Справа № 308/1701/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 15.12.2025 року за №0002142, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки за національністю, громадянки України, уродженки міста Ужгород, Закарпатської області, заміжньої, з вищою освітою, ФОП, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002142 від 15.12.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно з обвинувальним актом 14 грудня 2025 року, близько 16 години 26 хвилини, ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, автомобілем марки «Audi» моделі «А3» білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 в місті Ужгород, по вулиці Собранецька, зі сторони вулиці Івана Коршинського у напрямку вулиці Срібляста, навпроти будинку №146, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, грубо порушуючи вимоги п. 10.1 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, які вступили в дію з 01 січня 2002 року, будучи самовпевненою, розраховуючи на свій водійський досвід та навички керування транспортним засобом, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та, рухаючись по крайній праві смузі руху, перед зміною напрямку руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надала дорогу транспортному засобу, а саме автомобілю марки «Кіа» моделі «Rio» сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , що рухався зі швидкістю 47,5-53,5 км/год. в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтися, чим створила небезпеку для руху водія ОСОБА_7 , який не маючи технічної можливості уникнути зіткненню із транспортним засобом під керуванням ОСОБА_4 , допустив зіткнення із лівою боковою частиною керованого останньою транспортного засобу.

В результаті зіткнення вказаних транспортних засобів, пасажир автомобіля марки «Кіа» моделі «Rio» сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому проксимальних метаепіфізів лівої великогомілкової та малогомілкової кісток з незначним зміщенням кісткових фрагментів по довжині, які виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або внаслідок ударяння об такі, якими могли бути виступаючі частини салону легкового автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди та по давності виникнення вкладаються в час скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я тривалістю більше 21-го дня і за цією ознакою згідно п.2.2.2. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Із технічної точки зору, водій автомобіля марки «Audi» моделі «А3» білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 мала технічну можливість запобігти вказаній дорожньо-транспортній пригоді, виконавши вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, недотримання якого у своїй сукупності знаходиться у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушила вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

п.10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»

Порушення водієм ОСОБА_4 вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому проксимальних метаепіфізів лівої великогомілкової та малогомілкової кісток з незначним зміщенням кісткових фрагментів по довжині.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

До початку судового засідання захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_8 подано клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням останньої з потерпілою та закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_8 підтримали клопотання та просили закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням з потерпілою. Обвинувачена зазначила, що вона ознайомлена з клопотанням, суть обвинувачення за ч.1 ст.286 КК України їй зрозуміла, свою винуватість у вчиненому визнає в повному обсязі, не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, викладених у клопотанні.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила, що дійсно примирилась з обвинуваченою. Претензій до обвинуваченої немає. Проти закриття кримінального провадження не заперечує.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_4 у зв`язку з примиренням винної з потерпілим на підставі ст.46 КК України, та закриття криміналього провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження та прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме, порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч.1 ст.284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що останній проти такого звільнення від кримінальної відповідальності не заперечувала та надала свою згоду на закриття кримінального провадження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке інкримінується обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, є злочином з необережною формою вини.

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 раніше не судима. Потерпіла у судовому засіданні підтвердила, що з обвинуваченою дійсно примирилися, претензій майнового чи немайнового характеру до неї немає. Жодного неправомірного впливу ні на обвинувачену, ні на потерпілу здійснено не було.

В результаті кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 потерпілій особі була спричинена моральна та матеріальна шкода, яка повністю відшкодована обвинуваченою.

Під час досудового розслідування кримінального провадження та підготовчого засідання потерпілою цивільний позов не заявлявся. Натомість надано нотаріально посвідчену заяву потерпілої про відсутність претензій до обвинуваченої в якій також не заперечувала щодо закриття кримінального провадження та звільнення останньої її від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно заяви потерпілої ОСОБА_6 від 16.02.2026, ОСОБА_4 повністю відшкодувала завдану їй матеріальну та моральну шкоду в сумі 100000грн. та примирилась з нею.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона своїми необережними діями, які виразилися у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинила потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження. Дії обвинуваченої кваліфікуються за ч.1 ст.286 КК України. Вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст.ст.12, 25 КК України відноситься до нетяжкого злочину з необережною формою вини і не є корупційним. Свою провину обвинувачена повністю визнала. Відшкодувала заподіяні потерпілій збитки та примирилася з нею, що підтверджено письмовою заявою. Під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 не перебувала у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, чи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася. Відтак наявні підстави для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності передбачені ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілою згідно та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

За таких обставин кримінальне провадження необхідно закрити, а обвинувачену ОСОБА_4 - звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Частиною 1 ст.126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закривається з підстави, яка є нереабілітуючою, тому процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави. Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.12.2021 (справа №132/283/21), від 07.10.2021 (справа №584/800/20), від 29.09.2021 (справа №342/1560/20) та у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Згідно з постановою слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні:

-автомобіль марки «КІА» моделі «Rio» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 ;

-автомобіль марки «Audi» моделі «А3» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_4 .

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29.12.2025 (справа №308/187934/25) було накладено арешт на вказані автомобілі.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України накладений арешт на майно підлягає скасуванню.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до приписів ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 174, 284, 286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження №0002142, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 15.12.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України - закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 19 610 гривень 80 коп, з яких:

- судова інженерно-транспортна експертиза № СЕ-19/107-25/14823-ІТ від 30.12.2025, яку проведено завідувачем відділу інженерно-транспортних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Закарпатського НДЕКЦ МВС України. Витрати на проведення експертизи становлять 2674 гривні 20 копійок;

- судова інженерно-транспортна експертиза № СЕ-19/107-25/14822-ІТ від 30.12.2025, яку проведено завідувачем відділу інженерно-транспортних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Закарпатського НДЕКЦ МВС України. Витрати на проведення експертизи становлять 2674 гривні 20 копійок;

- судова інженерно-транспортна експертиза № СЕ-19/107-25/14820-ІТ від 05.01.2026, яку проведено судовим експертом сектору інженерно-транспортних досліджень відділу інженерно-транспортних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Закарпатського НДЕКЦ МВС України. Витрати на проведення експертизи становлять 3565 гривень 60 копійок;

- судова комплексна фототехнічна та інженерно-транспортна експертиза № КСЕ-19/107-26/80 від 28.01.2026, яку проведено старшим судовим експертом сектору досліджень звуко- та відеозапису відділу досліджень у сфері інформаційних технологій та завідувачем відділу інженерно-транспортних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Закарпатського НДЕКЦ МВС України. Витрати на проведення експертизи становлять 10696 гривень 80 копійок.

Арешт накладений на: автомобіль марки «КІА» моделі «Rio» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_2 та автомобіль марки «Audi» моделі «А3» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_1 , відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29.12.2025 (№308/187934/25) - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «КІА» моделі «Rio» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , що зберігається на спеціальному майданчику ГУНП в Закарпатській області повернути власнику;

- автомобіль марки «Audi» моделі «А3» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , що зберігається на спеціальному майданчику ГУНП в Закарпатській області повернути власнику.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 18.02.2026.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1