Справа № 344/4454/26
Провадження № 1-кс/344/1986/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, в рамках кримінального провадження № 0000410 від 24.06.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого посилається на те, що Відділом розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000410 від 24.06.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Указів Президента України, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст. ст. 3034, 38, 39, 4144, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема заборонено виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років. Відповідно вищевказані обставини щодо обмеження перетину кордону, зумовили громадян України до вчинення незаконного перетину державного кордону України до країн Європейського союзу. У зв`язку із цим, ОСОБА_6 у порушення вимог вищезазначених нормативно-правових актів, вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у період часу із листопада 2024 по березень 2025 року (більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не вдалось), ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, з метою отримання доходу від систематичного незаконного переправлення через державний кордон України чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яких з території держави заборонений під час дії правового режиму воєнного стану та впровадження загальної мобілізації, досягнув із мешканцями м. Надвірна Івано-Франківської області ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , мешканцем с. Крихівці, Івано-Франківської області ОСОБА_10 , та іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, злочинної домовленості щодо незаконного переправлення таких осіб поза межами пункту пропуску на ділянці державного кордону України в межах Чернівецької області із прикордонною територією Румунії та Республіки Молдови. Так, в період часу із 13.11.2024 по 26.02.2024 з метою організацій незаконного переправлення осіб через державний кордон України ОСОБА_8 , діючи спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з відома та згоди іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи, вступили в злочинну змову з ОСОБА_6 , яка з корисливих мотивів мала намір організувати незаконне переправлення своїх знайомих ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, ОСОБА_6 , переслідуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою з метою незаконного переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску своїх знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які бажали покинути територію України у незаконний спосіб, повідомила останнім, що може організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску, шляхом пішого переходу через лісовий масив, за грошову винагороду в сумі 9500 доларів США, за допомогою ОСОБА_8 , на що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 погодились. Для реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_8 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою використовуючи засоби зв`язку 26.02.2025 о 18 год 32 хв, розмовляючи із ОСОБА_6 , спланували та обговорили детальні дії, щодо організації незаконного переправлення знайомих останньої ОСОБА_11 та ОСОБА_12 через державний кордон України поза межами митного та прикордонного контролю, ОСОБА_8 додатково повідомив ОСОБА_6 про роль інших учасників створеної ними злочинної групи, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи, які виконають свої злочинні функції щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 через державний кордон України, а також інформацію для передачі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо необхідності їх готовності для виїзду 27.02.2025 приблизно о 12 год 30 хв із центральної частини м. Надвірна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел та переслідуючи корисливий мотив, 27.02.2025 о 13 год 00 хв ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою прибув на автомобілі марки «Skoda Octavia A5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням якого перебував ОСОБА_13 , який не був обізнаний у злочинній діяльності останніх, до центральної частини м. Надвірна, Надвірнянського району Івано-Франківської області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), де його згідно попередньої домовленості за вказівкою ОСОБА_6 очікували ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Під час зустрічі ОСОБА_8 , з відома та згоди ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи отримав від ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України, грошову винагороду в сумі 9500 доларів США з кожного. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел та переслідуючи корисливий мотив, цього ж дня, 27.02.2025 близько о 13 год 10 хв ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою на автомобілі марки «Skoda Octavia A5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_13 , який не був обізнаний у злочинній діяльності останніх, здійснили перевезення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до готелю «Прайд» в с. Мамаївці, вул. Шевченка, 70, Чернівецької області, де останні, згідно вказівок ОСОБА_8 , залишилися та очікували подальшого незаконного переправлення через державний кордон України за допомогою іншого невстановленого учасника злочинної групи. В подальшому, у період часу з 02.03.2025 по 06.03.2025 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), на території Чернівецької області, невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка діяла спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , було здійснено подальшу організацію переправлення поза межами пунктів пропуску державного кордону України із Румунією громадян України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за грошову винагороду в сумі 9500 доларів США з кожного, що згідно курсу НБУ становило 790970,00 грн., які розподілили між собою та використали на власні потреби.

У скоєнні зазначеного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, українка, уродженка с. Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області, зареєстрована в АДРЕСА_2 , фактично проживаюча в АДРЕСА_1 , заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, із середньою освітою, раніше не судима.

23 травня 2025 року у відповідності до ст. 111 КПК України родичу

ОСОБА_6 повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Також, 23.05.2025 родичу ОСОБА_6 вручено повістки про виклик останньої до СУ ГУНП в Івано-Франківській області на 27.05.2025, 30.05.2025, 04.06.2025 для проведення слідчих і процесуальних дій з її участю.

В період із 27.05.2025 по даний час ОСОБА_6 до СУ ГУНП в Івано-Франківській області для проведення слідчих і процесуальних дій не з`явилася.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, протоколом огляду місця події, протоколом огляду речей та документів та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відносяться до категорії тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Крім того, згідно системи «Аркан» НП України ОСОБА_6 , 14.03.2025 року перетнула державний кордон України, виїхавши в напрямку Польщі, через міжнародний пункт пропуску «Шегині» та надалі будучи обізнаною про проведення досудового розслідування щодо її протиправної діяльності, а також про повідомлення їй про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з того часу на територію України не повернулася, тим самим намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

У зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_6 невідоме, 05.03.2026 слідчим у кримінальному провадження винесено постанову про оголошення її у міжнародний розшук з метою подальшого затримання та екстрадиції на територію України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрювана усвідомлює про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі строком до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на цей час не встановлено у який спосіб ОСОБА_6 розпорядилася грошовими коштами, які незаконно отримала внаслідок організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України; можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_6 не працює, не навчається, що свідчить про відсутність постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому застосування до неї іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відтак у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваної ОСОБА_6 інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

На підставі наведених обставин справи, просив суд застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити.

Слідчий відділу розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив. що підозрювана ОСОБА_6 після проведеного обшуку у неї виїхала за межі України. Просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання. Просила суд обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, або визначити альтернативний запобіжний захід заставу.

Заслухавши прокурора, захисника підозрюваної, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, відділом розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000410 від 24.06.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У скоєнні зазначеного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, українка, уродженка с. Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області, зареєстрована в АДРЕСА_2 , фактично проживаюча в АДРЕСА_1 , заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, із середньою освітою, раніше не судима.

23 травня 2025 року у відповідності до ст. 111 КПК України родичу ОСОБА_6 повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Також, 23.05.2025 родичу ОСОБА_6 вручено повістки про виклик останньої до СУ ГУНП в Івано-Франківській області на 27.05.2025, 30.05.2025, 04.06.2025 для проведення слідчих і процесуальних дій з її участю.

В період із 27.05.2025 по даний час ОСОБА_6 до СУ ГУНП в Івано-Франківській області для проведення слідчих і процесуальних дій не з`явилася.

Згідно системи «Аркан» НП України ОСОБА_6 , 14.03.2025 року перетнула державний кордон України, виїхавши в напрямку Польщі, через міжнародний пункт пропуску «Шегині» та надалі будучи обізнаною про проведення досудового розслідування щодо її протиправної діяльності, а також про повідомлення їй про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з того часу на територію України не повернулася, тим самим намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

Постановою слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 24.06.2026 у зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_6 невідоме, оголошено її у міжнародний розшук з метою подальшого затримання та екстрадиції на територію України.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, протоколом огляду місця події, протоколом огляду речей та документів та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України і вказують на причетність підозрюваної до вчинення зазначеного злочину, при цьому, таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відносяться до категорії тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

На даний час ОСОБА_6 перебуває за межами України, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваній менш суворого запобіжного заходу.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого у разі визнання його винуватою, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, остання знаходиться за межами України, де переховується від органів досудового розслідування та суду, оголошена у розшук, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваної ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, оскільки при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

В порядку ч. 6 ст.193 КПК України застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської

обласної прокуратури ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 06.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_14