УХВАЛА

Справа № 495/9883/25

Номер провадження 1-кп/495/1068/2025

17 лютого 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Білгород-Дністровський Одеської обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому 28.09.2025 року у ЄРДР за № 0001341 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 статті 187, ч.3 статті 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.3 ст.357 КК України.

17.02.2026 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вказане клопотання підтримала, просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання мотивувала тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватися від суду, незаконно вливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення (ризики за пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України).

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечили та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, відсутність ризиків тощо.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області він засуджений за вчинення майнового злочину до покарання із встановленням іспитового строку, проте має міцні соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі, має постійне місце проживання та є інвалідом дитинства 2 групи.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що матір обвинуваченого ОСОБА_4 також є інвалідом 2 групи, має на утриманні двох неповнолітніх доньок та потребує допомоги сина ОСОБА_4 . У обвинуваченого наявні міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, тощо. Тому вважає, що домашній арешт буде достатнім запобіжним заходом для олбвинуваченого.

Заслухавши клопотання прокурора, позиції учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання та обвинувального акту, суд дійшов такого висновку.

Згідно із ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із статтею 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого особу обвинувачено, дані, які її характеризують, чи зменшились раніше визначені ризики, чи не з`явились нові.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення доведених ризиків. Ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій особою.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує тяжкість злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, вік обвинуваченого та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, стадію судового розгляду, наявність заявлених прокурором ризиків, визначених частиною першою статті 177 КПК України.

Згідно із ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку такого запобіжного заходу суд враховує, що кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, у справі не досліджені докази, свідки та потерпілий судом не допитані, тощо. Надаючи оцінку обставинам щодо наявності заявлених ризиків, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років; можливість ним незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, що може призвести до неповного та не всебічного судового розгляду.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Керуючись наведеним, зважаючи на встановлені обставини, суд знаходить обґрунтованими доводи прокурора про наявність ризиків, визначених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення).

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Відтак суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 слід задовольнити. Розмір застави, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, не визначати.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважала, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001341 від 28.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 статті 187, ч.3 ст.357 КК України підсудний Білгород-Дністровському міськрайонному суду Одеської області, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження та повернення обвинувального акту прокурору відсутні. Просила призначити обвинувальний акт до розгляду у судовому засіданні, в судове засідання викликати сторони.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти призначення обвинувального акту у кримінальному провадженні до розгляду по суті.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань ЄРДР 0001341 від 28.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 статті 187, ч.3 ст.357 КК України підсудний Білгород-Дністровському міськрайонному суду Одеської області, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження та повернення обвинувального акту прокурору відсутні.

У зв`язку з наведеним суд вважає за необхідне призначити обвинувальний акт до розгляду у судовому засіданні, в судове засідання викликати сторони.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 314-315, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 статті 187, ч.3 ст.357 КК України, строком на 60 (шістдесят) діб з 17 лютого 2026 року по 17 квітня 2026 року включно з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Розмір застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначати.

Призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001341 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст. 187, ч.3 ст.357 КК України

В судове засідання викликати сторони.

Розгляд справи провести об 13.30 год. 18 лютого 2026 року в приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вулиця Військової слави, 27.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає негайному виконанню.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата проголошення повного тексту ухвали: 17.02.2026 о 16.55 год.

Суддя ОСОБА_6