Справа 688/667/26
№ 1-кс/688/348/26
Ухвала

Іменем України

20 лютого 2026 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , начальника ВРЗСПЖЗО ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка клопотання, подане в межах кримінального провадження №0000220 від 18.02.2026 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав Хмельницької області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , призваного на військову службу під час мобілізації, учасника бойових дій, не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 345 КК України,

встановила:

20 лютого 2026 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 . Клопотання мотивоване тим, що 18 лютого 2026 року близько 11 год 00 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_7 , а саме: у будинку АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт з останньою, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час вказаного конфлікту, у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, умисно, наніс потерпілій ОСОБА_8 один удар лезом ножа в ділянку спини, в результаті чого їй заподіяні тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення у ліву половину грудної клітки, лівобічний пневмоторакс, колапс лівої легені, які за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент його заподіяння.

Своїми діями, які виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Крім того, 17 лютого 2026 року близько 17 години, ОСОБА_6 знаходячись на подвір`ї власного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу поліції, одягнений у формений однострій працівників поліції із розпізнавальними знаками, та який перебуває при виконанні службових обов`язків, заступник начальника відділення поліцейської діяльності №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_9 , який відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу та виконував службовий обов`язок відповідно до своїх функціональних обов`язків, тримаючи у лівій руці предмет, ззовні схожий на гранату типу М-67 із конструктивно приєднаним підривачем «М-213», яка відноситься до категорії боєприпасів та придатна для здійснення вибуху, не реагуючи на вимогу припинити протиправні дії, вимагаючи залишити місце його проживання, діючи умисно, з явної неповаги до Національної поліції України та з метою уникнення свого затримання, продемонстрував останньому предмет, зовні схожий на ручну наступальну гранату «М-67» із підривачем типу "М-213", таким чином демонстративно здійснив погрозу вбивством на адресу працівника правоохоронного органу та викликав реальні підстави в останнього побоюватись за своє життя та здоров`я.

Такими діями, які виразились у погрозі вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України.

Окрім того, ОСОБА_6 , в порушення вимог п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння та збут бойових припасів, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений слідством час та місці, але не пізніше 18.02.2026, незаконно придбав гранату типу М-67 із конструктивно приєднаним підривачем «М-213», в кількості одна одиниця, яку в подальшому переніс та залишив на зберігання у власному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 18.02.2026 під час проведення огляду в порядку здійснення обшуку в помешканні, на підставі ч.3 ст. 233 КПК України, за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_10 та в якому фактично проживає ОСОБА_6 , виявлено та вилучено гранату типу М-67 із конструктивно приєднаним підривачем «М-213», у кількості одна одиниця, яку ОСОБА_6 зберігав у власних цілях, без мети збуту.

Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні, носінні, зберіганні, вибухового пристрою та вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

18.02.2026 о 20:30 год. ОСОБА_6 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

19.02.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла об`єктивна необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_11 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на мотиви такого.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який підозрюваний буде відбувати за адресою проживання, просили врахувати, що ОСОБА_6 позитивно характеризується, є учасником бойових дій, батько, який є власником житла, де проживає підозрюваний, не заперечує щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

18.02.2026 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000220 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121,ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України.

Клопотання, яким обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 отримали 19.02.2026.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121,ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України, що підтверджується зібраними доказами: протоколом огляду місця події від 18.02.2026; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом огляду-вилучення від 18.02.2026; протоколом огляду в порядку здійснення обшуку на підставі ч. З ст. 233 КПК України; довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів №29 від 18.02.2026; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №43 від 18.02.2026 ; протоколами допиту свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; довідкою №217, виданої 19.02.2026 КНП «Ізяславська МБЛ»; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 19.02.2026 та іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає, що потреби досудового розслідування, яке перебуває на початковій стадії, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, оскільки застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить ефективне розслідування кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що існують ризики, визначені стороною обвинувачення, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних злочинів, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, тому не виключається, що з метою уникнення вказаного покарання, у випадку не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Також, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки не виключається, що підозрюваний може шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим способом вплинути на них з метою зміни їхніх показань під час досудового розслідування та судового розгляду.

Встановлено, що 27.10.2023 Хмельницькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони до суду скеровано кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, провадження у справі зупинене у зв`язку з проходженням ОСОБА_6 військової служби за мобілізацією.

Крім того, підозрюваний, будучи обізнаним про обставини вчинення ним злочину, який йому інкримінується, матиме реальну можливість будь-яким чином перешкоджати всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження, а відповідно наданню їм належної правової оцінки та забезпеченню прийняття законних, обґрунтованих і неупереджених процесуальних рішень у розумні та передбаченні КПК України строки.

За змістом п. п. "b" та "c" ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя вивчала можливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Слідчий суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушать покладені на них процесуальні обов`язки чи здійснять одну із спроб, що передбачена п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Зокрема враховано те, що підозрюваний, достовірно знаючи, що відносно нього здійснюється кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення ч.5 ст. 407 КК України, вчинив ряд нових кримінальних правопорушень.

Отже, не виключається, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаних злочинів, усвідомлюючи усю суворість потенційного покарання,може покинути своє місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя також зауважує, що повідомлені захистом відомості про згоду власника на проживання підозрюваного у його квартирі, позитивні характеристики підозрюваного не є достатніми для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Суд зауважує, що тримання підозрюваного під вартою не порушуватиме його конституційного права на свободу, оскільки вказані обмеження прав та свобод підозрюваного виправдані наявністю суспільного інтересу в об`єктивному, неупередженому, безсторонньому розгляді кримінального провадження, в т.ч. щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень особі, небезпечних для життя в момент заподіяння, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З врахуванням, інкримінованих органом досудового слідства ОСОБА_6 злочинів, існування ризиків, оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності останнього до інкримінованих злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу в межах кримінального провадження, оскільки вони не дозволять забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

З огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, дійшов висновку про необхідність обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 18 квітня 2026 року включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному та направити для виконання в Шепетівський РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення таможе бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_17