Справа № 686/6467/26
Провадження № 1-кс/686/2443/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні, в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000453 від 28.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2026 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, по про накладення арешту на транспортний засіб марки транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito 114» д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , синього кольору, 2017 року випуску, який знаходився за адресою вул. М.Трембовецької, 3, м. Хмельницький, (власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючий за адресою: проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,із забороною користування, розпоряджання та відчуження..

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Як зазначено у клопотанні, що в провадженні перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.02.2026 близько 22:20 год. до чергової частини Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення інспектора УПП в Хмельницькій області про те, що за адресою вул. М.Трембовецької, 3, м. Хмельницький зупинено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito 114» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який позбавлений права керування.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453 від 28.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Водночас, за участі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - 28.02.2026, в період часу з 07:59 год. по 10:50 год. слідчим ВРЗСПЖЗО СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій ОСОБА_6 , проведено огляд транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito 114» д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 ,синього кольору,2017 року випуску, який знаходивсяза адресою вул. М.Трембовецької, 3, м. Хмельницький, який після проведення огляду вилучено та поміщено на майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів, що за адресою: м. Хмельницький, вул. Р. Шухевича, 120 Д. Під час вказаного транспортний засіб опломбовано печатками із №NPU-5558403, №NPU-5558405, №NPU-5558406,№NPU-5558407,№NPU-5558408;

У зв`язку з чим, у відповідності до вимог ст. 98 КПК України 28.02.2026 вказаний транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito 114» д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , синього кольору, 2017року випуску,який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки даний предмет містить у своєму змісті інформацію, необхідну для встановлення об`єктивної істини, а тому використовуватимуться в якості речового доказу у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань№0000453 від 28.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Підставою арешту майна є те, що транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito 114» д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , синього кольору, 2017 року випуску,який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є знаряддям скоєння кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні та являєтьсяречовим доказом, який міг би зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, а також позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Метою арешту майна є збереження вищевказаного речового доказу, оскільки він міг зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, може бути використаний, як доказ та має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Конкретні факти і докази, що свідчать про користування чи розпорядження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким майном проведення огляду місця події за його участі.

Розмір шкоди, яка отримана юридичною особою на даний час не встановлено.

Обставини, які за допомогою вказаних доказів можливо довести вчинення зазначеного кримінального правопорушення саме ОСОБА_5 , а не іншою особою.

Необхідність накладення арешту саме на це майно - запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також, за необхідності, проведення з ними експертних досліджень.

Вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.131 ч.1КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є зокрема, арешт майна

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ст.173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до вимог ст.ст. 170-173 КПК України арешт на вказану річ накладається з метою забезпечення збереження речових доказів, та слідової інформації, що міститься на них, можливої конфіскації майна, проведення експертиз, запобігання можливості їх пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до змісту ст. 170 ч. 3 КПК України у випадку, передбаченому частиною другою пунктом 1 цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

За змістом ст. 98 ч. 1 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, з-поміж іншого, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Диспозиція статті 382 ч.1 КК України передбачає умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні, передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати.

Транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito 114» д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , синього кольору, 2017 року випуску не відповідає ознакам речового доказу, передбаченого ст. 98 КПК України у провадженні внесеному до ЄРДР за ст. 382 КК України, не є знаряддям вчинення злочину, не містять на собі сліди злочину, що можуть бути використані слідством для встановлення обставин справи.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує і те, що станом на момент звернення прокурора з клопотанням про арешт майна жодній особі, у даному кримінальному провадженні не вручено письмового повідомлення про підозру, відповідно до ст. 278 КПК України. З наданих матеріалів убачається, що особа, яка керувала транспортним засобом не є його власником, а органом досудового розслідування не наведено жодних даних, які б свідчили про причетність власника автомобіля до вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно, яке зазначене у клопотанні прокурора. Даних, які б свідчили про те, що автомобіль підлягає арешту в якості засобу забезпечення кримінального провадження клопотання прокурора не містить, та в процесі розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Таким чином наведені в клопотанні заходи забезпечення кримінального провадження, будуть неспівмірними із завданнями кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000453 від 28.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя