Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/5998/25
У Х В А Л А

13.05.2026 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Подане клопотання мотивовано тим, що у зв`язку з минуванням потреби, просить скасувати ухвалу про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження №0000685 від 28.11.2025 року за ч. 4 ст. 153 КК України та повернути належний її сину мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А25 5 G», ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 на який 10.12.2025 року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду ОСОБА_4 було накладено арешт (справа 299/5998/25 від 10.12.2025 року).

Просить провести судовий розгляд без її участі. Клопотання підтримує повністю, просить його задоволити.

Слідчий ОСОБА_5 подав до суду заяву, згідно якого просить провести розгляд поданого клопотання про зняття арешту на майно, заявленого по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000685 від 28.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 153 КК України, без його участі, так як у вказану дату буде перебувати в складі добового наряду ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

На даний час вказаний у клопотанні мобільний телефон оглянутий та подальшої необхідності зберігати його при матеріалах досудового розслідування не має, а тому не заперечує проти зняття арешту.

Дослідивши доводи клопотання, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді від 10.12.2025 року (справа №299/5998/25, провадження 1-кс/299/942/25) накладено арешт на речові докази із забороною відчуження, розпоряджання, користування, а саме - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А25 5 G», ІМЕІ 1 - НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 , м/т НОМЕР_4 , який вилучено до паперового конверту НПУ, який був вилучений в ході проведення огляду місця події від 07.12.2025 року, з метою збереження речових доказів та проведення судових експертиз у кримінальному провадженні № 000685, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Згідно положень абз.2 ч.1 ст.174 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість неможливо без зайвих труднощів повертаються власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73). тобто має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя, суд повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина друга вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Судом приймається до уваги, що накладено арешт на мобільний телефон, який є речовим доказом.

Як слідує з матеріалів клопотання, письмових пояснень вказаний у клопотанні мобільний телефон оглянутий та подальшої необхідності зберігати його при матеріалах досудового розслідування не має.

Разом з тим, досудове розслідування триває. Телефон визнано речовим доказом.

Відтак скасування накладеного арешту наразі є передчасним.

Однак, з метою найменш обтяжливого втручання у права власника, суд вважає за можливе передати вказаний телефон на відповідальне зберігання заявниці.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що клопотання слід задоволити частково та передати заявнику мобільного на відповідальне зберігання, із позбавленням права відчужувати, попередивши про необхідність збереження арештованого майна та, що в разі вчинення незаконних дій щодо майна, може нести кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

Керуючись ст.ст. 132, 174, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити частково.

Мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А25 5 G», ІМЕІ 1 - НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 , м/т НОМЕР_4 передати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 на відповідальне зберігання із позбавленням права на відчуження майна, до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність збереження арештованого майна та роз`яснити, що в разі вчинення незаконних дій, може нести кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

У задоволенні решти клопотання - відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддяОСОБА_1