КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2383/2026 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 757/874/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , з внесеними доповненнями до неї, на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2026 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.02.2026 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 05.11.2025 року та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України від 05.11.2025 року, винесене cтаршим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001245 від 27.07.2023 року, і зобов`язано компетентну посадову особу Головного слідчого управління Національної поліції України та Генеральної прокуратури України, у кримінальному провадженні № 0001245 від 27.07.2023 року, вчинити дії щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 05.11.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Не погоджуючись із рішенням, прийнятим судом першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, з внесеними доповненнями до неї, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.02.2026 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 05.11.2025 року у кримінальну провадженні № 0001245 від 27.07.2023 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказує, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною і такою, що підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Сторона обвинувачення переконана, що надані та досліджені у судовому засіданні першої інстанції докази беззаперечно доводять як обґрунтованість підозри ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, так і дотримання процесуальних вимог при її вручені.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначає, що стороною обвинувачення було вжито достатньо заходів, спрямованих на вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 та не формальне, а реальне повідомлення її змісту та суті. Підтвердженням цьому є те, що 06.11.2025 року о 19 год 29 хв слідчим по контактному телефонному номеру у месенджері «WhatsApp» проведено розмову із ОСОБА_11 у якій останній повідомив, що повідомленням про підозру отримав, з його змістом ознайомився, після чого йому було роз`яснено суть підозри, що відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України є належним підтвердженням отримання такого повідомлення.

Зауважує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, окрім показань ОСОБА_12 , підтверджується також вироком Індустріального районного суду міста Харкова від 08.07.2025 року, яким останню визнано винуватою у вчиненні злочину за ч. 5 ст. 191 КК України; протоколами огляду її мобільного телефону від 13.06.2025 року де міститься листування з ОСОБА_11 та де останній надає їй вказівки щодо вчинення розтрати коштів товариства, надання для цього контактних осіб, про що бухгалтер після вчинення таких дій йому звітує; протоколу огляду банківських рахунків від 08.01.2025 року; довідкою спеціаліста від 28.03.2024 року щодо проведеної інвентаризації та встановлення факту здійснення безтоварних операцій тощо. Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_10 уже встановлена Печерським районним судом міста Києва 02.01.2026 року при обранні йому запобіжного заходу у справі № 757/64838/25.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи поданої апеляційної скаги, з внесеними доповненнями до неї, та просив скасувати ухвалу слідчого судді, пояснення захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, з внесеними доповненнями до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003154 від 26.11.2025 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, яке 26.11.2025 року виділено в окреме провадження з кримінального провадження № 0001245 від 27.07.2023 року.

05.11.2025 року cтаршим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001245 від 27.07.2023 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, яке погоджено прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6

08.01.2026 року захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на повідомлення про підозру від 05.11.2025 року кримінальному провадженні № 0001245 від 27.07.2023 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, в якій просив скасувати вищевказане повідомлення про підозру та зобов`язати компетентну посадову особу Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0001245 від 27.07.2023 року вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у даному кримінальному провадженні про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

04.02.2026 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва задоволено скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 05.11.2025 року та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України від 05.11.2025 року, винесене cтаршим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001245 від 27.07.2023 року, і зобов`язано компетентну посадову особу Головного слідчого управління Національної поліції України та Генеральної прокуратури України, у кримінальному провадженні № 0001245 від 27.07.2023 року, вчинити дії щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 05.11.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги захисника, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_8 не було повідомлено про підозру в установленому кримінальним процесуальним кодексом України порядку, що виключає набуття ним статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а також те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 05.11.2025 року за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України є необґрунтованим, оскільки в ньому відсутня об`єктивна сторона інкримінованого злочину.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до п. 2 ст. 277 КПК України, повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Із змісту ст. 2 КПК України вбачається, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що слідчий суддя послався на

те, що ОСОБА_8 не було повідомлено про підозру в установленому кримінальним процесуальним кодексом України порядку, що виключає набуття ним статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, через те, що він на момент складання повідомлення про підозру проживав за межами України, а саме у Королівстві Іспанія, і органу досудового розсідування було це достеменно відомо.

Разом з тим, колегією суддів під час апеляційної розгляду встановлено, що відповідно до показань, наданих органу досудового розслідування ОСОБА_11 під час допиту 15.04.2025 року, на які також посилається і слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, останній вказав, що тимчасово проживає в м. Денія Королівства Іспанія. Проте правові підстави свого перебування в Іспанії не вказав, будь-яких підтверджуючих цьому документів органу досудового розслідування не надав. Натомість адресою свого постійного проживання зазначив буд. АДРЕСА_1 , та надав свої два контактні номери телефонів, що було зафіксовано у протоколі. Свідоцтво про реєстрацію ОСОБА_13 в м. Денія Королівства Іспанія, що міститься в матеріалах справи, було надане стороною захисту в іншому судовому засіданні тільки 03.02.2026 року, тобто майже через три місяці з моменту складання повідомлення про підозру.

Зважаючи на такі обставини, а також те, що з допиту ОСОБА_8 15.04.2025 року до дня складання повідомлення про підозру 05.11.2025 року минуло понад шість місяців, керуючись ст. ст. 42, 111, 135, 278 КПК України, стороною обвинувачення було прийнято рішення вручити ОСОБА_10 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме: надсиланням поштовим зв`язком на останню відому адресу постійного проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , яка була названа ОСОБА_8 під час допиту; особисте вручення члену сім`ї - сину ОСОБА_14 ; надсиланням на його контактні телефонні номерами НОМЕР_1 і НОМЕР_2 у месенджерах «WhatsApp», «Viber» та «Telegram»; надсиланням його захиснику - адвокату ОСОБА_7 .

Таким чином, стороною обвинувачення було вжито достатньо заходів, спрямованих і вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 та не формальне, а реальне повідомлення її змісту та суті.

Підтвердженням цьому є і те, що 06.11.2025 року слідчим по контактному телефонному номеру НОМЕР_1 у месенджері «WhatsAp» було проведено розмову із ОСОБА_11 у якій останній повідомив, що повідомлення про підозру отримав, з його змістом ознайомився, після чого, стороною обвинувачення, було роз`яснено останньому суть підозри, що відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України є належним підтвердженням отримання такого повідомлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111 та ч. 1, 2 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру повинно бути вручено особі у день його складання, а у разі неможливості - у спосіб, що передбачений для вручення повідомлень. При цьому, Кримінальний процесуальний кодексу України не передбачає обов`язку і права слідчого чи прокурора відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка не може його отримати в день складання у силу певних причин. Таким чином, слідчий вчинив всі можливі, передбачені законом дії, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.

Що стосується висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі шодо необґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, то колегія суддів зазначає наступне.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що, всупереч доводам скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , повідомлення про підозру ОСОБА_8 здійснено у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним кодексом та його зміст відповідає вимогам КПК України.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, окрім показань ОСОБА_12 , підтверджується також вироком Індустріального районного суду міста Харкова від 08.07.2025 року, яким останню визнано винуватою у вчиненні злочину за ч. 5 ст. 191 КК України; протоколами огляду її мобільного телефону від 13.06.2025 року, де міститься листування з ОСОБА_11 та де останній надає їй вказівки щодо вчинення розтрати коштів товариства, надання для цього контактних осіб, про що бухгалтер після вчинення таких дій йому звітує; протоколу огляду банківських рахунків від 08.01.2025 року; довідкою спеціаліста від 28.03.2024 року щодо проведеної інвентаризації та встановлення факту здійснення безтоварних операцій тощо.

Щодо висновку слідчого судді про те, що в діях ОСОБА_13 відсутня об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки не зазначено спосіб вчинення злочину. Об`єктивна сторона злочину, в організації якого підозрюється ОСОБА_15 , є розтрата, а спосіб її вчинення - це здійснення перерахунку коштів з рахунків ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» на рахунки ТОВ «Еко стор» та ТОВ «Фудлайф плюс», що і викладено в тексті підозри.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Таким чином, дослідження та оцінка наданих стороною захисту доказів не входить до повноважень слідчого судді на даній стадії досудового розслідування.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених Главою 31 КПК України.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Оскільки під час апеляційного розгляду колегією суддів не здобуто доказів порушення вимог ст. ст. 276-278 КПК України, які б слугували підставою для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , з внесеними доповненнями до неї, - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2026 року, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 05.11.2025 року та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України від 05.11.2025 року, винесене cтаршим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001245 від 27.07.2023 року, і зобов`язано компетентну посадову особу Головного слідчого управління Національної поліції України та Генеральної прокуратури України, у кримінальному провадженні № 0001245 від 27.07.2023 року, вчинити дії щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 05.11.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 05.11.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України від 05.11.2025 року, винесене cтаршим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001245 від 27.07.2023 року, і зобов`язання компетентної посадової особи Головного слідчого управління Національної поліції України та Генеральної прокуратури України, у кримінальному провадженні № 0001245 від 27.07.2023 року, вчинити дії щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 05.11.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4