ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1201/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002935 від 03.08.2025 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, маючого малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, зокрема:

- вироком Святошинського районного суду м.Києва від 16.09.2025 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;

- вироком Київського районного суду м. Одеси від 05.11.2025 року за ч.2 ст.194 КК України, із застосуванням ч. 4 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2025 року за ч. 4 ст. 187 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань, призначених вироками Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2025 року та Київського районного суду м. Одеси від 05.11.2025 року, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією майна.

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , 22.06.2025 о 23 год. 25 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Фора», за адресою: м. Київ, вул. Зарічна, 6, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ФОРА» (ЄРДПОУ 32294897), переслідуючи корисливу мету, спрямовану на заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, повторно, протиправно, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу із вітрин магазину викрав товари, а саме: 1) Віскі Glenfiddich у кількості 1 шт., загальною вартістю 2179 гривень 93 копійки без ПДВ; 2) Віскі Гленфідіш у кількості 1 шт., загальною вартістю 1899 гривень 67 копійок без ПДВ; 3) Напій на основі рому Captain Morgan Spiced Gold у кількості 1 шт., загальною вартістю 279 гривень 00 копійок без ПДВ.

В подальшому, ОСОБА_4 , сховавши викрадене майно до власного портфелю, пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за викрадений товар, що належав ТОВ «Фора» (ЄРДПОУ 32294897), вийшов з магазину з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 , спричинив матеріальну шкоду ТОВ «ФОРА» (ЄРДПОУ 32294897), на загальну суму 4358 гривень 60 копійок без ПДВ.

ОСОБА_4 , 08.07.2025 близько 15 год. 28 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 33, знаходячись поряд з закладом громадського харчування «Пузата хата», побачив припаркований електросамокат марки «Giant M11» належний ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, підійшов до вказаного самокату та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: електросамокат марки «Giant M11», вартістю 19 042 гривні 40 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 19 042 гривні 40 копійок.

Крім того, ОСОБА_4 , 26.07.2025 о 21 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Кам`янська 128, побачив припаркований велосипед марки «Leon XC70», належний ОСОБА_6 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого м айна, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, підійшов до вказаного велосипеду та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: велосипед марки «Leon XC70», вартістю 14 644 гривні 06 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 14 644 гривні 06 копійок.

ІІ. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаний у судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та надав суду покази, в яких підтвердив обставини вчинення злочинів, викладені, в обвинувальному акті. Зокрема зазначив, що у 2025 році у нього народилась донька, йому потрібні були грошові кошти, на роботу не брали, так як мав судимості, у зв`язку із чим. Був змушений вчинити крадіжку майна з магазину Фора, а також викрасти електросамокат від ресторану «Пузата хата», а також велосипеду від будинку по вул. Кам`янська у м. Києві. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо добровільності та щирості його позиції, правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, та їх наслідків.

Потерпілі до початку судового засідання надали суду заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі та призначення покарання на розсуд суду.

За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 злочинів, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на що обвинувачений підтвердив, що він правильно розуміє зміст обвинувачення, підтвердив добровільність своєї позиції та зрозумілість положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні доведена повністю.

ІV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , на підставі ст.67 КК України, судом не встановлено.

V. Мотиви призначення покарання

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік, рід занять, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, перебування на обліках, його ставлення до вчиненого.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Тобто, покарання призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, вчинив кримінальні правопорушення, які, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, не одружений, має малолітню доньку 2025 року народження, є особою молодого віку, має місце реєстрації та місце проживання, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини.

Крім того, ОСОБА_4 вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2025 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань, призначених вироками Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2025 року та Київського районного суду м. Одеси від 05.11.2025 року, більш суворим покаранням, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією майна.

На підставі викладеного, суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, з урахуванням особи обвинуваченого та обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, доходить висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. При цьому, судом враховано ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, а тому суд вважає за можливим призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими у частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення - 22.06.2025, 08 та 26 липня 2025 року, тобто до ухвалення відносно нього вироків Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2025, Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2025 та 05.12.2025, а також Київського районного суду м. Одеси від 05.11.2025, тому в даному кримінальному провадженні до нього слід застосувати лише вимоги ч. 4 ст. 70 КК України.

При цьому суд враховує, що останнім вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 05.12.2025 було враховано вироки Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2025 та Київського районного суду м. Одеси від 05.11.2025.

Разом з цим, вироком Київського районного суду м. Одеси від 05.11.2025 було враховано вирок Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2025.

Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити з врахуванням вимог ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, а саме лише останнього за часом вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 05.12.2025.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати кримінально-правові відносно-визначені санкції, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання. У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

VІ. Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

VІІ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Питання про речові докази вирішити судом в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не накладався.

Запобіжних захід у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не обирався.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2025, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 1 (один) місяць із конфіскацією майна.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме:

1)Електронні носії інформації диски DVD-R з відеозаписами - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Учасники судового провадження мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень. Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1