Справа № 541/4240/25
№ провадження 1-кп/541/113/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 30 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000847 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської обл., громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який не працює, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.ч. 1, 3 ст.173-2 КУпАП, безпідставно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_7 , з якою проживав протягом тривалого часу за адресою: АДРЕСА_2 , був пов`язаний спільним побутом та мав взаємні права та обов`язки.

Кожного разу окремо, на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_6 , заходячись у будинку за вказаною адресою, де спільно проживав разом із ОСОБА_5 , провокував словесний конфлікт, під час якого, діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та бажаючи діяти саме таким чином, вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_5 психологічне насильство у вигляді словесних образ, криків на неї, погроз, що супроводжувалось приниженням гідності потерпілої, залякуванням, яке призводило до психологічних страждань останньої.

Так, 12 березня 2025 року близько 22 год 50 хв. ОСОБА_6 за вищевказаною адресою спільного проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_5 , а саме - ображав її нецензурними словами, своїми діями міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За вказані дії постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 травня 2025 року ОСОБА_6 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Будучи притягненим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 01 травня 2025 року близько 16 год 15 хв. за зазначеною адресою ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_5 , а саме - висловлював погрози та ображав її нецензурними словами, своїми діями міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За вказані дії постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 травня 2025 року ОСОБА_6 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Продовжуючи протиправну діяльність, 14 липня 2025 року близько 22 год 00 хв. за вказаною вище адресою ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_5 , а саме - ображав її нецензурними словами, своїми діями міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

За вказані дії постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 серпня 2025 року ОСОБА_6 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.173-2 КУпАП з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 грн.

Не зупиняючись на вчиненому, діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 , 29 серпня 2025 року близько 10 год 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 під час виниклого конфлікту із дружиною, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, почав ображати останню, кричати, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою.

Потерпіла ОСОБА_5 , побоюючись погроз та агресивного, неврівноваженого стану ОСОБА_6 , які виразились у пониженні самооцінки та усвідомленні факту неможливості свого самостійного захисту, була змушена звернутись до поліції.

Не зупиняючись на вчиненому, діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 , 29 серпня 2025 року близько 12 год 53 хв. ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , під час виниклого конфлікту із дружиною, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, почав ображати останню, кричати, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою.

Потерпіла ОСОБА_5 , побоюючись погроз та агресивного, неврівноваженого стану ОСОБА_6 , які виразились у пониженні самооцінки та усвідомленні факту неможливості свого самостійного захисту, була змушена звернутись до поліції.

Протиправні дії ОСОБА_6 призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 , а також виразились у пониженні самооцінки та нездатності захистити себе.

Відповідно до висновку судової психологічної експертизи від 16 вересня 2025 року № 798 агресивна та конфліктна поведінка ОСОБА_6 постає для ОСОБА_5 психотравмуючою та викликає формування й фіксацію негативних психоемоційних змін.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 02 вересня 2025 року близько 21 год 20 хв. неподалік домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , під час виниклого конфлікту з дружиною ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, почав ображати останню, кричати, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою.

Потерпіла ОСОБА_5 , побоюючись погроз та агресивного, неврівноваженого стану ОСОБА_6 , які виразились у її залякуванні, пониженні самооцінки та усвідомленні факту неможливості свого самостійного захисту, була змушена викликати поліцію.

Також, 04 вересня 2025 року близько 08 год 00 хв., прибувши до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час виниклого конфлікту з дружиною ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_8 почав ображати останню, кричати, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою.

Потерпіла ОСОБА_5 , побоюючись погроз та агресивного, неврівноваженого стану ОСОБА_6 , які виразились у її залякуванні, пониженні самооцінки та усвідомлення факту неможливості свого самостійного захисту, була змушена викликати поліцію.

Крім цього, ОСОБА_6 07 вересня 2025 року близько 07 год 00 хв., прибувши до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час виниклого конфлікту з дружиною ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, почав ображати останню, кричати, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою.

Потерпіла ОСОБА_5 , побоюючись погроз та агресивного, неврівноваженого стану ОСОБА_6 , які виразились у її залякуванні, пониженні самооцінки та усвідомленні факту неможливості свого самостійного захисту, була змушена викликати поліцію.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 20 вересня 2025 року близько 21 год 30 хв., прибувши до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час виниклого конфлікту з дружиною ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, почав ображати останню, кричати, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою.

Потерпіла ОСОБА_5 , побоюючись погроз та агресивного, неврівноваженого стану ОСОБА_6 , які виразились у її залякуванні, пониженні самооцінки та усвідомленні факту неможливості свого самостійного захисту, була змушена викликати поліцію.

Крім цього, ОСОБА_6 25 вересня 2025 року близько 19 год 30 хв., прибувши до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час виниклого конфлікту з дружиною ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, почав ображати останню, кричати, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою.

Потерпіла ОСОБА_5 , побоюючись погроз та агресивного, неврівноваженого стану ОСОБА_6 , які виразились у її залякуванні, пониженні самооцінки та усвідомленні факту неможливості свого самостійного захисту, була змушена викликати поліцію.

Потерпіла під час судового розгляду пояснила, що вони з обвинуваченим перебували у шлюбі 19 років, наразі разом вони не проживають. Приблизно 1-1,5 роки тому у ОСОБА_6 виникла агресивна поведінка, яку потерпіла пов`язує із вживанням наркотичних засобів. Після вживання наркотиків у обвинуваченого бувають галюцинації, він починає її принижувати, ображати, що негативно впливає на її психічний стан. Випадки насильства відбувались приблизно 1 раз на місяць, в подальшому - частіше. Коли ОСОБА_6 наркотичні засоби не вживає, він поводить себе нормально. Зазначила, що обвинувачений перед нею вибачився, сподівається, що насильства він більше вчиняти не буде, просила його суворо не карати.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, факти, викладені в обвинувальному акті, підтвердив. У скоєному розкаявся.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вірно розуміє зміст обставин провадження, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання обвинуваченим вини не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною та істинною та їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, допитавши потерпілу, обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують його особу, суд прийшов до переконання, що своїми діями ОСОБА_6 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення за обставин, викладених у вироку, та його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває в близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке у відповідності зі ст. 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів, конкретні обставини провадження, дані про особу ОСОБА_6 ,який раніше судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його відношення до скоєного, щире каяття, думку потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання, та приходить до висновку про доцільність призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого у виді пробаційного нагляду, оскільки саме це покарання найбільш відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний щодо ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.

Матеріальну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано.

Цивільний позов заявлено не було.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 2, п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний щодо ОСОБА_6 ,залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

СуддяОСОБА_1