Справа номер №303/1676/26
Провадження №1-кс/303/233/26
УХВАЛА

Іменем України

про арешт нерухомого майна

06 березня 2026 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

слідчий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання заступника начальника СВ ВП № 1Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Мукачівської окружної прокуратури про накладення арешту на майно у кримінальному провадженню №0000040, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 січня 2026 року (кваліфікація частина 3 стаття 332 КК України),-

В С Т А Н О В И В :

04 березня 2026 року заступник начальника СВ ВП № 1Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно у кримінальному провадженні №0000040, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21 січня 2026 року (кваліфікація частина 3 стаття 332 КК України).

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан, який продовжено указами Президента України. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану, з метою протиправного збагачення, спільно з невстановленими в ході досудового розслідування особами організував незаконне переправлення військовозобов`язаних громадян України через державний кордон України поза пунктами пропуску до країн Європейського союзу, за грошову винагороду.

У лютому 2026 року, у точно невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, невстановлена особа, яка використовує в соціальну мережу «Telegram» обліковий запис з нікнеймом « ОСОБА_5 », маючи корисливий мотив, спрямований на отримання неправомірної грошової вигоди, спільно з ОСОБА_4 , та іншими невстановленими особами який мав у розпорядженні вантажний автомобіль марки «MAN», що дозволяло приховано перевозити осіб територією України, розробили злочинний план, щодо організації незаконного переправлення громадян України через державний кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану.

Так, 20 лютого 2026 у точно не встановлений час, ОСОБА_4 , у месенжері «WhatsApp» зі свого номера мобільного зв`язку НОМЕР_1 » зателефонував громадянину ОСОБА_6 , у ході розмови підтвердив свою готовність здійснити перевезення гр. ОСОБА_6 поза пунктами пропуску, визначивши час виїзду 17:00 годині 21 лютого 2026 року.

Того ж дня, ОСОБА_6 на виконання вказівки ОСОБА_4 , здійснив переказ частини обумовленої суми у розмірі 1200 доларів США на заздалегідь створений невстановленою в ході досудового розслідування особою, що використовувала обліковий запис телеграм під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » номер криптогаманця « ІНФОРМАЦІЯ_2 » як оплату за послуги трансферу.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, 21 лютого 2026 року ОСОБА_4 , використовуючи месенджер «WhatsApp», знову зв`язався з ОСОБА_6 та повідомив про виникнення «виробничої необхідності» очікування ще одного пасажира для додаткового незаконного прибутку групи. У зв`язку з цим, ОСОБА_4 власноручно переніс дату виїзду на 23 лютого 2026 року, тим самим здійснюючи керівництво процесом підготовки до незаконного переправлення.

23 лютого 2026 ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел, використовуючи месенджер «WhatsApp» за номером НОМЕР_1 , ініціював телефонну розмову з ОСОБА_6 , під час якої призначив зустріч на стоянці «McDonalds» за адресою: місто Київ, Берестейський проспект, 138.

Того ж дня, близько визначеного часу, ОСОБА_4 прибув до вказаного місця на автомобілі «MERCEDES-BENZ C-class» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 де до нього в автомобіль підсів ОСОБА_6 та зайняв заднє пасажирське сидіння автомобіля, де він отримав змогу безпосередньо ідентифікувати ОСОБА_4 як особу чоловічої статі, віком близько 30 років, середньої статури, в окулярах та з короткою зачіскою. Переконавшись у отриманні оплати (яка раніше була перерахована у розмірі 1200 доларів США на криптогаманець TFZUqgjYtYRaCPTeA1GWubhXWiQ9TYdq6w), ОСОБА_4 розпочав рух у напрямку Вінницької області з метою подальшого виїзду до Закарпатської області та реалізації фінального етапу незаконного переправлення ОСОБА_6 поза межами пунктів пропуску.

У ході руху в напрямку Вінницької області, ОСОБА_4 , діючи з метою утримання «клієнта» та завершення злочинного умислу, здійснював психологічний вплив на ОСОБА_6 , неодноразово запевняючи його у безпечності процесу та стверджуючи, що «вони працюють на результат». Продовжуючи свої злочинні діяї, ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_6 здійснити бронювання номера у готельно-ресторанному комплексі «Подільський двір» (Вінницька область, село Якушинці, вулиця Барвінкова, 7) для тимчасового переховування. При цьому ОСОБА_4 детально проінструктував потерпілого про подальший алгоритм дій, зазначивши, що наступного дня він забере його на вантажному транспортному засобі марки марки «MAN TGA 18.430» реєстраційний номер НОМЕР_3 для прихованого вивезення до Закарпатської області з метою безпосереднього незаконного перетину державного кордону.

У ході транспортування ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, вживав активних заходів для уникнення викриття правоохоронними органами. Зокрема, під час проїзду стаціонарних та мобільних блокпостів (контрольних постів), ОСОБА_4 надавав ОСОБА_6 прямі вказівки переховуватися у спальному відділенні кабіни вантажівки, щоб унеможливити його візуальне виявлення під час перевірок. При цьому підозрюваний запевняв потерпілого у безпеці маршруту, аргументуючи це своїм значним досвідом у здійсненні подібних незаконних рейсів та рідкісними випадками детального огляду його автомобіля.

Продовжуючи виконувати роль координатора та логіста, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що в м. Стрий до них приєднається ще один «пасажир». Діючи з метою подальшого прихованого розміщення групи осіб, він наказав ОСОБА_6 забронювати номер на двох осіб у готелі «Прем`єра» (Закарпатська обл., м. Хуст, вул. Львівська, 124), визначивши цей об`єкт як наступну точку переховування перед фінальною стадією незаконного перетину кордону.

В подальшому, ОСОБА_4 близько 00:30 години 25 лютого 2026 року прибув на заправну станцію «Окко» у місті Стрий Львівської області, де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 прийняв до кабіни тягача громадянина ОСОБА_7 з метою забезпечення успішного завершення злочину та уникнення викриття правоохоронними органами, підозрюваний надав пасажирам вказівку вимкнути мобільні телефони, аби їхні сигнали не могли бути зафіксовані засобами радіоелектронної розвідки або іншими спецслужбами на маршруті прямування.

Під час руху в напрямку державного кордону ОСОБА_4 діяв як активний учасник організованого процесу переправлення: він постійно підтримував зв`язок через встановлену в кабіні рацію, з`ясовуючи оперативну обстановку на дорогах та наявність мобільних блокпостів. Отримуючи інформацію про наближення до пунктів перевірки, він завчасно віддавав команди пасажирам переховуватися на спальних місцях кабіни одному зверху, іншому знизу. При цьому ОСОБА_4 особисто маскував присутність людей, закриваючи завісу спального відсіку таким чином, щоб у представників правоохоронних органів при візуальному огляді кабіни не виникало підозр щодо наявності сторонніх осіб. Однак, близько 04:00 години 25 лютого 2026 року, за адресою: село Клячаново по вулиці Автомобілістів під час руху територією Закарпатської області, транспортний засіб марки «MAN TGA 18.430» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 був зупинений співробітниками патрульної поліції для перевірки. Під час візуального огляду кабіни тягача правоохоронцями було виявлено громадянина ОСОБА_7 та марки «MAN TGA 18.430» реєстраційний номер НОМЕР_3 , які за вказівкою водія переховувалися на спальних місцях, намагаючись уникнути проходження прикордонного та поліцейського контролю.

Вказані вище дії ОСОБА_4 , кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдино реєстру досудових розслідувань 21 січня 2026 року за №0000040 (кваліфікація частина 3 статті 332 КК України).

25 лютого 2026 року ОСОБА_4 , затримано в порядку статті 208 КПК України.

25 лютого 2026 року прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 у межах досудового розслідування погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_4 .

26 лютого 2026 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено обов`язкову конфіскацію, існує реальний ризик, що підозрюваний, з метою уникнення відповідальності, може здійснити відчуження, приховування або знищення належного йому майна.

Згідно отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності № 466335635, №466335849 від 02 березня 2026 року в підозрюваного ОСОБА_4 у власності знаходяться земельні ділянки площею 0,1852 га, за кадастровим номером :02:002:0504 та земельна ділянка площею 0,63 га, кадастровий номер :04:001:0729.

В органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на майно яке належить підозрюваному ОСОБА_4 з метою запобігання відчуженню, приховуванню, пошкодженню або знищенню вказаного майна, що може унеможливити виконання вироку суду в частині конфіскації майна як виду покарання, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна.

Заступник начальника СВ ВП № 1Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про здійснення судового розгляду за його відсутності, просив задоволити клопотання в повному обсязі.

Інші учасники судового засідання до суду не прибули.

Технічні засоби фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не застосовувались відповідно до частини 4 статті 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, в рамках якого подане клопотання, слід прийти до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Під час досудового розслідування встановлено, що у вчиненні даного кримінального правопорушення (злочину) обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдино реєстру досудових розслідувань 21 січня 2026 року за №0000040 (кваліфікація частина 3 статті 332 КК України).

25 лютого 2026 року, ОСОБА_4 , затримано в порядку статті 208 КПК України.

25 лютого 2026 року прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 у межах досудового розслідування погоджено повідомлення про підозру.

26 лютого 2026 року стосовно підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Згідно отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності № 466335635,№466335849 від 02 березня 2026 року в підозрюваного ОСОБА_4 у власності знаходяться земельні ділянки площею 0,1852 га, за кадастровим номером :02:002:0504 та земельна ділянка площею 0,63 га, кадастровий номер :04:001:0729.

У зв`язку з цим, в органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті майна яке належить підозрюваному ОСОБА_4 з метою запобігання відчуженню, приховуванню, пошкодженню або знищенню вказаного майна, що може унеможливити виконання вироку суду в частині конфіскації майна як виду покарання, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна.

Подане клопотання відповідає вимогам статей 170-171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, з метою позбавлення права на відчуження.

Виходячи із абзацу 2 частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На підставі частини 5 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, санкції статті може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до статті 1, першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном та ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України, санкцією якої передбачено позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Таким чином, сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, довела наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно належне підозрюваному ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 171 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, наявна необхідність задоволення вказаного клопотання про накладення арешту на майно належне підозрюваному ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 98, 107, 110, 167, 170- 173,372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ ВП № 1Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Мукачівської окружної прокуратури про накладення арешту на майно у кримінальному провадженню №0000040, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 січня 2026 року (кваліфікація частина 3 стаття 332 КК України) задоволити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0729, площею 0,63 га, яка відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 466335849, на праві приватної власності належить ОСОБА_4 та земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0504 площею 0,1852 яка відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 466335635, на праві приватної власності належить ОСОБА_4 з метою запобігання відчуження, що може унеможливити виконання вироку суду в частині конфіскації майна, як виду покарання.

Заборонити ОСОБА_4 та іншим особам, які діють від його імені або в його інтересах, вчиняти будь-які дії щодо відчуження (продаж, дарування, застава тощо), зміни цільового призначення або обтяження зазначених об`єктів нерухомості.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9