою відшкодування завданої матеріальної шкоди, спричинить негативні наслідки у вигляді недоотримання коштів в дохід Національної служби здоров`я України при їх реалізації.

Таким чином, сторона обвинувачення вважає на необхідне забезпечити арешт об`єктів нерухомого майна, належних підозрюваному ОСОБА_5 із забороною відчуження, передачі в оренду та зміною цільового призначення, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

На даний час вказане нерухоме майно перебуває в постійному користуванні підозрюваної ОСОБА_5 та належить їй на праві приватної власності.

У відповідності до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При цьому, для зміни власника, тобто укладення договору купівлі-продажу, або іншого договору, який може призвести до відчуження вказаного майна, а також внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно необхідний незначний час, а тому наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза відчуження даних об`єктів іншим особам, що може призвести до затягування досудового розслідування, а тому розгляд даного клопотання слідчим суддею необхідно провести без участі власника майна ОСОБА_5 та її захисника, а також представників чи осіб, які можуть діяти від імені та за дорученням ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, а також з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину потерпілому у кримінальному провадженні (цивільний позов) та запобігання можливості здійснити приховування, зникнення, втрату, використання, пересування, передачу, відчуження вказаного майна, наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на нерухоме майно, а саме: часткова власність 1/3, житлової квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 58,8 кв.м, реєстраційний номер майна: 16851477, належних підозрюваній ОСОБА_5 на праві приватної власності, із забороною підозрюваній ОСОБА_5 та будь-яким особам, які можуть діяти від імені та за дорученням ОСОБА_5 , на відчуження, передачу в оренду та зміну цільового призначення майна, та являються предметами забезпечення цивільного позову прокуратури в інтересах державного органу - Національної служби здоров`я України по кримінальному провадженню № 0001576 від 19.08.2025.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених ним в клопотанні.

Власника майна ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечили проти даного клопотання, просили відмовити, підозра є необґрунтованим, підстав для арешту майна не має, ризики відсутні.

Заслухавши прокурора, власника майна, захисника, дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню зважаючи на наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна..

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, такий захід забезпечення кримінального провадження передбачений кримінальним процесуальним законом; існують факти або інформація, які вказують на те, що майно, на яке накладено арешт, належить підозрюваному, а тому, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) є обґрунтованим.

Разом з тим, прокурором не доведено необхідність накладення заборони на порядок користування на вказане майно, зміну цільового призначення та передачу в орунду даного майна, оскільки така заборона порушує принцип вільного користування власником своїм майном та таке обмеження прокурором жодним чином не обґрунтоване та не доведене.

А тому, клопотання в цій частині до задоволення не підлягає.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до часткового задоволення внесеного прокурор клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/3 (часткова власність), житлової квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 58,8 кв.м, реєстраційний номер майна: 16851477, яка належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із забороною відчуження.

Заборонити державним та приватним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мінюсту, державним та приватним нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності, зміни власників та користувачів, зміни форми власності.

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1