Провадження № 1-кп/761/3021/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесенні в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002433 від 17.09.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 307 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утримані має одну неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИВ

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва, перебуває кримінальне провадження № 0002433, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_4 та клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 , з огляду на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які залишились незмінні та продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотань прокурора, з огляду на їх необґрунтованість, подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, або особистого зобов`язання. Щодо клопотання про продовження дії обов`язків покладених на ОСОБА_4 заперечував та подав клопотання про зміну запобіжного заходу та зменшення розміру застави, а також просив розширити обов`язок покладений на обвинуваченого ОСОБА_4 та дозволити останньому виїздити за межі Київської області, оскільки останній наразі проходить реабілітацію після операції.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника, зазначив, що завжди демонстрував належну процесуальну поведінку.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотань про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу, а також заперечував проти клопотання про зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 , а з огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши наявні у своєму розпорядженні матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч. 5ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

За змістом ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин провадження, зменшення встановлених ризиків.

В обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 сторона захисту посилається на те, що прокурор жодного разу у судовому засіданні не довів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, обвинувачені мають стійкі соціальні зв`язки.

Разом з тим, ні обвинувачений, ні сторона захисту не зазначає будь-яких суттєвих доводів щодо зміни обставин чи існуючих в провадженні ризиків.

З огляду на встановлені ризики, враховуючи при цьому особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, обсяг доказів, який вже наявний у матеріалах кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обставини, на підставі яких суд визначив розмір альтернативного запобіжного заходу не змінилися.

В силу змагальності сторін кримінального провадження, стороною захисту не доведено підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими та особливо тяжким злочинами.

Перелік доказів, зібраних під час досудового розслідування, що наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування свідчить про їх вагомість, більш детальну оцінку цим доказам, суд зможе надати на відповідній стадії судового розгляду, під час вивчення їх змісту та подальшого аналізу.

Міра покарання, призначення якої передбачається обвинуваченим у разі доведення їх винуватості та усвідомлення обвинуваченими цієї обставини, переконливо дає підстави вважати, що продовжують існувати такі ризики неправомірної процесуальної поведінки як: переховування від суду, тобто ризик втечі обвинуваченого, а так само здійснення незаконного впливу на свідків, оскільки суд ще не перейшов до їх безпосереднього допиту.

Також судом, при вирішенні питання можливості зміни запобіжного заходу на більш м`який чи доцільності продовження строку його дії, відповідно до ст. 178 КПК України враховуються наступні дані щодо особи обвинуваченого вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Отже, з`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених, на які посилається прокурор та чи переважають характеризуючи дані щодо особи обвинувачених ці ризики, суд враховує, те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваних винуватими у вчиненні інкримінованих діянь.

Так, висунення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачення у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, фактичні обставини кримінального провадження, міру покарання, яка загрожує їм у разі визнання їх винуватими, у сукупності свідчить про високий ступінь ймовірності втечі обвинувачених у разі застосування до них більш м`якого запобіжного заходу.

Наведені обставини вказують і на високу ймовірність вчинення обвинуваченими незаконного впливу на свідків у цьому провадженні, з метою зміни ними своїх показань, наданих під час досудового розслідування, оскільки у відповідності до ст. 23; ч.4 ст. 95 КПК України, суд сприймає всі докази безпосередньо та може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового розгляду.

Зважаючи на інформацію з реєстру матеріалів досудового розслідування, у суду відсутні підстави вважати, що доводи прокурора про існування достатніх доказів для доведення висунутого обвинувачення є очевидно необґрунтованими та довільними.

Тобто, судом враховано наявність у цьому кримінальному провадженні обставин, які можуть переконати неупередженого спостерігача, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 можливо вчинили інкриміновані їм злочини, що за позицією ЄСПЛ в рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» є обґрунтованою підозрою.

Отже, суд, розглянувши питання про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_5 та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором доведено, що при застосуванні до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт не можна буде запобігти вказаним ризикам.

Крім того, положення ч. 5 ст. 194 КПК України передбачають, що суд застосовуючи відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки, а саме:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи та засобів зв`язку;

-утримуватися від спілкування зі свідками та іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання.

Згідно ч. 6 ст. 182 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частинами 5, 6 ст. 194 КПК України визначено правові підстави та надано перелік обмежувальних заходів (обов`язків), які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого одночасно із застосуванням запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Суд вважає слушними доводи сторони захисту, щодо зміни покладеного обов`язку обвинуваченому ОСОБА_4 - не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, та покласти обов`язок не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду, та звертає увагу на наступне.

Обґрунтовуючи вказані вимоги, сторона захисту зазначає, що цей обов`язок виконаний, з огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Разом з тим слід зазначити, що запобіжний захід належить до заходів забезпечення кримінального провадження, які мають на меті досягнення дієвості кримінального провадження, суд у будь-якому випадку при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу повинен врахувати співвідношення приватного інтересу та потреби забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених та виконанням ними свої процесуальних обов`язків при розгляді кримінального провадження судом.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути замінений на інший - більш або менш суворий.

Підставою для не застосування обмеження сторона захисту 4 вцілому зазначає незручність, яка виникає у обвинуваченого ОСОБА_4 , для проходження реабілітації після проведеної операції та родинні зв`язки за межами за межами м. Києва.

Крім того, судом враховується належна процесуальна поведінка ОСОБА_4 , який не допускав порушення покладених на нього обов`язків.

Таким чином, з урахуванням наведених сторонами аргументів, суд вважає за можливе е покласти обов`язок на обвинуваченого ОСОБА_4 - не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду.

Однією із характерних рис таких обов`язків є їх строковий характер (ч. 7 ст. 194 КПК). Це означає, що обов`язки, покладені на підозрюваного, обвинуваченого у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу, виникають із моменту прийняття відповідного процесуального рішення слідчим суддею, судом (ухвали) або настання певної умови (внесення застави як альтернативного запобіжного заходу). Вони припиняють свою дію після закінчення, зміни або скасування запобіжного заходу, або після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки.

З огляду на наведене, для забезпечення ненастання існуючих ризиків у вигляді переховування від суду та впливу на свідків, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на час судового провадження слід продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України строком на два місця, а саме:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися за межі Київської області,без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи та засобів зв`язку;

-утримуватися від спілкування зі свідками та іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання.

Щодо клопотання захисника про зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 , слід вказати наступне.

Так, у клопотанні захисник просить постановити ухвалу по справі №761/46062/25, якою ОСОБА_4 зменшити розмір застави до 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 665 600 гривень.

Частиною 2 ст. 182 КПК України передбачена можливість внесення застави не тільки підозрюваним або обвинуваченим, а й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із змісту наведених положень вбачається, що внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком. Внесення застави неможливе без згоди на це заставодавця. Особа не може бути визнана заставодавцем усупереч її бажанню та волі.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Розмір застави у даному випадку є стримуючим фактором, який забезпечує виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, покладених на підозрюваного відповідним судовим рішенням та тих обов`язків, перелік яких визначений ч. 7 ст. 42 КПК України.

В той же час, з клопотання захисника про зменшення розміру застави, долучених до нього документів, не вбачається наявність таких суттєвих обставини, що слугують підставою для зменшення розміру застави, у зв`язку з чим, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника захисника про зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 194, 201, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу залишити без задоволення.

Клопотання захисника про зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності прослідування в укриття цивільного захисту.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи та засобів зв`язку;

-утримуватися від спілкування зі свідками та іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання;

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_5 визначити на два місяці, терміном до 02 травня 2026 року.

Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися за межі Київської області,без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи та засобів зв`язку;

-утримуватися від спілкування зі свідками та іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання.

Строк дії обов`язків визначити на два місяці до 02 травня 2026 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголосити 04 березня 2026 року о 12 годині 10 хвилин.

Головуюча суддя ОСОБА_7