Справа № 643/2111/26
Провадження № 1-кс/643/1440/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000984 від 30.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова 09.02.2026 надійшло вищезазначене клопотання прокурора про арешт майна, яке обґрунтоване тим, щослідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000984 від 30.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші невстановлені особи, перебуваючи на території Харківської області збирають інформацію щодо військовослужбовців Сил Оборони України, зокрема місця дислокації підрозділів та окремих військовослужбовців, їх контактні дані, посади, засоби зв`язку для передачі представникам іноземної держави російської федерації та надають останнім іншу допомогу у проведенні підривної діяльності проти України.

На підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова про дозвіл на обшук 07.02.2026 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступні речі: пластикову каністру білого кольору, об`ємом 5л., з товарним чеком від 03.02.2026 ; металеву банку помаранчевого кольору з написом «Shake» та нашаруванням чорного кольору; медичну скляну піпетку з корпусом зеленого кольору та нашаруванням чорного кольору всередині; скляний флакон коричневого кольору з написом «спирт етиловий», 1 шт; пакування «кислота лимонна», 90 г., з пошкодженим пакуванням; пакування сім-карти мобільного оператора «Vodafone» S/n: НОМЕР_1 ; банківську картку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 ; мобільний телефон Redmi 14c, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , з встановленою сім-картою: НОМЕР_5 .

Як зазначає прокурор, власником вилученого майна є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 07.02.2026 вищевказані предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що під час подальшого досудового розслідування кримінального провадження необхідно провести огляд вилучених речей, а також призначити та провести усі необхідні судові експертні дослідження для виявлення слідів або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, потребують спеціального дослідження з використанням спеціальних знань та навичок, а також використанням спеціального обладнання, які використовуються виключно при проведенні судових експертиз.

Разом із клопотанням прокурор подав заяву, у якій просив розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

До клопотання прокурором долучено заяву законного представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 , у якій остання просила розглянути клопотання за її відсутності та відмовити у накладенні арешту на мобільний телефон, зазначаючи, що вилучений телефон не використовувався при вчиненні кримінального правопорушення та не містить відомостей, які мають доказове значення.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000984 від 30.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, проведення обшуку та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого, визнано речовим доказом, а відповідна постанова не ставилась під сумнів заінтересованими особами.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення з таким майном слідчих дій, у тому числі експертного дослідження.

Доводи представника власника майна щодо відсутності підстав для накладення арешту на мобільний телефон, під час розгляду цього клопотання, не знайшли свого підтвердження, з підстав зазначених вище.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативні наслідки арешту майна, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна.

Що стосується клопотання прокурора про визначення місця зберігання майна, слід зазначити, що вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції сторони обвинувачення. Більше того, розгляд даного питання не передбачений ч.5 ст.173 КПК України при задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-пластикову каністру білого кольору, об`ємом 5л., з товарним чеком від 03.02.2026 ;

-металеву банку помаранчевого кольору з написом «Shake» та нашаруванням чорного кольору;

-медичну скляну піпетку з корпусом зеленого кольору та нашаруванням чорного кольору всередині;

-скляний флакон коричневого кольору з написом «спирт етиловий», 1 шт;

-пакування «кислота лимонна», 90 г., з пошкодженим пакуванням;

-пакування сім-карти мобільного оператора «Vodafone» S/n: НОМЕР_1 ;

-банківську картку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон Redmi 14c, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , з встановленою сім-картою: НОМЕР_5 .

У задоволенні клопотання стосовно визначення місця зберігання вилученого майна відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1