Справа № 594/1241/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

колегіально в складі: головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Борщеві, кримінальне провадження №0000043, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 червня 2025 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.113, ч.1 ст.14, ч.1 ст.258 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор підтримала подане 27.02.2026 клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 у виді тримання під вартою. Подане клопотання мотивує тим, що ризики, які стали підставою для обрання до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується. Зокрема, ОСОБА_9 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого заперечив щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав подане ним через канцелярію суду заперечення на клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, зазначені в клопотанні прокурора, не доведені. Обвинувачений хворіє на цукровий діабет, стан його здоров`я погіршився, він має міцні соціальні зв`язки, розкаюється у вчиненому. Тому просить змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб .

Обвинувачений повністю підтримав позицію захисника, зазначив, що в умовах перебування під вартою не має можливості покращити свій стан здоров`я, який погіршується.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_9 слід продовжити строк тримання під вартою, виходячи з такого.

Відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.06.2025 під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений строк якого закінчувався 23.11.2025.

У подальшому останньою ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 09.01.2026 в даній справі клопотання прокурора задоволено і продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 на строк 60 днів, до 09.03.2026 включно, без можливості внесення застави.

Завершити розгляд даної справи в строк до 09.03.2026 не представляється можливим.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Європейської конвенції з прав людини .

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює та враховує обставини вчинених кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_9 , а саме вчинення злочину проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану та проти громадської безпеки. Суд враховує також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується, з яких злочин, передбачений ч. 2 ст.113 КПК України відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, дані, що характеризують його особу, зокрема відсутні міцні соціальні зв`язки: не одружений, утриманців не має, не має постійного місця роботи та джерела доходу.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім цього, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії судового розгляду не встановлено.

Враховуючи, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб (потерпілих), незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Що стосується стану здоров`я обвинуваченого, який хворіє на цукровий діабет, то стороною захисту не надано належних доказів на підтвердження того, що обвинувачений позбавлений можливості отримувати необхідне лікування в умовах УВП №26 чи в разі необхідності в лікувальному закладі.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_9 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_9 на строк, що не перевищує 60 днів.

Також суд з урахуванням абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для визначення обвинуваченому альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113; ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 увигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів, до 30 квітня 2026 року включно, без можливості внесення застави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію даної ухвали направити в Державну установу «Чортківська установа виконання покарань №26» для відому та виконання в частині дії запобіжного заходу та вручити учасникам кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3