Справа № 161/4350/26 Провадження №11-сс/802/119/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника власника майна

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 27 лютого 2026 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна (ЄРДР №0000627),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 27 лютого 2026 року в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту через позбавлення ОСОБА_9 , права на відчуження та розпорядження майном, що належить йому на праві приватної власності, а саме: житлового будинку садибного типу, загальною площею 113,9 кв.м., що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :01:001:0210, що за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:0210, загальною площею 0, 21 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0366, загальною площею 0,082 га, (цільове призначення: для індивідуального садівництва в урочищі «Вличок» у с. Прилісне Маневицького району Волинської області; земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:001:0426, загальною площею 0,45 га, (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства у с. Прилісне Маневицького району Волинської області); житлового будинку садибного типу, загальною площею 63,3 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_2 в рамках кримінального провадження №0000627 від 07.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.367 КК України, відмовлено.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим не доведено необхідність такого арешту та наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був повністю задовольнити клопотання, оскільки не враховано те, що на даний час вирішується питання про пред`явлення цивільного позову з метою відшкодування шкоди, сумою понад 1 141 тис. грн. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді скасувати та повністю задовольнити клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку прокурора та слідчого, які підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених в ній, міркування представника власника майна, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя не дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з матеріалів справи, клопотання слідчого про арешт майна розглядалося за відсутності володільця майна, останнього слідчий суддя не повідомляв про розгляд даного клопотання, а тому слідчий суддя істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону в частині прав власника майна.

За таких обставин, скасовуючи ухвалу слідчого судді, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість постановлення нової ухвали у відповідності до вимог ч.3 ст.407 КПК України, при цьому було порушено право на захист, а тому призначає новий розгляд клопотання в суді першої інстанції, в процесі якого необхідно об`єктивно розглянути клопотання слідчого з дотримання кримінального процесуального законодавства, при цьому прийняти об`єктивне процесуальне рішення у відповідності до вимог КПК України.

На думку апеляційного суду, рішення про призначення нового розгляду в даному випадку забезпечить право на захист та надасть можливість апеляційного оскарження.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 27 лютого 2026 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна, скасувати.

Призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді