Справа №485/602/24
Провадження № 1-кп/485/12/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вавилове Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

1) 08.11.2023 Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 190 КК України із призначенням покарання 200 годин громадських робіт,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

встановив:

В провадженні Снігурівського районного суду Миколаївської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12 січня 2026 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 березня 2026 року включно.

05 березня 2026 року від прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду та ризик вчинення інших кримінальних правопорушень. Наявність вказаних ризиків підтверджується тим що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, ОСОБА_4 не має ані постійного, ані тимчасового місця роботи, як і легальних джерел доходів, не має жодного офіційно підтвердженого постійного місця проживання, за яким можливий його виклик в судове засідання, неодноразово ухилявся від явки до суду без надання обґрунтування такої неявки, а також самовільно залишив військову частину, в якій проходив військову службу за мобілізацією.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання заперечували. Захисник вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд прийшов до наступного.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, стало існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення (п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено судом заявлені в клопотанні ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та існують на даний час.

Закінчити розгляд справи до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого неможливо.

На даній стадії розгляду кримінального провадження не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, оголошувався судом у розшук, отже, існує ризик того, що він може переховуватись від суду.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_4 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні декількох епізодів злочину проти власності в умовах воєнного стану, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, повторно, та поєднаним з проникненням у приміщення, та проти безпеки руху та експлуатації транспорту, вчиненому повторно, з проникненням у гаражне приміщення, передбачений ч.2 ст.289 КК України, постійних джерел доходів немає, а тому є ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено обставин, які б дали підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

За такого, суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 травня 2026 року (включно) із визначеним розміром застави та покладеними обов`язками.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 183, 196, 197, 199, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03 травня 2026 року (включно), з раніше визначеним розміром застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят грн. 00 к) та наступними обов`язками у випадку звільнення з-під варти за внесення розміру застави:

прибувати за кожною вимогою до суду;

не відлучатись з місця проживання без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну місця проживання.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Попередити обвинуваченого, що після внесення застави у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава може бути звернута в дохід держави.

Строк дії ухвали - до 03 травня 2026 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Дві копії ухвали направити для виконання до ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" та для вручення обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1