Справа № 199/8422/18
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м. Дніпра подання начальника Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у відповідності до Закону України від 18.07.2024 р.№3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшло подання начальника Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у відповідності до Закону України від 18.07.2024 р.№3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до подання, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.12.2018 року ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік та 1 місяць.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив дрібне викрадення чужого майна за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.12.2018 і підпадає під дію Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» начальник Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області просить звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, вирішуються судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України, було призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік та 1 місяць.

У силу ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів, яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Статтею 51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні: крадіжки (таємного викрадення чужого майна), шахрайства (заволодіння чужим майном або придбання прав на майно шляхом обману чи зловживання довірою), привласнення, розтрати.

Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 за ч. 1 ст. 51 КУпАП та 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 2 цієї статті.

Отже правопорушення є адміністративним лише у тому разі, якщо особа вчинила крадіжку, шахрайство, привласнення або розтрату на загальну суму, яка не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На даний час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.

Згідно з ч. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Частиною 2 ст.4 КК України встановлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.12.2018, ОСОБА_4 30.08.2018 року своїм діянням спричинив матеріальну шкоду в розмірі 509 грн 40 коп., що складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян за 2018 рік, за що кримінальна протиправність та покарання за ці діяння виключається.

У відповідність до ч.1 ст.74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння. Караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 Кримінального процесуального кодексу України, під виконання вироку, суд, визначений п.2 ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, передбачені ч.2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.12.2018 року за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік і 1 місяць.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у відповідності до Закону України від 18.07.2024 р.№3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.12.2018, яким він був засуджений до 1 року 1 місяця.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1