У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 за контрактом, який на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, перебував на посаді гранатометника 2 гірсько-штурмового 3 гірсько-штурмового взводу 1 гірсько-штурмової роти 1 гірсько-штурмового батальйону, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні №0001150, відомості про яке 08.09.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні №0001150, відомості про яке 08.09.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 11.12.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та затримано останнього в порядку ст. 615 КПК України.

22.07.2025 між громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерством оборони України в особі ТВО командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 було укладено контракт про проходження громадянами України віком від 18 до 25 років військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, терміном на 1 рік, тобто до 22.07.2026. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.07.2025 №208 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначено на посаду гранатометника 2 гірсько-штурмового відділення 3 гірсько-штурмового взводу 1 гірсько-штурмової роти 1 гірсько-штурмового батальйону вказаної військової частини.

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу за контрактом рекрута ОСОБА_5 у військову частину НОМЕР_1 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Під час проходження військової служби, у відповідності до ст.ст. 6, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець ОСОБА_5 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, точно й вчасно виконувати покладені на нього обов`язки.

Натомість, рекрут ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України та законів України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за наступних обставин.

Так, рекрут ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , за контрактом, перебуваючи на посаді гранатометника 2 гірсько-штурмового відділення 3 гірсько-штурмового взводу 1 гірсько-штурмової роти 1 гірсько-штурмового батальйону вказаної військової частини, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, о 16:00 год. 29.07.2025 був відсутній під час перевірки наявності особового складу, самовільно залишивши розташування підрозділу, що дислокується на Мукачівській ділянці полігону по АДРЕСА_1 , та відсутній на службі без поважних причин по 10.12.2025, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини, тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах, а саме: повідомленні та матеріалах службового розслідування військової частини НОМЕР_1 по факту відсутності на службі рекрута ОСОБА_5 , протоколу затримання ОСОБА_5 , повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, допитах свідків та інших матеріалах досудового розслідування в сукупності.

12.12.2025 ОСОБА_5 відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.02.2026 включно, з можливістю внесення застави, у розмірі 60 560,00 грн, яку на даний час внесено не було.

Двомісячний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні завершується 11.02.2026, однак завершити досудове розслідування до закінчення зазначеного строку неможливо внаслідок складності провадження, необхідності здійснення процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, з метою отримання додаткових доказів задля повного, всебічного і неупередженого з`ясування обставин вчиненого кримінального правопорушення, а саме: отримання відповідей на раніше скеровані оперативному підрозділу доручення в порядку ст. 40 КПК України, з метою повноти та об`єктивності досудового розслідування визначення підслідності у кримінальних провадженнях стосовно ОСОБА_5 №0042487 від 17.11.2025, досудове розслідування у якому проводиться Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР у м. Краматорську та №0019890 від 11.11.2025, досудове розслідування у якому проводиться Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у м. Полтаві за Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові, та у разі необхідності та встановлення достатніх доказів, прийняття відповідних рішень щодо зміни кваліфікації кримінального правопорушення у відповідності до ст.ст. 276 278 КПК, виконати інші слідчі (розшукові) дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Також, необхідно встановити обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання передбачені ст.ст. 66, 67 КК України.

У зв`язку з викладеним, з метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 11.03.2026, що може бути достатнім для потреб досудового розслідування та виконання вищевказаних слідчих (розшукових) і процесуальних дій, а від так з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, з врахуванням обставин вчинення злочину,

ОСОБА_5 як підозрюваного у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливого ухилення від досудового слідства, є необхідність в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до трьох місяців.

На даний час, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Прокурор у клопотання наводить ряд ризиків передбачених ст. 177 КК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які продовжують існувати і на даний час, заявлені ризики не зменшилися та виправдовують тримання особи під вартою. Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється. Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду. Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польща, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України, так і поза межами таких, а також переховуватись на території України, а відтак продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного, слідчий просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 за контрактом, який на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, перебував на посаді гранатометника 2 гірсько-штурмового відділення 3 гірсько-штурмового взводу 1 гірсько-штурмової роти 1 гірсько-штурмового батальйону вказаної військової частини, рекрута, до трьох місяців, в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засідання просила звернути увагу суду на ті обставини, що підозрюваний у даному кримінальному провадженні характеризується міцними соціальними зв`язками, став сиротою у ранньому віці, не знає читати і писати, не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та зобов`язується прибувати на всі виклики. Просить встановити мінімальний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив зменшити розмір застави, зауваживши, що має намір продовжити військову службу.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001150, відомості про яке 08.09.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

11.12.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 України, а саме: у самовільному залишенні військової частини, тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.12.2025 року клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. Застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з 10 год. 50 хв. 11 грудня 2025 року. Встановити строк дії ухвали до 07 лютого 2026 року, включно. Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501. У разі внесення застави на ОСОБА_5 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби); здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 від 02.02.2026 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №№0001150 від 08.09.2025, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України до 3 місяців, тобто до 11.03.2026 включно.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За правилами ч. 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно Постанови №14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Крім іншого, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Також, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України, відповідно до яких при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З практики ЄСПЛ вбачаються та діють принципи конвенційного прецедентного права як підстави для відмови в звільненні особи з-під варти, а саме: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСППЛ «Штегмюллер проти Австрії» від 10.11.1969 року); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСППЛ «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968 року).

Також слідчий суддя бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналізуючи доцільність подальшого застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, суд враховує особу підозрюваного його матеріальний стан, який раніше не судимий, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, приймає до уваги, що ризики, передбачені положеннями ст. 177 КПК України, що стали підставою для обрання суддею відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які не зменшилися.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчому судді не спростовують, а матеріали провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися, підозру слід вважати обґрунтованою, є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від слідства та суду, незаконно вливати на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою уникнути покарання та вчинити інше правопорушення, що перешкоджатиме встановленню істини по даному кримінальному провадженню, а тому слідчий суддя вважає, що слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, керуючись правилами ч.5 ст.182 КПК України, ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи його матеріальне становище, який став сиротою у молоду віці, що не спростовано у судовому засіданні, суд знаходить правові підстави для продовження строку тримання під вартою з визначенням розміру застави встановленою ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.12.2025 року, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, в межах строку досудового розслідування, а саме до 09 березня 2026 року, включно.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Встановити строк дії ухвали до 09 березня 2026 року, включно.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби);

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 09 лютого 2026 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1