Номер справи 703/423/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001840 від 09 серпня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2026 року до суду від Смілянської окружної прокуратури надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001840 від 09 серпня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі п.3-1 ч.1, п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділенням відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001840 від 09 серпня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

23 серпня 2011 року невідома особа незаконно проникла до приміщення кімнати № НОМЕР_1 готельного комплексу «Сміла», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала особисте майно, що належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на загальну суму 4000 гривень.

Станом на дату звернення із зазначеним клопотанням до суду, жодній особі у кримінальному провадженні про підозру не повідомлялося.

Санкцією ч.3 ст.185 КК України, якщо визначені ознак складу кримінального правопорушення, що розслідується в межах кримінального провадження №0001840 від 09 серпня 2013 року, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. За таких обставин, розслідуване кримінальне правопорушення, згідно з положеннями ст.12 КК України, є тяжким злочином. Враховуючи положення п.4 ч.1 ст.49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин сплив 09 серпня 2023 року.

Таким чином, навіть у випадку встановлення осіб, винних у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, такі особи підлягатимуть звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

З урахуванням викладеного та положень п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, прокурор звернулася до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні клопотання підтримала та на його задоволенні наполягала з наведених у ньому підстав.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вони вказали органу досудового розслідування на конкретну особу, яка, на їх думку, вчинила крадіжку їх речей та коштів.

Суд, заслухавши доводи прокурора, врахувавши позицію потерпілих, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0001840 внесені 09 серпня 2013 року за фабулою, яка зазначена прокурором у клопотанні, з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст.185 КК України (у редакції, чинній станом на 23 серпня 2011 року), кримінальна відповідальність за даною частиною статті настає за вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування проведено слідчі дії, а саме: отримано копію договору оренди майна, допитано потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , проведено огляд місця події, допитано свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , додатково допитано потерпілого ОСОБА_4 .

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Відповідно до абз.4 ч.4 ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Вказані норми КПК України пов`язують можливість закриття кримінального провадження судом виключно із наявністю одночасно двох умов: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, як вбачається з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 від 16 березня 2012 року, останній зазначив, що він є головою міжрайонної громадської організації «Смілянський полк Українського козацтва». Їх організація починаючи з 10 червня 2009 року, згідно договору оренди №17, розміщувалась в орендованому приміщенні кімнати № НОМЕР_1 , що в готельному комплексі «Сміла» по вул. Свердлова, 91, в м. Сміла, яке було орендоване для розміщення Черкаської обласної організації політичної партії «Народний союз Наша Україна», реєстрація якої була припинена Черкаським обласним управлінням юстиції в 2010 році в зв`язку зі зміною назви. Представник вказаної партії ОСОБА_13 уклав договір на оренду приміщення згідно доручення, дія якого закінчилася в зв`язку з припиненням юридичної особи, яка її видала у 2010 році та не переоформив доручення та договір оренди на нову реорганізовану юридичну особу. Це не є підставою, згідно договору, для розірвання договору оренди приміщення та прийняття коштів по його оплаті, яке здійснювалось за ставками для розміщення громадських організацій по 01 вересня 2011 року. В орендованому приміщенні кімнаті № НОМЕР_1 готельного комплексу «Сміла» зберігалось особисте майно членів організації «Смілянський полк Українського козацтва», та також його особисте майно та майно членів Ради старшин. 20 червня 2011 року ОСОБА_13 , який вже не мав доручення і відповідно права здійснювати будь-які дії відносно новоутвореної Черкаської обласної організації партії Наша Україна, та мав, як виявилось пізніше, борги за оренду приміщення на четвертому поверсі готельного комплексу «Сміла», підписав з не уповноваженою, згідно договору оренди, особою, бухгалтером готельного комплексу «Сміла» акт прийому-передачі приміщення №217, як виявилось незаконний, так як всі речі так і залишились зберігатись в орендованому приміщенні, крім особистих речей ОСОБА_13 . У зв`язку з чим між орендарем і орендодавцем та власником готельного комплексу «Сміла», згідно поданих заяв почались переговори по врегулюванню вищевказаних питань. Станом на 23 серпня 2011 року та 04 вересня 2011 року рішення з цього приводу власникам та орендодавцям стосовно подальшої долі договору оренди приміщення не приймались, рішення про примусове виселення не приймалось ні власником приміщення, ні орендодавцем, ні судом. Про примусове виселення ні представник політичної партії, ні керівництво чи представники громадської організації взагалі не повідомлялись балансоутримувачем, керівництвом готельного комплексу «Сміла». 23 серпня 2011 року представники громадської організації прийняли участь в загальноміських заходах. О 11 годині 23 серпня 2011 року кілька членів організації відвідало орендоване приміщення № НОМЕР_1 готельного комплексу «Сміла» з метою залишення частини своїх власних речей в приміщенні. Близько 11 години 30 хвилин всі особи вийшли з орендованого приміщення, зачинивши його на ключ, який залишився в нього. Повернулись вони в м. Сміла о 20 годині 30 хвилин 23 серпня 2011 року і знову відвідали орендоване приміщення для того, щоб забрати свої власні речі, однак потрапити до приміщення вони не змогли, так як в замковий отвір не влізав ключ і в коридорі було темно. Так і не потрапивши до приміщення вони розійшлися. 24 серпня 2011 року близько 11 години він разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , Острикос, ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 знову прийшли до орендованого приміщення і коли вони підійшли до дверей, то вони побачили просвердлений отвір вище місця вставки ключа в замок та на підлозі біля дверей металеву стружку. Вони звернулися до чергової по готелю, на що остання повідомила, що їй нічого невідомо. Після цього вони повідомили поліцію про дану подію та через деякий час прибула слідчо-оперативна група та патруль, які оформили дану подію, не потрапивши у середину приміщення №217. 27 серпня 2011 року на його телефону зателефонував заступник директора по адміністративно-господарській частині готельного комплексу ОСОБА_16 та повідомив, що це він зламав замок дверей кімнати АДРЕСА_2 , замінив замов, поскладав частину речей в мішки. В цей же день представники громадської організації відвідали готельний комплекс «Сміла» для надання пояснень та можливої документації з боку власника та орендодавця. Директора готелю не було, а заступник ОСОБА_17 пояснив, що вчинив ці дії без будь-яких документів від власника, орендодавця, а з власної ініціативи, на ґрунті ненависті і не прийняття всього українського, а також, що речі нікому з них не віддасть, в орендоване приміщення не впустить, навіть для демонтажу меблів. 03 вересня 2011 року з представником власника ОСОБА_18 відвідав директора готельного комплексу «Сміла» і було домовлено, що на 06 вересня 2011 року разом з представником власника, балансоутримувача та представника громадської організації можливо буде здійснити опис речей, демонтаж меблів та повернення особистих речей членів організації. Одна, заступник директора ОСОБА_17 показав членам організації списки, які ніби-то він складав особисто, і в яких вони не виявили частини їхній речей. Коли 06 вересня 2011 року о 09 годині вони прийшли виконувати вказані дії, до них вийшов ОСОБА_17 і повідомив, що їм тут робити нічого, так як він 01вересня 2011 року одноосібно знову зламав замок кімнати №217, який вже він встановив 23 серпня 2011 року та знову проник в це приміщення і забравши речі, які там знаходилися, розніс їх ще в два приміщення, а частину речей залишив в кімнаті №217. Всі приміщення він опечатав одноосібно і сказав, що не допустить нікого до цих приміщень. З його особистих речей там був диктофон з плеєром, національний прапор України, хоругва ручної роботи з тризубом, письмовий стіл, 1800 гривень. Дані речі були відсутні у списку, складеному ОСОБА_19 , а також в кабінеті №217 було багато інших речей, які він бачив в списку ОСОБА_20 . Однак, до даного часу в приміщення вони не потрапили та речі їм не повернули.

Згідно протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16 березня 2012 року, останній повідомив обставини, які є аналогічними обставинам, що викладені у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_4 від 16 березня 2012 року, а також вказав, що в приміщенні №217 готельного комплексу «Сміла» знаходилася його відеокамера, яка до даного часу йому не повернута.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 16 березня 2012 року, останній повідомив обставини, які є аналогічними обставинам, що викладені у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_4 від 16 березня 2012 року, а також вказав, що 23 серпня 2011 року він залишив у приміщенні №217 готельного комплексу «Сміла» свій велосипед, який 30 жовтня 2011 року, після вказівки керуючої готелем «Сміла», він отримав від Поєнка, про що написав йому розписку. До даного часу члени громадської організації до приміщення кабінету №217 не потрапили.

Як вбачається з протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 30 березня 2012 року, останній зазначив, зокрема, що в зв`язку з розірвання договору оренди приміщення в готельному комплексі «Сміла» між політичною партією «Наша Україна» та Смілянською міською радою та оскільки готель «Сміла» несе збитки за простій даного приміщення, а після неодноразових попереджень та прохань «Козаків» звільнити приміщення, вони вирішили це зробити самостійно. Так як в готелі наявні запасні ключі від всіх приміщень для перевірки технічного, санітарного, пожежного стану, то вони виявили, що їх запасний ключ від кімнати №217 до вказаних дверей не підходить (особи, які користувались приміщенням не мали прав змінювати замки). Після виявленого працівники готелю комісійно (головний бухгалтер ОСОБА_11 , менеджер по роботі з персоналом ОСОБА_21 та він) замінили замок кімнати №217. В кінці серпня 2011 року була складена комісія в особі нього представника адміністрації готелю та мешканців м. Сміла ОСОБА_22 та ОСОБА_10 . Вони відчинили приміщення №217, зібрали всі речі, які були в зазначеному приміщенні, про що склали опис і винесли їх в окреме приміщення готелю та опечатали його. Після даного випадку неодноразово ОСОБА_23 ними ставився до відома для того, що вони забрали свої речі, однак до даного часу ніхто речі не забрав, крім велосипеда, який забрав ОСОБА_5 .

Покази потерпілих також підтвердив свідок ОСОБА_9 , а покази свідка ОСОБА_8 підтвердили свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Таким чином, за результатами проведених слідчих дій у кримінальному провадженні №0001840 від 09 серпня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, встановлено особу, яка ймовірно причетна до вчинення зазначеного правопорушення, однак такій особі не повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також не проведено всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, за результатами яких можливо прийти до висновку про наявність або відсутність в діях такої особи, якою згідно вищевказаних показів потерпілих та свідків є ОСОБА_8 , складу вказаного кримінального правопорушення.

Суд вважає, що використання органом досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження №0001840 від 09 серпня 2013 року шляхом закриття судом на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Суд може прийняти рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення (п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України). У випадку, коли досудовим розслідуванням встановлено осіб, які ймовірно причетні до зазначеного правопорушення, то суд не може закривати кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду за результатами розгляду справи №397/42/20.

Таким чином, у даному випадку закриття кримінального провадження можливо лише в зв`язку з встановленням органом досудового розслідування відсутності події кримінального правопорушення або відсутності в діях особи, яка ймовірно причетна до вчинення кримінального правопорушення, його складу, або з інших передбачених КПК України, за виключенням закриття його судом на підставі п.3-1 ч.1 та п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.12, 49, 272 КК України, ст.107, 284, 369, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001840 від 09 серпня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий ОСОБА_1