Справа № 463/409/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/287/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 січня 2026 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих і процесуальних прокурорів у кримінальному провадженні № 0000052 від 28.02.2024 року,

з участю заявника: ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 січня 2026 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих і процесуальних прокурорів у кримінальному провадженні № 0000052 від 28.02.2024 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що скаржниця у поданій скарзі не зазначає у чому конкретно полягає бездіяльність слідчого чи прокурора, яку вона оскаржує, слідча суддя позбавлена можливості перевірити строки звернення до суду із відповідною скаргою, що передбачені КПК України.

Не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою слідчого судді, заявник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати ухвалу слідчої судді від 19.01.2026 та відкрити провадження за моєю скаргою на бездіяльність слідчих та процесуальних прокурорів у кримінальному провадженні № 0000052 від 28.02.2024 року.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що скарга від 28.02.2024 року стосувалася бездіяльності слідчих і процесуальних прокурорів у кримінальному провадженні № 0000052 (ст. 135, 140, 364 КК України, КК 2001 р.) та порушення її конституційних прав. Слідчі дії фактично не проводилися, процесуальні керівники умисно не здійснювали контроль. Витяг з ЄРДР містив лише дані про прокурора, що унеможливило своєчасне подання скарги.

Зазначає, що слідчий суддя відмовив у відкритті провадження через «не конкретизовану бездіяльність слідчого», проте не врахував факту, що інформація про слідчого у витягу відсутня, що унеможливило реалізацію права на оскарження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_6 , перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити з таких підстав.

Ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Постановляючи оскаржену ухвалу слідчий суддя зазначив, що скаржницею оскаржується «умисна протиправна бездіяльність слідчих та процесуальних прокурорів у кримінальному провадженні», проте не зазначено у чому тка полягає (у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, чи у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк), що може бути підставою для оскарження в суді.

Крім цього, жодних даних про звернення із клопотаннями до слідчого чи прокурора, або із скаргою до прокурора на недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування, в задоволенні якої їй було б відмовлено, скаржниця не зазначає.

Слідчий суддя дійшов висновку, що з поданої заяви вбачається, що скаржниця у поданій скарзі не зазначає у чому конкретно полягає бездіяльність слідчого чи прокурора, яку вона оскаржує, слідча суддя позбавлена можливості перевірити строки звернення до суду із відповідною скаргою, що передбачені КПК України.

Незгода з такими рішеннями чи діями може бути підставою для оскарження таких дій в порядку визначеному законодавством України, в тому числі шляхом подачі відповідного позову, якщо порушуються права на працю заявника, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, врахувавши наведене слідчий суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих і процесуальних прокурорів слід відмовити..

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що слідчий суддя всупереч вимогам кримінального процесуального закону не розглянув скаргу ОСОБА_6 по суті, не перевірив наведені у ній доводи, тому передчасно відмовив у задоволені скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При цьому, до ЄРДР вносяться не будь-які відомості із поданої заяви, яка надходить до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З наведеного вбачається, що саме слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Що ж до повноважень слідчого судді, апеляційний суд наголошує, що останній не інакше, як на підставі скарги учасника кримінального провадження може давати оцінку правомірності рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора та не може будь-яким чином підміняти сторони провадження.

Проте висновок слідчого судді про наявність підстав для відмови в задоволені скарги ОСОБА_6 з підстав наведених в ухвалі, без встановлення результатів розгляду заяви про кримінальне правопорушення не ґрунтується на вимогах закону.

Колегія суддів вважає, що допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону при постановленні судового рішення є підставою для скасування оскаржуваної ухвали і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити, ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 січня 2026 року скасувати, а скаргу ОСОБА_6 направити до місцевого суду для розгляду слідчим суддею в порядку, визначеному главою 26 КПК України.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 19 січня 2026 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 скасувати та призначити новий судовий розгляд скарги ОСОБА_6 у суді першої інстанції в порядку глави 26 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4