Номер провадження: 11-сс/813/704/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 08.01.2026 року про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000062 від 15.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, що було виявлено та вилучено під час проведення обшуку 05.01.2026 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання матері ОСОБА_10 - ОСОБА_7 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro» фіолетового кольору з мобільним номером телефону НОМЕР_1 , imei 1 НОМЕР_2 , imei 2 НОМЕР_3 ;

- флеш-накопичувач марки «Kingston», чорного кольору об`ємом 256 Gb;

- ноутбук марки «Hp», чорно-сірого кольору, model: 15-ay081ur, serial: CND6383QJJ, шляхом заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є матеріальним об`єктом, що зберіг на собі сліди правопорушення та може бути використаний як доказ факту і обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, та з ним необхідно провести експертні дослідження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвала слідчого судді незаконна та підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що:

-оскаржена ухвала не містить відомостей щодо наявності обґрунтованої підозри за ч. 3 ст. 332 КК України, а також жодних фактичних обставин про причетність ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , яка є його матір`ю;

-клопотання слідчого та оскаржена ухвала не містять зазначення підстави чи підозри вважати, що вилучене майно є доказом кримінального правопорушення, крім того не доведено наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України;

-клопотання слідчого було розглянуто без повідомлення власника майна.

На підставі викладеного адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Крім того, адвокат ОСОБА_6 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що судове засідання відбулось без повідомлення власника майна ОСОБА_7 та її представника, а копія оскарженої ухвали була отримана 09.02.2026 року у відповідь на адвокатський запит адвоката ОСОБА_11 разом із супровідним листом за підписом керівника апарату суду.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду представник власника майна доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Прокурор звернувся до апеляційного суду із заявою про розгляд справи без його участі, в якій заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

За таких обставин, з огляду на положення ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги і доводи апеляційної скарги та правову позицію, висловлену в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, апеляційний суд повинен перевірити доводи апеляційної скарги (1) щодо наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, та за наявності підстав для його поновлення (2) щодо законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді.

Щодо клопотання на поновлення строку апеляційного оскарження:

Апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її проголошення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК України).

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом статті 376 КПК України дата оголошення судового рішення, в тому числі й ухвали слідчого судді, безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати і саме з цієї дати, яка зазначається у вступній частині ухвали, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18).

Якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись із дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 937/2679/20.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження убачається, що оскаржена ухвала постановлена без виклику власника майна або його представника, а тому строк апеляційного оскарження для останніх обчислюється із дня отримання копії судового рішення відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України.

До апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 долучив клопотання адвоката ОСОБА_12 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про ознайомлення із матеріалами справи №521/11998/24, яке сформовано у підсистемі «Електронний суд» 23.01.2026 року (т. 1 а.с. 35), та відповідь за підписом керівника апарату суду із додатком у виді копії оскарженої ухвали від 05.02.2026 року за №02/46/2026-вих (т. 1 а.с. 37-38), яка була надіслана на електронну адресу адвоката ОСОБА_12 09.02.2026 року (т. 1 а.с. 36).

Частинами 1, 2 ст. 113 КПК України втановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 115 КПК України передбачено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді почав відраховуватись з 10.02.2026 року та спливав 14.02.2026, який припадав на вихідний день суботу.

Відповідно до ч. 7 ст. 115 КПК України, якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

У даному випадку, з урахуванням положень ч. 7 ст. 115 КПК України, останній день строку на апеляційне оскарження переносився на 16.02.2026 року понеділок.

Відповідно до ордеру №1551960 від 16.02.2026 року, 13.02.2026 року між ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_6 було укладено договір про надання правничої допомоги (т. 1 а.с. 39) та відповідно до накладної служби кур`єрської доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин» апеляційна скарга була подана 16.02.2026 року (т. 1 а.с. 41) адвокатом ОСОБА_6 .

Приймаючи до уваги встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів вважає, що доводи клопотання заслуговують на увагу, тому з метою забезпечення права доступу сторони провадження до суду, на виконання положень ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає за необхідне поновити адвокату строк на апеляційне оскарження.

Щодо законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, відносяться право на судовий захист, право на ефективне розслідування; право на швидкий суд; право на публічний суд; право на неупереджений суд; право на суд неупереджених присяжних; право на змагальний процес; презумпція невинуватості; право не свідчити проти себе; право на допит в суді свідків обвинувачення; право на допомогу адвоката під час судового розгляду; право бути вислуханим; право не піддаватися двічі покаранню за один й той самий злочин; право на безпосередній процес; право на безперервний процес; право на оскарження.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Приписами ст. 3 КПК передбачено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які приймають участь в кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження по справі на стадії досудового розслідування. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, а саме: забезпечення законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

При розгляді даної апеляційної скарги колегія суддів, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Стаття 172 КПК встановлює порядок розгляду клопотання про арешт майна, зокрема, частина 1 зазначеної статті передбачає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання за умови їх належного сповіщення.

При цьому, розгляд такого клопотання без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК, можливе виключно щодо майна, яке не було тимчасово вилученим та якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.167 КПК тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Тимчасове вилучення майна відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З матеріалів судового провадження вбачається, що майно, на яке просив накласти арешт слідчий в клопотанні, було вилучено під час проведення обшуку 05.01.2026 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання матері ОСОБА_10 - ОСОБА_7 .

Таким чином, слід констатувати, що вказане майно, з урахуванням приписів ч.1 ст.167, ч.2 ст.168 КПК, є тимчасово вилученим.

Вказане також констатовано слідчим суддею у п. 4.10. оскарженої ухвали.

За наведених обставин, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК, розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не міг відбуватись без повідомлення власників вилученого майна.

Матеріали судового провадження містять наступну хронологію розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

06 січня 2026 року до Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000062 від 15.06.2022 року (т. 1 а.с. 16), яке в той же день розподілене на слідчого суддю ОСОБА_1 ( т. 1 а.с. 17).

В матеріалах судової справи, після протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.01.2026 року, міститься заява старшого слідчого ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 18) та довідка секретаря судового засідання про розгляд справи за відсутності учасників процесу, з огляду на їх неявку ( т. 1 а.с. 19).

Дані обставини свідчать про не вжиття слідчим суддею дій, направлених на повідомлення учасників процесу, в тому числі власників тимчасово вилученого майна.

08.01.2026 року слідчим суддею здійснено розгляд клопотання слідчого без участі прокурора, власників майна та їх представників.

Як зазначено у п. 3.1 оскарженої ухвали, слідчий, прокурор та власник майна про дату, час та місце розгляду клопотання були сповіщені належним чином в порядку ст. 135 КПК, однак в судове засідання не з`явились.

Разом з тим, вказане не відповаідає дійсності, оскільки матеріали судової справи не містять будь-яких відомостей про повідомлення вказаних осіб про розгляд клопотання слідчого.

Водночас відповідно до ст. 135 КПК особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Приписами ст. 136 КПК передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Апеляційний суд наголошує, що виконання вимог кримінального процесуального закону забезпечуються дотриманням кримінальної процесуальної форми, тобто пов`язана із дотриманням гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження щодо будь-яких дій та рішень владних суб`єктів кримінального провадження, зокрема: щодо гарантій оскарження та можливості перевірки законності таких рішень, перевірки безсторонності та об`єктивності владних суб`єктів.

Колегія суддів звертає увагу, що недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції права на справедливий суд.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час підготовки до судового розгляду клопотання слідчого та постановлені оскарженої ухвали допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема всупереч вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України, розглянув клопотання слідчого без участі та повідомлення власника тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Встановлені апеляційним судом порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону призвели до безпідставного обмеження прав власника майна, а тому є істотними та такими, що з урахуванням вимог ч.1 ст.172, ст.ст. 412, 415 КПК, тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду клопотання про накладення арешту на майно в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Оскільки апеляційним судом встановлені істотні порушення кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не розглядає інші доводи апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Під час нового розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчому судді слід перевірити клопотання на відповідність вимогам ст.171 КПК, здійснити належний виклик учасників процесу, а за результатами розгляду клопотання прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 08.01.2026 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 08.01.2026 року, якою накладено арешт в кримінальному провадженні № 0000062 від 15.06.2022 року на вилучене в ході проведення обшуку 05.01.2026 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, перелік якого міститься в клопотанні, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, вилучене 05.01.2026 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в кримінальному провадженні № 0000062, в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4