Справа № 466/1378/26
Провадження № 1-кс/466/590/26
У Х В А Л А

05 березня 2026 року місто Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні заяву скаржниці ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 від розгляду справи №466/1378/26 (провадження №1-кс/466/563/26) , -

у с т а н о в и в:

у провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 перебувають матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та процесуального керівника, яка полягає у не розгляді клопотань та заяв від 21.02.2026 року.

03.03.2026 року, ОСОБА_3 подала заяву про відвід слідчої судді ОСОБА_4

від розгляду справи 466/1378/26 провадження 1-кс/466/563/26.

Свої вимоги мотивує тим, що під час здійснення правосуддя у вказаному кримінальному провадженні слідчою суддею ОСОБА_4 були допущені дії, які, на переконання заявниці, свідчать про упереджене ставлення до неї як учасника кримінального провадження. Зокрема, заявниця посилається на те, що 25.02.2026 року слідчою суддею було постановлено ухвалу про повернення її попередньої скарги на бездіяльність слідчого , без розгляду по суті. Крім того, в процесі проведення судового засідання у даному провадженні , яке відбувалось 02.03.2026 року, слідча суддя допускала некоректні висловлювання, здійснювала психологічних тиск на скаржницю , не забезпечила виклик слідчого та прокурора в судове засідання, створила атмосферу недовіри та приниження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шевченківського районного суду м. Львова від 03.03.2026 року, заява про відвід слідчому судді розподілена для розгляду судді ОСОБА_1 .

У судове засідання особи, які беруть участь у вирішенні питання про відвід не з`явились. 04.03.2026 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про розгляд заяви без її участі .

Враховуючи те, що судом вирішується питання лише про відвід слідчого судді, та враховуючи стислі терміни розгляду даної категорії справ, вважаю за можливе розглянути заяву скаржниці про відвід слідчому судді без участі учасників.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши заяву про відвід слідчої судді, перевіривши наведені у ній доводи, та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.75 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участі у кримінальному провадженні у випадках, визначених цією статтею, зокрема якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем або відповідачем, родичем чи членом сім`ї сторін або інших учасників кримінального провадження, брав участь у даному кримінальному провадженні як інший учасник процесу або якщо існують інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з положеннями ст.80 КПК України відвід може бути заявлений за наявності обставин, передбачених ст.75 цього Кодексу.

Питання про відвід судді вирішується судом у порядку, визначеному ст.81 КПК України, шляхом перевірки наведених у заяві обставин та оцінки їх обґрунтованості.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є незалежність і безсторонність суду.

Крім того, право кожної особи на розгляд її справи незалежним та безстороннім судом гарантовано ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У практиці Європейського суду з прав людини неодноразово зазначалося, що безсторонність суду повинна оцінюватися відповідно до суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Зокрема, за суб`єктивним критерієм оцінюється особисте ставлення судді до справи та сторін, при цьому особиста неупередженість судді презюмується, доки не доведено інше.

За об`єктивним критерієм перевіряється, чи існують обставини, які могли б викликати обґрунтовані сумніви у неупередженості суду з точки зору стороннього спостерігача.

Разом із тим, як зазначено Європейським судом з прав людини для встановлення порушення принципу безсторонності необхідно встановити наявність об`єктивно обґрунтованих підстав для сумнівів у неупередженості судді, а не лише суб`єктивне сприйняття сторони.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема у постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, де зазначено, що сам по собі факт незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді або оцінкою судом обставин справи не може свідчити про його упередженість та не є підставою для відводу.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що заявниця обґрунтовує відвід тим, що слідчою суддею було постановлено ухвалу про повернення її скарги без розгляду по суті, а також тим, що під час судового засідання, на її думку, суддя допустила некоректні висловлювання, здійснювала психологічний тиск та неналежним чином організувала розгляд справи.

Однак зазначені доводи фактично зводяться до суб`єктивної оцінки заявницею процесуальних дій судді та незгоди з прийнятими нею процесуальними рішеннями.

При цьому законність та обґрунтованість процесуальних рішень суду перевіряється у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством, зокрема шляхом їх оскарження у передбаченому законом порядку, що виключає можливість використання інституту відводу як способу оскарження процесуальних рішень судді.

Крім того, заявницею не наведено жодних конкретних обставин, які б свідчили про наявність особистої заінтересованості слідчого судді у результатах розгляду кримінального провадження, наявність будь-яких позапроцесуальних зав`язків із учасниками провадження або інших обставин, передбачених ст.75 КПК України, які виключають участь судді у даному кримінальному провадженні.

Посилання заявниці на те, що вона є особою з інвалідністю другої групи та потребує коректного і зваженого ставлення під час розгляду її звернень, саме по собі не може свідчити про наявність підстав для відводу слідчого судді.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 21 КПК України та ст. 24 Конституції України всі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, а суд зобов`язаний забезпечувати однакове та неупереджене ставлення до всіх учасників кримінального провадження незалежно від їхнього статусу чи інших обставин. При цьому сам по собі факт наявності у заявниці інвалідності не може бути розцінений як обставина, що свідчить про упередженість судді або наявність підстав, передбачених ст.75 КПК України, які виключають участь судді у розгляді кримінального провадження, а наведені заявницею доводи у цій частині мають характер суб`єктивного сприйняття перебігу судового розгляду.

Також заявницею не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б об`єктивно підтверджували наведені нею твердження щодо нібито упередженого ставлення слідчої судді ОСОБА_4 ..

Суд звертає увагу, що інститут відводу судді спрямований на забезпечення гарантій неупередженого та справедливого судового розгляду, однак він не може використовуватись як засіб впливу на суд або спосіб висловлення незгоди з процесуальними рішеннями судді.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наведені у заяві обставини не свідчать про наявність об`єктивних підстав, які відповідно до вимог ст.75 КПК України могли б викликати обґрунтований сумнів у неупередженості слідчого судді.

Таким чином, доводи заяви про відвід не знайшли свого підтвердження під час перевірки, а відтак підстав для задоволення заяви про відвід слідчого судді не встановлено.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.75, 80, 81 КПК України, ст.129 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід слідчої судді.

Керуючись ст. 75, 80, 81, ч.2 ст.376 КПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

у задоволенні заяви скаржниці ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 від розгляду справи №466/1378/26 (провадження №1-кс/466/563/26) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1