Справа № 183/2471/26
№ 1-кп/183/282/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самар в залі Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про звільнення особи від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до ЄРДР 16.01.2026 року за № 0000035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період, який перебуває на посаді старшого техніка роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «головний сержант», мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно-психологічних тощо) у кіберпросторі.

З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України,На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на 30 діб до 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року введений воєнний стан, який було неодноразово продовжений та діє на теперішній час.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №37 від 21.02.2022 року, головний сержант ОСОБА_4 , зарахований на усі види забезпечення та призначений на посаду командира 2 гранатометного відділення гранатометного взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «головний сержант», та зарахований до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

Таким чином, головний сержант ОСОБА_4 , в розумінні вимог ст.ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ст. 407 КК України, є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину, та останньому було достеменно відомо про несення військової служби під час воєнного стану.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, головний сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, головний сержант ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, головний сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, та проходячи на посаді старшого техніка роти радіоелектронної боротьби головний сержант військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «головний сержант», діючи умисно, з метою ухилення від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 22.06.2024 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, самовільно залишив місце служби місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась на території АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, що за адресою:

АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був відсутній на військовій службі до 02.02.2025 року. А саме головний сержант ОСОБА_4 02.02.2025 року прибув до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено та по теперішній час проходить військову службу.

Так, ОСОБА_4 09.03.2026 року добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

Також, 09.03.2026 року на адресу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, розташованого у місті Дніпро надійшла письмова згода від командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження військової служби.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ст.ст. 407, 408 КК України не притягувався. Кримінальне правопорушення вчинив вперше, добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підозрюваний ОСОБА_4 , клопотання прокурора підтримав та просив його задовольнити.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані прокурором в обґрунтування докази, вислухавши думку підозрюваного, суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з наданих до клопотання прокурором доказів, ОСОБА_4 раніше не судимий. Крім того, останньому 16.01.2026 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 4 ст. 408 КК України.

Також з матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що прокурором до клопотання додана письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 про продовження військової служби головного сержанта ОСОБА_4 з наступним призначенням його на вакантну посаду сержанта резерву взводу резерву сержантського складу роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином суд вважає, що всі умови, визначені ч. 5 ст. 401 КК України виконані, тому ОСОБА_4 може бути звільнений від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Таким чином суд вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 повинно бути закрите.

Керуючись ст. 401 КК України, ст. ст. 284, 288 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до ЄРДР 16.01.2026 року за № 0000035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК відносно ОСОБА_4 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 288 КПК України суд зобов`язує командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1