Справа 127/3496/26
Провадження 1-кс/127/1456/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0001029 внесеного до ЄРДР 17.11.2025, про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 353 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001029 внесеного до ЄРДР 17.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 353 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування виникла необхідність в продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Під час судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 10.12.2025 близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном автомобілем марки «Мерседес» з державним номерним знаком НОМЕР_1 прибув до готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою самовільного привласнення владних повноважень та звання службової особи для полегшення вчинення нападу, підійшов до адміністратора зазначеного готельного комплексу ОСОБА_7 та представився йому працівником поліції, яким він насправді не був. Ввівши ОСОБА_7 в оману, на екрані свого мобільного телефону ОСОБА_4 продемонстрував йому фото ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та запитав чи ці особи проживають на території даного комплексу.

Будучи впевненим, що ОСОБА_4 є працівником поліції, ОСОБА_7 повідомив йому, що запитувані особи дійсно проживають у готельному комплексі. Тоді, ОСОБА_4 застеріг ОСОБА_7 , щоб той нікому не повідомляв про те, що цих осіб найближчим часом затримають.

Приблизно через 30 хвилин до готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прибули ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_4 з наміром на вчинення нападу на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Надалі на запитання ОСОБА_4 ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживають у будинку АДРЕСА_3 та провів ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до зазначеного будинку.

Тоді ж, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, з метою незаконного заволодіння чужим майном увійшли до вищезазначеного будинку та вчинили напад на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Крім того, 10.12.2025 близько 11 години ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 03.02.2026 включно, автомобілями марки «Шкода» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , якою користується ОСОБА_10 , та автомобілі марки «Мерседес» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , прибули до готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 .

Тоді ж, реалізуючи свій намір, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , представившись працівником поліції, разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, увійшли до будинку АДРЕСА_3 вказаного готельного комплексу, де проживали ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Надалі ОСОБА_10 та ОСОБА_4 дістали предмети, зовні схожі на пістолети, спрямували їх на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 та, погрожуючи вбивством, висунули вимогу щодо передачі їм грошових коштів. В цей час ОСОБА_11 здійснював пошук цінностей у приміщенні даного будинку та серед особистих речей потерпілих.

У подальшому ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_9 та завдав їй удар кулаком правої руки в обличчя. В цей час ОСОБА_4 спрямував схожий на пістолет предмет на ОСОБА_8 та, погрожуючи їй вбивством, наказав віддати йому мобільні телефони. Після цього ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_12 та завдав йому два удари кулаком в ділянку губи та носа, від чого в нього почала йти кров.

Хвилюючись за життя та здоров`я своїх рідних, ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_4 передала йому свої мобільні телефони «Ксіаомі Редмі Нот 4Х» (ІМЕІ: НОМЕР_3 ) з абонентським номером НОМЕР_4 та «ZTE Blade A73» (ІМЕІ: НОМЕР_5 ) без сім карти. Після цього ОСОБА_4 у сумці ОСОБА_8 знайшов ще один її мобільний телефон «Айфон 14 Про Макс» (ІМЕІ: НОМЕР_6 ) з абонентським номером НОМЕР_7 , а також мобільний телефон ОСОБА_9 «Айфон 12 Про Макс» (ІМЕІ: НОМЕР_8 ) з абонентським номером НОМЕР_9 , забравши їх.

Не виявивши у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 грошових коштів, ОСОБА_10 виліз на ліжко у кімнаті та завдав ОСОБА_8 удар ногою в ліву скроневу область. Це побачив її син ОСОБА_12 та намагався захистити ОСОБА_8 , у зв`язку з чим ОСОБА_10 завдав йому удар кулаком в обличчя.

Після цього, ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 залишили будинок.

Крім того, 10.12.2025 близько 13 години ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи на території готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , з метою полегшення вчинення нападу, спрямованого на заволодіння чужим майном, вирішили незаконно позбавити волі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , перемістивши потерпілих поза їх волею до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_4 . Тоді ж, реалізуючи свій спільний злочинний намір, ОСОБА_10 , погрожуючи вбивством, висунув ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 вимогу проїхати у зазначений будинок, де ОСОБА_12 мав написати боргові розписки на ім`я дружини ОСОБА_10 ОСОБА_13 .

На виконання цієї вимоги та вказівок ОСОБА_10 ОСОБА_8 , хвилюючись за життя своїх рідних, сіла на праве заднє пасажирське сидіння автомобіля «Шкода Супер Б» з державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на ліве заднє пасажирське сидіння автомобіля «Мерседес» з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 , а ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння цього ж автомобіля. У цей же час ОСОБА_12 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля «Хюндай» з державним номерним знаком НОМЕР_10 під керуванням ОСОБА_14 , який не був обізнаний про протиправні дії ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , спрямовані на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Прибувши до домогосподарства по АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , діючи на виконання єдиного злочинного умислу, погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , висунув ОСОБА_8 вимогу віддати йому паспорт громадянина України та довідку про реєстраційний номер облікової картки платника податків, повідомивши, що наступного дня ОСОБА_8 має передати йому свої майнові права на автозаправну станцію ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». На виконання цієї вимоги ОСОБА_8 передала ОСОБА_4 відповідні документи.

Далі ОСОБА_10 , погрожуючи фізичною розправою, висунув ОСОБА_12 вимогу написати боргові розписки на ім`я його дружини ОСОБА_13 , яка не будучи обізнаною про протиправні наміри ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , також прибула до вищезазначеного вказаного домогосподарства.

Виконуючи вказівки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 написав на ім`я ОСОБА_13 розписку про нібито отримання ним грошових коштів у сумі 265830 тис. доларів США, та дві аналогічні розписки на суму 197 тис. доларів США кожна.

Крім того, 10.12.2025 близько 13 години ОСОБА_10 , переслідуючи корисливий мотив, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , перебуваючи на території готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, погрожуючи вбивством, висунув ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 вимогу проїхати у будинок за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_12 мав написати боргові розписки на ім`я дружини ОСОБА_10 ОСОБА_13 .

На виконання цієї вимоги та вказівок ОСОБА_10 ОСОБА_8 , хвилюючись за життя своїх рідних, сіла на праве заднє пасажирське сидіння автомобіля «Шкода Супер Б» з державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на ліве заднє пасажирське сидіння автомобіля «Мерседес» з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 , а ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння цього ж автомобіля. У цей же час ОСОБА_12 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля «Хюндай» з державним номерним знаком НОМЕР_10 під керуванням ОСОБА_14 , який не був обізнаний про протиправні дії ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , спрямовані на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Прибувши до домогосподарства по АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , діючи на виконання єдиного злочинного умислу, погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , висунув ОСОБА_8 вимогу віддати йому паспорт громадянина України та довідку про реєстраційний номер облікової картки платника податків, повідомивши, що наступного дня ОСОБА_8 має передати йому свої майнові права на автозаправну станцію ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». На виконання цієї вимоги ОСОБА_8 передала ОСОБА_4 відповідні документи.

Далі ОСОБА_10 , погрожуючи фізичною розправою, висунув ОСОБА_12 вимогу написати боргові розписки на ім`я його дружини ОСОБА_13 , яка не будучи обізнаною про протиправні наміри ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , також прибула до вищезазначеного вказаного домогосподарства.

Виконуючи вказівки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 написав на ім`я ОСОБА_13 розписку про нібито отримання ним грошових коштів у сумі 265830 тис. доларів США, та дві аналогічні розписки на суму 197 тис. доларів США кожна.

Після цього ОСОБА_14 автомобілем «Хюндай» з державним номерним знаком НОМЕР_10 відвіз ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 до відділення « ІНФОРМАЦІЯ_4 » біля ринку «Мрія» у мікрорайоні «Тяжилів» у м. Вінниці та висадив їх з автомобіля.

У ході досудового розслідування, 10.12.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було затримано у порядку ст. 208 КПК України та 11.12.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану (розбій) та у вимозі передачі чужого майна та права на майно з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області до підозрюваного ОСОБА_4 13.12.2025 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, тобто до 08.02.2026 року без визначення розміру застави.

У подальшому, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, 19.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану (розбій); у вимозі передачі чужого майна та права на майно з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану; у незаконному позбавленні волі людини, вчиненому з корисливих мотивів, щодо двох чи більше осіб, за попередньою змовою групою осіб та у самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднаному із вчиненням суспільно небезпечних діянь.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- заявами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187 КК України;

- показаннями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які повідомили про обставини, за яких ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 вчинили інкриміновані їм кримінальні правопорушення передбачені ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України;

- протоколами впізнання осіб за фотознімками із потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , відповідно до яких останні впізнали ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , як осіб, що вчинили стосовно них зазаначені кримінальні правопорушення;

- протоколами проведення обшуків за місцями проживання осіб, які причетні до вчинення зазначених кримінальних правопорушень та в автомобілях, якими користуються останні в ході яких було виявлено речі, предмети та документи, які являються речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні;

- виписками із медичних карт амбулаторних хворих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 від 11.12.2025, де зазначено, що на тілі останніх наявні тілесні ушкодження;

- протоколами затримання підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 в порядку ст. 208 КПК України;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено.

Крім того, у ході досудового розслідування кримінального провадження необхідно провести наступні слідчі та процесуальні дії, які потребують додаткового часу, а саме: отримати висновки судових експертиз зброї; отримати висновки судових біологічних експертиз; на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області отримати тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 ; на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області отримати тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні КП « ІНФОРМАЦІЯ_7 »; на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області отримати тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_8 ; на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області отримати тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 »; допитати в якості свідків службових осіб АТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 »; встановити та допитати в якості свідків у кримінальному провадженні осіб які володіють інформацією про обставини вчинених кримінальних правопорушень; розсекретити матеріали, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій у зазначеному кримінальному провадженні; повідомити підозрюваним про зміну раніше повідомленої підозри; здійснити відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Установлено, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна та від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна відповідно, а тому може в будь-який момент покинути місце проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі за межами України, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Здобуті докази дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу, може незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків, потерпілих та інших причетних осіб, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, характер вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення дає підстави вважати, що перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 не зможе запобігти встановленим ризикам, а тому існує необхідність у продовженні застосування до підозрюваного ОСОБА_4 забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, відповідно до частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просила слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, оскільки вчинено особливо тяжке кримінальне правопорушення, вчинене із застосуванням насильства, по справі необхідно провести слідчі дії, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду заперечив проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснив, що впливати на учасників кримінального провадження або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином він наміру не має, просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що ризики зазначені у клопотанні є недоведеними, та не підтверджуються жодними доказами, разом з тим ОСОБА_4 являється особою з інвалідністю першої групи по зору, являється практично незрячим та потребує постійного нагляду лікарів, підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає разом із своєю цивільною дружиною, окрім того ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому просив слідчого суддю застосувати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід вигляді домашнього арешту, а у випадку якщо слідчий суддя прийде до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Додатково надав письмове заперечення на клопотання слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 353 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК України, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК Україниі встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, одружений, утриманців не має, раніше не судимий, являється особою з інвалідністю першої групи, підозрюється у вчиненні нетяжких а також умисних особливо тяжких кримінальних правопорушень проти власності, вчинених і застосуванням насильства, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Разом з цим органом досудового розслідування в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, тому слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою підозрюваного не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою закінчується 08.02.2026 Разом з тим, по кримінальному провадженню залишилося виконати ряд слідчих дій.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2026 (справа № 127/3314/26) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001029 внесеному до ЄРДР 17.11.2025, продовжено до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 11.04.2026.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає термін продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування є обґрунтованим.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, по якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру та особу підозрюваного слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 квітня 2026 року включно, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали визначити до 04 квітня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя