Cправа № 750/2936/26
Провадження № 1-кп/750/401/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 25.02.2026, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , розлученого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ст. 3 Земельного Кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , знаючи про те, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян здійснюється у межах норм, визначених Земельним кодексом України, та провадиться один раз по кожному виду використання, усвідомлюючи, що він вже використав своє законне право на безоплатну приватизацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0854, площею 2,000 га. (Державна реєстрація на право власності на яку набуто 06.09.2016) для ведення особистого селянського господарства, виділеної на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 28.07.2016 № 25-11632/14-16-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», за рахунок земель сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Софіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, діючи незаконно, шляхом обману, повторно використав право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:1333, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, яка була виділена йому за рахунок земель державної власності землі сільськогосподарського призначення, за наступних обставин.

09.06.2016, попередньо отримавши на законних підставах згідно Земельного кодексу України у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0854, виділеної за рахунок земель сільськогосподарського призначення, не пізніше 22.05.2017 у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заволодіння державним майном, шляхом обману, а саме на повторне, всупереч вимогам ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, безкоштовне отримання у власність земельної ділянки за рахунок земель державної власності для ведення особистого селянського господарства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, усвідомлюючи, що не має права на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, вдруге, переслідуючи корисливі мотиви, спрямовані на незаконне збагачення шляхом безпідставного заволодіння земельною ділянкою державної власності, шляхом обману посадових осіб ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, який полягав у неповідомленні їм про вже використане ним право на безоплатне володіння земельною ділянкою, кадастровий номер :02:001:0854, в такий спосіб отримав від останніх позитивне рішення про реєстрацію земельної ділянки.

Так, 19.09.2017 у порядку безоплатної приватизації ОСОБА_4 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою про затвердження розробленого 17.07.2017 ФОП ОСОБА_5 на його користь проекту землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1333, загальною площею 2 га, та відведення такої ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Коропської селищної ради Коропського району Чернігівської області.

У подальшому, 30.01.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області на користь ОСОБА_4 затверджено проект землеустрою на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:1333, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, виділеної за рахунок земель державної власності землі сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів в адміністративних межах Коропської селищної ради Коропського району Чернігівської області та передано ОСОБА_4 вище зазначену земельну ділянку у власність.

22.08.2018 за ОСОБА_4 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1333, площею 2 га.

Внаслідок вказаних умисних протиправних дій, ОСОБА_4 незаконно отримав у власність земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1333, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, тим самим спричинив державі майнову шкоду у сумі 49651,71 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 подано клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків даності.

Обґрунтовуючи подане клопотання, обвинувачений ОСОБА_4 посилається на те, що кримінальне правопорушення вчинено 22.08.2018 та з часу його вчинення минуло більше 7 років, тому у зв`язку зі спливом строків, передбачених ст. 49 КК України, кримінальне провадження підлягає закриттю, а ОСОБА_4 звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

У судовому засіданні обвинувачений клопотання підтримав та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав.

Прокурор не заперечувала проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, в учиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено найбільш тяжке покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 здійснено заволодіння шляхом обману земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:1333, площею 2 га, право власності на яку внаслідок протиправних дій обвинуваченого зареєстровано за останнім 22.08.2018. Отже, з моменту скоєння суспільно небезпечного діяння, в учиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , минуло понад три роки.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , обвинувачується в учиненні кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі; на час розгляду кримінального провадження в суді спливли строки давності, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України; доказів переривання цих строків у судовому засіданні учасниками судового розгляду не надано, згідно з обліковими даними МВС України ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався; обвинувачений в судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та надав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд приходить до висновку, що слід задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та звільнити його від кримінальної відповідальності, закривши кримінальне провадження.

Прокурором ОСОБА_6 в інтересах Коропської селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області заявлено цивільний позов, який слід залишити без розгляду згідно з клопотанням прокурора в судовому засіданні, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 129 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися; процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284-286, 369-372, 395 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 25.02.2026, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрити.

Речовий доказ після набрання вироком законної сили, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1333, площею 2 га, що належить ОСОБА_4 залишити в розпорядженні ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1