Справа № 441/845/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/79/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому в режимі відеоконференції засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25 листопада 2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

з участю прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою у задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовлено.

Не погоджуючись із оскарженою ухвалою ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржену ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що ухвала суду є передчасною, незаконною, необґрунтованою, винесеною з неповнотою судового розгляду та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність з огляду на правові позиції Верховного Суду щодо застосування положень ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року) та вимоги Закону України «Про попереднє ув`язнення», такою, що винесена без врахування останніх правових позицій Верховного Суду.

Наголошує на невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотному порушенні вимог кримінального процесуального закону.

Засуджений просив зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за періоди: з 08.07.2021 року по 17.12.2021 року , з 13.06.2024 року по 23.04.2025 року, оскільки він перебував в установах попереднього ув`язнення та брав участь в судовому розгляді нового кримінального провадження.

Заслухавши доповідь головуючого, думку засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_6 дотримані.

Так апеляційним судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.4 ч.2 ст. 115, ч.1 ст.129 КК України, та з урахуванням ст.70 КК України призначено остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі; на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838- VІІІ від 26.11.2015) у строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.04.2017 до вступу вироку в законну силу включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 19.07.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 19 листопада 2019 року залишено без змін вирок Сихівського районного суду м. Львова від 07 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області Львівської області від 19 липня 2018 року.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2017 року набрав законної сили 19.07.2018 року.

Засуджений ОСОБА_6 23 серпня 2018 року з ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» направлений для відбування покарання до ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№ 40)».

Згідно Ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 07.06.2024 доручено етапувати засудженого ОСОБА_6 із ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» до ДУ «Львівська установа виконання покарань №19 для розгляду заяви ОСОБА_6 про відновлення втрачених матеріалів уримінального провадження.

Згідно Ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 06.07.2024 доручено етапувати засудженого ОСОБА_6 із ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» до ДУ «Львівська установа виконання покарань №19 для розгляду заяви ОСОБА_6 про відновлення втрачених матеріалів уримінального провадження.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення це запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Вищевказана норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення.

При цьому, метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення (ст. 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення»).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року у справі №219/6929/15-к буквальний зміст абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) указує на те, що вказана норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення. При цьому, вказівка в пункті «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк «перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження», стосується випадків, коли особа, яка відбуває покарання, до якого вона була засуджена в іншому кримінальному провадженні (іншій кримінальній справі), залишається в установі попереднього ув`язнення або тимчасово переводиться до неї з метою участі в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили. При цьому положення пункті «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім. Протилежне тлумачення суперечило б самій суті поняття «попереднє ув`язнення».

Таким чином, після набрання вироком законної сили ув`язнення не вважається попереднім, а будь-яке інше тлумачення суперечитиме суті поняття «попереднє ув`язнення» та меті такого, що визначена положеннями Закону України «Про попереднє ув`язнення».

У зв`язку з цим, на перебування засуджених, зокрема ОСОБА_6 , в установі попереднього ув`язнення з інших підстав, ніж участь особи, що відбуває покарання у виді позбавлення волі, в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили, не можуть поширювати свою дію положення пункту «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року).

Таким чином, доводи засудженого ОСОБА_6 , викладені у апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли слугувати причиною скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено. Відтак ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25 листопада 2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4