Справа № 161/5804/26 Провадження №11-сс/802/145/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7 ,

представника власника майна - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Волинської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2026 року (кримінальне провадження №0000754 від 20.10.2025),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2026 року частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000754 від 20.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до вказаної вище ухвали слідчого судді накладено арешт на майно, вилучене 13.03.2026 в ході проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_7 , а саме: записника з чорновими записами, який поміщено до паперового конверту, який упаковано та скріплено биркою NPP-0215127.

Заборонено користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Накладено арешт на майно, вилучене 13.03.2026 в ході проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_7 , а саме:

- мобільний телефон марки iPhone 16 Pro Max, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з SIM-карткою № НОМЕР_3 , належний ОСОБА_7 .

Заборонено розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

В частині задоволення клопотання про арешт ноутбука MacBook Air, срібного кольору, серійний номер XG6RGF0XKO; мисливської рушниці ТОЗ-34Р, №28985, 12 калібру, яка поміщена до спеціальної сумки, скріпленої биркою NPP-0215126 та дозволу на зброю № НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету NPU 5786080 - відмовлено.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням прокурор подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді в частині відмови в задоволенні клопотання слідчого та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити повністю та накласти арешт на ноутбук MacBook Air, срібного кольору, серійний номер XG6RGF0XKO; мобільний телефон марки iPhone 16 Pro Max, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з SIM-карткою № НОМЕР_3 , записник з чорновими записами із забороною відчуження, користування та розпорядження.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що мобільний телефон, ноутбук є технічними засобами, що можуть містити дані, які мають доказове значення для кримінального провадження, та виникла необхідність у призначенні і отриманні висновків експерта комплексної судової комп`ютерно-технічної експертизи і експертизи електронних комунікацій щодо вмісту телефону і ноутбуку. Вказує, що фіксація інформації, яка міститься на мобільному телефоні та ноутбуці, відновлення вже видаленої інформації обумовлює подальше утримання арештованого майна для проведення дослідження, у тому числі залучення осіб (спеціалістів, експертів), які володіють спеціальними технічними знаннями.

Зважаючи на наведене незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у цьому провадженні.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав, власника майна та її представника, які вказали про безпідставність апеляційних вимог, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арештом майна згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

З аналізу положень вказаних вище процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст. 170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду за наслідками розгляду поданого слідчим клопотання слідчий суддя дійшов обґрунтованого та законного висновку про доведеність сукупності розумних підозр та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для накладення арешту на майно, проте не на усе майно вказане в клопотанні слідчого.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що СУ ГУНП у Волинській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000754 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час проведення обшуку 13.03.2026 в будинку та прибудинкових спорудах за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_7 було вилучено: ноутбук MacBook Air, срібного кольору, серійний номер XG6RGF0XKO; записник з чорновими записами, який поміщено до паперового конверту, який упаковано та скріплено биркою NPP-0215127; мобільний телефон марки iPhone 16 Pro Max, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з SIM-карткою № НОМЕР_3 ; мисливську рушницю ТОЗ-34Р, № НОМЕР_5 , 12 калібру, яка поміщена до спеціальної сумки, скріпленої биркою NPP-0215126; дозвіл на зброю № НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету NPU 5786080.

Слідчий, доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту на майно зазначав про те, що на його думку існує сукупність розумних підозр, що таке майно є доказами злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні №0000754, а тому саме з метою збереження цього майна, просив накласти арешт.

Проте на час розгляду клопотання органом досудового розслідування доведено обґрунтування досягнення конкретних завдань шляхом арешту майна лише щодо частини майна, зазначеного у клопотанні слідчого.

Слідчий суддя вирішив, що вилучене 13.03.2026 в ході проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_7 , а саме записник з чорновими записами, який поміщено до паперового конверту, мобільний телефон марки iPhone 16 Pro Max, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з SIM-карткою № НОМЕР_3 підлягають арешту, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участю ряду слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Для накладення арешту на вилучене 13.03.2026 в ході проведення обшуку за згаданою вище адресою ноутбук MacBook Air, срібного кольору, серійний номер XG6RGF0XKO; мисливської рушниці ТОЗ-34Р, № НОМЕР_5 , 12 калібру та дозволу на зброю № НОМЕР_4 , слідчий суддя обґрунтованих підстав чи розумних підозр не знайшов, враховуючи характер кримінального правопорушення за яким здійснюється досудове розслідування та викладені слідчим обставини щодо його вчинення.

Проаналізувавши викладене вище та дослідивши матеріали провадження колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про часткове задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

На думку колегії суддів в апеляційній скарзі прокурора не наведено достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого в повному обсязі, не наведені такі доводи і під час апеляційного розгляду.

Отже, відсутні підстави стверджувати про можливість втрати слідів кримінального правопорушення, при тому, що ні слідчим, ні прокурором в судовому засіданні не обґрунтовано, які саме сліди кримінального правопорушення можуть бути втрачені, які негативні наслідки настануть для встановлення обставин у кримінальному провадженні у разі, коли на ноутбук MacBook Air, срібного кольору, серійний номер XG6RGF0XKO; мисливську рушницю ТОЗ-34Р, № НОМЕР_5 , 12 калібру та дозвіл на зброю № НОМЕР_4 не буде накладений арешт, за умови, що його огляд вже проведений, відомості відображені у протоколі огляду місця події.

Під час апеляційного розгляду власниця майна підтвердила ті обставини, що вона працює директором Опорного закладу «Смідинський ліцей», має потребу в користуванні мобільним телефоном та ноутбуком для роботи, проходження курсів підвищення кваліфікації вчителів.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів, що у контексті потреб досудового розслідування не доведено необхідності в утриманні мобільного телефону та ноутбуку, оскільки подальше зберігання майна під арештом є надмірним процесуальним обмеженням, яке не відповідає принципу співмірності втручання у право власності, не є необхідним для досягнення завдань кримінального провадження та порушує баланс між публічними інтересами і правами особи. Відтак, накладення арешту в межах визначених слідчим суддею у оскарженому судовому рішенні на даному етапі досудового розслідування є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження, і переслідує легітимну мету.

З урахуванням наведеного колегія суддів не бере до уваги доводи прокурора про необхідність накладення арешту на усе майно зазначене в клопотанні слідчого та погоджується із висновком слідчого судді, який належним чином мотивований.

Відтак, проаналізувавши викладене вище та дослідивши матеріали провадження в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про достатність законних підстав, передбачених кримінально процесуальним законом, для накладення арешту на майно в межах визначених слідчим суддею, є цілком правильним.

При апеляційному розгляді не встановлено істотних порушень норм КПК України, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, і не вбачаються такі підстави і зі змісту апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарг прокурора з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Волинської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2026 року про часткове задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000754 від 20.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України без зміни.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: