Справа № 643/2109/26
Провадження № 1-кс/643/1439/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000984 від 30.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

установив:

З поданого клопотання вбачається, що Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000984 від 30.09.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яким установлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причетна до злочинної діяльності, пов`язаної з готуванням на вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя та здоров`я людини та був вчинений з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

07.02.2026 о 03:13 ОСОБА_4 , за результатом проведення огляду місця події, за адресою: м. Харків, вул. Нескорених, 29-Г, а саме на узбіччі ділянки дороги біля магазину «АТБ», затримана співробітниками СБ України в порядку ст. 208 КПК України, після чого у присутності захисника проведено особистий обшук ОСОБА_4 , за результатами якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 15C», належний ОСОБА_4 , з системою логічного захисту у вигляді цифрового паролю, який добровільно повідомила ОСОБА_4 1905, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку "Київстар" з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

07.02.2026 виявлений та вилучений предмет визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

07.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Прокурор посилається, що вилучені речі відповідають ст. 98 КПК України, а саме речовим доказам, які мають істотні відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Просить накласти арешт на майно, вилучене під час особистого обшуку підозрюваної з метою збереження речових доказів.

Прокурор подав заяву, відповідно до якої підтримав клопотання та просив його розглянути у свою відсутність.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Дослідивши доводи клопотання, додані до нього документи, слідчий суддя встановив таке: Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000984 від 30.09.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Згідно з копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.02.2026, ОСОБА_4 затримана співробітниками СБ України в порядку ст. 208 КПК України, при проведенні особистого обшуку ОСОБА_4 за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 15C», належний ОСОБА_4 , з системою логічного захисту у вигляді цифрового паролю, який добровільно повідомила ОСОБА_4 1905, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку "Київстар" з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів (абз. 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що виявлені та вилучені під час проведення особистого обшуку речі можуть бути доказами факту та обставин, що встановлюються, зокрема містити інформацію щодо кримінального правопорушення. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій, що потребує певного часу.

Слідчий суддя вважає, що незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження буде перешкоджати встановленню істини по справі, внаслідок того, що вилучене майно може бути відчужене, спотворене, чи взагалі знищене його володільцем. Прокурором доведена необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою його збереження та недопущення відчуження його на час досудового розслідування та з`ясування обставин вчинення злочину. Вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Отже, виявлені та вилучені речі, на які прокурор просить накласти арешт, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, ураховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини його вчинення, слідчий суддя вважає, що потреба в накладенні арешту на вилучене майно є доцільною.

Кожен з ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, доведений, отже клопотання має бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000984 від 30.09.2025 на речі, які вилучено під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 15C»", належний ОСОБА_4 , з системою логічного захисту у вигляді цифрового паролю, який добровільно повідомила ОСОБА_4 1905, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку "Київстар" з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Питання щодо зберігання вилученого майна вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1