КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/1996/26 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 21-з/824/30/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 січня 2026 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.02.2026 року апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задоволено частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 січня 2026 року скасовано.

Постановлено нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві майора поліції ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000180 від 04.10.2022 року задоволено частково.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання визначено до 23 березня 2026 року.

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора у кримінальному провадженні.

05.03.2026 рокузахисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року, в якій просить виправити в резолютивній частині ухвали Київського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року у справі № 761/1996/26 (провадження № 11-сс/824/2287/2026), описку, а саме словосполучення «не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді» на «не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду».

В обґрунтування доводів заяви адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що резолютивною частиною ухвали Київського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на ОСОБА_8 , зокрема, але не виключно обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді.

Зазначає, що відповідно до положень ч. 5 ст. 421 КПК України, ухвала суду першої інстанції може бути скасована з метою погіршення становища особи, щодо якої вона постановлена, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

У постанові Верховного Суду від 24.05.2023 у справі № 179/363/21 (провадження № 61- 4060св2) зазначено: «Принцип заборони повороту до гіршого відомий ще з часів римського права та існував у зв 'язку із іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки і рішення). Правило заборони повороту означає недопустимість погіршення становища сторони, яка оскаржує судове рішення. Тобто, особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги».

Крім того, у межах своєї прецедентної практики Верховний Суд вказує: «У кримінальному процесі діє принцип заборони повороту до гіршого (reformatio in pejus). Нормативно він закріплений, зокрема, у статтях 421, 437, 439 КПК України. На практиці він означає те, що жодне наступне судове рішення не може погіршувати становище засудженого порівняно з попереднім рішенням. Цей принцип поширюється на будь-який етап перегляду судових рішень у кримінальному провадженні» (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.02.2022 у справі № 695/4097/15-к (провадження № 51-5508км20), постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20.12.2021 у справі № 557/538/17 (провадження № 51-9863км18), постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.05.2022 у справі № 292/770/19 (провадження № 51 -4951ск21).

Заявник посилається на те, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на ОСОБА_8 було покладено, зокрема, але не виключно обов`язок не відлучатися за межі Київської області, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

На переконання адвоката ОСОБА_7 наведені обставини свідчать про те, що за наслідками розгляду апеляційної скарги, поданої стороною захисту в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційним судом було скасовано ухвалу Шевченківського районного суду та постановлено нове судове рішення, яким погіршено становище особи, щодо якої вона постановлена, оскільки зобов`язано ОСОБА_8 не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, тобто, із міста Ірпінь.

Захисник ОСОБА_7 вказує на те, що наведене формулювання в ухвалі Київського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року (обов`язок не відлучатися із населеного пункту) вочевидь було допущено внаслідок описки у такому судовому рішенні.

В судове засідання адвокат ОСОБА_7 та прокурор не з`явились, про причину неявки до суду не повідомили, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 379 КПК України не перешкоджає розглянути питання про внесення виправлень, без їх участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що заява адвоката ОСОБА_7 про виправлення описки в ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року, яка подана в порядку ст. 379 КПК України, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції, проаналізувавши заяву про виправлення описки та перевіривши зміст ухвали Київського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року, встановила, що доводи, викладені в заяві про виправлення описки, є обґрунтованими, а допущена описка є технічною та будь-яким чином не впливає на суть прийнятого рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне виправити вказану в заяві адвоката ОСОБА_7 описку, яка допущена у резолютивній частині короткого, а також у резолютивній частині повного тексту ухвали Київського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року.

Керуючись ст. 379 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Заяву захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , про виправлення описки - задовольнити.

Виправити описку, допущену у резолютивній частині короткого, а також у резолютивній частині повного тексту ухвали Київського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року у справі 761/1996/26 (а/п №11-сс/824/2287/2026), вказавши в резолютивній частині короткого, а також у резолютивній частині повного тексту ухвали Київського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року: «не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду» замість помилково зазначеного: «не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді».

Ухвала про виправлення описки у судовому рішенні набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

________________ ________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4