Провадження №: 1-кс/336/135/2026
УХВАЛА

Іменем України

23 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 на постанову про зупинення кримінального провадження № 0000119 від 23.01.2026 року,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга захисника адвоката ОСОБА_5 на постанову про зупинення кримінального провадження № 0000119 від 23.01.2026 року, за яким ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

В судовому засіданні захисник скаргу підтримав, вказуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 є військовослужбовцем, перебуває у ВЧ НОМЕР_1 , тож його місцеперебування відоме, він від органу досудового розслідування не ухилявся, тож у слідчого не було підстав для оголошення його у розшук. Також захисник вказував, що в ході спілкування з представником військової частини йому повідомили адресу електронної пошти, на яку він направив адвокатський запит, на який прийшла копія довідки про перебування ОСОБА_6 на військовій службі. Як пояснив при цьому представник ВЧ НОМЕР_1 , кваліфікованим електронним підписом такі відповіді не підписуються.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вказуючи, що після завершення досудового розслідування слідчий попрямував до м. Ужгород для відкриття матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 , який водночас відмовився ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження. Після того слідчим неодноразово були направлені запити до ВЧ НОМЕР_1 щодо місцеперебування підозрюваного, але надходили або суперечливі відповіді, або ВЧ НОМЕР_1 взагалі ігнорувало запити, тож наразі достовірних відомостей про місцеперебування підозрюваного немає, що і було підставою для оголошення його у розшук постановою від 23.01.2026 року.

Підозрюваний ОСОБА_6 про місце та час розгляду скарги повідомлявся через ВЧ НОМЕР_1 , а також через Міністерство оборони України, водночас жодної відповіді до суду не надійшло.

Статтею 306 ч. 3 КПК України визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Скаргу було подано захисником, судом було вжито заходів для забезпечення участі підозрюваного, тож суд вважав можливим розглянути скаргу без участі підозрюваного.

При вирішенні скарги слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 303 ч. 1 п. 1 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Слідчому судді ані скаржником, ані прокурором не було надано копію постанови, що оскаржується, водночас прокурор не заперечував факт того, що дійсно постановою слідчого від 23.01.2026 року ОСОБА_6 був оголошений у розшук, а досудове розслідування було зупинено.

З наданих прокурором документів вбачається, що слідчим на запити отримано копію наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 17.12.2025 року, згідно із яким солдат ОСОБА_6 , курсант навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки був з 17.12.2025 року переміщений на базу військової частини НОМЕР_2 .

З рапорту слідчого ОСОБА_4 вбачається, що він 21.01.2026 року телефонував представнику ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_7 для того, щоб повідомити про своє прибуття для проведення слідчих дій за участі з підозрюваним ОСОБА_6 , на що представник ВЧ вказав, що ОСОБА_6 перебуває у військовій частині та буде забезпечено організацію його зустрічі зі слідчим. Натомість вже 22.01.2026 року цей же представник вказав слідчому, що ОСОБА_6 21.01.2026 року написав рапорт про надання відпустки за сімейними обставинами та 22.01.2026 року попрямував у м. Запоріжжя.

Водночас, з відповіді командира ВЧ НОМЕР_2 від 23.01.2026 року вбачається, що ОСОБА_6 не числиться у списках ВЧ НОМЕР_2 .

Захисником адвокатом ОСОБА_5 надано довідку командира ВЧ НОМЕР_1 від 23.02.2026 року, з якої вбачається, що солдат ОСОБА_6 зарахований у списки ВЧ НОМЕР_1 08.09.2025 року для проходження підготовки за програмою БЗВП у навчальний батальйон школи індивідуальної підготовки ВЧ НОМЕР_1 .

З пояснень захисника вбачається, що адресу електронної пошти йому повідомив працівник ВЧ НОМЕР_1 , з цієї ж адреси йому було направлено відповідь із вказаною довідкою.

Водночас слідчий суддя не має підстав безумовно вважати цю довідку достовірною, адже вона не підписана кваліфікованим електронним підписом, про що і зазначив адвокат в судовому засіданні.

Статтею 280 КПК України визначено, що досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо, зокрема, оголошено в розшук підозрюваного.

Ст. 281 КПК України передбачено, що якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя, проаналізувавши надані учасниками докази, вважає, що на момент оголошення ОСОБА_6 у розшук у розпорядженні слідчого дійсно були суперечливі відомості щодо проходження підозрюваним військової служби, а фактичне місце його перебування взагалі не було відоме, адже з пояснень представника ВЧ НОМЕР_2 вбачалось, що 22.01.2026 року ОСОБА_6 начебто було надано відпустку та він попрямував до м. Запоріжжя, а з відповіді від 23.01.2026 року слідує, що у даній військовій частині ОСОБА_6 немає у списках.

Слідчим вживались заходи для встановлення місцеперебування підозрюваного, але, враховуючи суперечливість отриманих даних, вони не мали результату.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що у слідчого були законні підстави для оголошення підозрюваного у розшук та зупинення провадження у справі.

З пояснень прокурора вбачається, що ним було знову направлено запити до ВЧ НОМЕР_1 як електронною поштою, так і за допомогою системи електронного документообігу, водночас будь-якої відповіді наразі не отримано.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя не вбачає порушень в діях слідчого при ухваленні рішення про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у розшук та зупинення досудового розслідування.

Керуючись ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 на постанову про зупинення кримінального провадження № 0000119 від 23.01.2026 року залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1