Справа № 346/1399/25
Провадження № 1-кп/346/353/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 , прокурор: ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник: ОСОБА_5 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні зали судових засідань суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000017, в якому

ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Маріуполь Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.306, ч.2 ст.28 і ч.2 ст.255-1 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.306, ч.2 ст.28 і ч.2 ст.255-1 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.306 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.306 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; раніше не судимий), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 у м.Маріуполь Донецької області; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 ; фактично проживаючий: АДРЕСА_7 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_8 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; судимість відсутня), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_9 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; судимість відсутня), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_10 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 у м.Калуш Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_11 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 у м.Калуш Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_12 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_16 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 у м.Калуш Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_13 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України,

а сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_6 і його захисник ОСОБА_19 , обвинувачений ОСОБА_7 і його захисниця: ОСОБА_20 , обвинувачений ОСОБА_8 і його захисник: ОСОБА_21 , обвинувачений ОСОБА_9 і його захисник: ОСОБА_22 , обвинувачений ОСОБА_10 і його захисник ОСОБА_23 , обвинувачений ОСОБА_11 і його захисник ОСОБА_24 , обвинувачений ОСОБА_12 і його захисник ОСОБА_25 , обвинувачений ОСОБА_13 і його захисник ОСОБА_26 , обвинувачений ОСОБА_14 і його захисник ОСОБА_27 , обвинувачений ОСОБА_15 і його захисник: ОСОБА_28 , обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_16 і його захисник ОСОБА_29 ,

в с т а н о в и в:

На розгляді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває вказане кримінальне провадження, в якому ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 у м.Калуш Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_12 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.12.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. А 13.02.2026 року прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів без визначення застави.

Тож суд вирішував це питання з ініціативи прокурора.

Позиції учасників провадження.

Позиція прокурора. Обвинувальний акт та зібрані у кримінальному провадженні докази підтверджують наявність обґрунтованої підозри, що обвинувачений вчинив особливо тяжкі злочини, у вчиненні яких він обвинувачується. Наявними є ризики того, що: обвинувачений буде переховуватись від суду; незаконно впливати на інших обвинувачених; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиинити інше кримінальне правопорушення. А юридичною підставою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченому є наявність обґрунтованої підозри, вказані вище ризики, які продовжують існувати, а також факт того, що останній обвинувачується у вчиненні злочинів за які законом передбачено покарання у виді позбавленя волі на строк понад 5 років.

Позиція захисту ( ОСОБА_4 і його захисник). Просили застосувати домашній арешт.

Оцінка суду.

Положення частини 1 статті 131 КПК України передбачають, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

На підставі ухвали судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні триває судовий розгляд, тобто на підставі поданого обвинувального акту вже розпочато судове провадження. А отже, з метою досягнення дієвості провадження заходи його забезпечення можуть бути застосованими.

Проте суд відзначає, що за положеннями частини 1 статті 177 КПК України метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжного заходу, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (на які вказував прокурор): переховуватися від суду; незаконно впливати на обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховує, що частина 2 статті 177 КПК України вказує на те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особами кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. І ці ризики, в тому числі й те, що вони не зменшились, в силу положень частини 2 статті 183 та частини 3 статті 199 КПК України повинен довести саме прокурор.

Отже, хоча прокурор і повинен довести наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особами кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК (переховуватися від суду; незаконно впливати на обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення), докази, які повинен надати прокурор для доведення обгрунтованості підозри та наявності вказаних ризиків мають інший ступінь вагомості, на відміну від доведення обвиунвачення в суді, тобто доведення вини обвинувачених у вчиненні конкретних злочинів, у вчиненні яких їх обвинувачує держава.

Щодо обгрунтованості підозри.

Поняття "обґрунтована підозра" у вчиненні конкретного кримінального правопорушення не визначене у КПК України, а тому, на виконання положень частини 5 статті 9 КПК України, з урахуванням частини 2 статті 8 КПК України, суд застосовує це поняття у значенні, яке надав Європейський суд з прав людини, у пункті 175 рішення від 24 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України".

Зокрема, "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28.10.1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990 року).

Також суд враховує рішенні ЄСПЛ у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18, рішення від 10 грудня 2019 року) за яким факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин.

І тому враховуючи це, суд констатує, що прокурор надав суду копії ухвали слідчого судді, які набрали законної сили, щодо обвинуваченого якою підтверджувалась обгрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим тих злочинів у вчиненні яких його обвинувачує прокурор. Суд також відзначає, що хоча він і враховує цю ухвалу на данному етапі, суд пам`ятає про презумпцію невинуватості обвинуваченого і, що саме прокурор під час судового розгляду обвинувального акту (якщо такий буде відбуватись), повинен буде довести вину обвинуваченого у вчиненні тих злочинів, в яких він його обвинувачує. І якщо прокурор не зможе цього зробити, за наявності для цього підстав, суд може ухвалити і виправдувальний вирок. Тобто у цьому питанні, обгрунтованість підозри на етапі досудового розслідування, не буде мати ніякого значення для суду. І суд продовжує відноситись до обвинуваченого, як до людини, щодо якої не доведено його вину у вчиненні ним злочинів, в яких його обвинувачує прокурор.

Щодо ризиків, на які посилався прокурор.

Суд згоден із тим, що прокурор довів наявність таких ризиків:

- можливе переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (про що дійсно свідчать особлива тяжкість, кількість і характер злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються обвинувачений, і покарання яке йому загрожує, якщо прокурор доведе їх вину, а це позбавлення волі на строк більше 10 років);

- незаконний вплив на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні (на вказаний ризик вказує особливість кваліфікації злочинів, у вчиненні яких його обвинувачує прокурор, зокрема створення і участь у злочинній орагнізації);

- вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення (на що вказує факт наявності у обвинуваченого судомостей за вчинення злочинів, за які йому було призначено покарання у виді позбавлення волі і обвинувачення їх у вчиненні інших злочинів, які є предметом даного судового провадження, але вину у вчиненні яких повинен довести саме прокурор).

І оскільки ці ризики ґрунтуються на повідомлених матеріалах судового провадження (обвинувальний акт, перелік доказів, які зібрані прокурором і вказані у реєстрі матеріалів досудового розслідування за наслідком проведення яких саме слідчих (розшукових) дій, ухвали слдічих суддів, які надав прокурор), а розгляд справи тільки почався, вказані прокурором ризики дійсно існують, і вони не припинили своєї дії. І тут суд знову нагадує, що ступінь доведеності наявності ризиків для обрання запобіжного заходу є відмінним від ступеня доведеності вини у вчинення злочину, і тому не потребує надання окремих і безперечних доказів того, що заявлені ризики вже існують, як факт. Не можна також сказати і про те, що заявлені прокурором ризики є абсолютно бездоказові.

Однак суд відзначає, що за положеннями частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Проте зважаючи на викладені вище норми закону, і з мотивів вказаних судом вище, суд погоджується із тим, що сама суть всіх інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема: особисте зобов`язання (стаття 179 КПК України), особиста порука (стаття 180 КПК України), застава (стаття 182 КПК України), домашній арешт (стаття 181 КПК України, з урахуванням частини 3 статті 196 КПК України), на даний момент, і саме щодо вказаних обвинувачених, не зможуть запобігти доведеним прокурором ризикам.

Суд також враховує, що за положеннями пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України, та за найтяжчий злочин передбачено покарання, у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При цьому, на виконання частини 1 статті 178 КПК України суд враховує, що наявні у сторони обвинувачення докази вчинення цим обвинуваченим злочинів, можуть бути вагомими (зважаючи на їх кількість та різноманітність, яка вказана в реєстрі до обвинувального акту; однак, у подальшому, суд ще буде їх оцінювати на предмет достовірності, допустимості та належності, а також їх достатності і взаємозв`язку в частині доведення вини обвинуваченого); йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до 12 років; обвинуваченому 36 повних років; громадянин України; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_12 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість.

Отже, з огляду на усе вище викладене, клопотання прокурора у частині продовження до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню. А доводи обвинуваченого і його захисника про можливість застосування домашнього арешту спростовуються наведеними судом обставинами, аргументами та нормами права.

Оцінка суду щодо застави.

Відповідно до вимог частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя чи суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язані визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

При цьому суд враховує рішення Європейського Суду з прав людини від 22 січня 2026 року у справі Ridkodubskyy and Others v. Ukraine (заяви № 16317/24 та ще п`ять), в якому серед іншого ЄСПЛ нагадав, що суди мають аналізували можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

Тож суд враховує, що згідно з частиною 5 статті 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Що з урахуванням того, що з 01 січня 2026 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3328 гривень, складає від 266240 до 998400 гривень.

Разом з цим суд виходить із того, що метою застави є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, під умовою звернення цих коштів у дохід держави, в разі невиконання обов`язків (частина 1 статті 182 КПК України). А в силу ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Тож з огляду на це, і оскільки обвинувачений тримається під вартою більше року, йому слід визначити заставу, але у максимальному, передбаченому законом розмірі - 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 998400 гривень.

Оцінка суду щодо обов`язків обвинуваченого.

За положеннями частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, тоді слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід та зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, передбачених частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Тож зважаючи на те, що прокурор довів наявність обґрунтованого підозри у вчиненні обвинуваченого кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики; і недостатність для його запобігання застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, але суд визначив заставу, на обвинуваченого, строком на 2 місяці, слід покласти такі обов`язки: прибувати за першим викликом до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області; здати на зберігання, протягом 2 (двох) діб, свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон до територіального органу (підрозділу) Державної міграційної служби України у Івано-Франківській області; без дозволу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області не відлучатись із м.Івано-Франківськ, окрім явки до суду; письмово повідомляти Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 2 календарних днів про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування поза межами зали судового засідання з учасниками кримінального провадження, окрім свого адвоката та прокурора по даному кримінальному провадженню.

Отже, керуючись статтями 2,7-29, 30-33, 36, 37, 42, 45-47, 55-57, 73, 75-83, 84-117, 131-132, 133-146, 176-206, 276-279, 291-293, 314-372, 376, 392-395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на 60 днів, без визначення застави задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на строк 60 (шістдесят) днів, із визначенням застави. Строк дії цієї ухвали з 17.02.2026 по 17.04.2026.

Визначити ОСОБА_4 заставу, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 998400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена у будь-який момент як самим обвинуваченим, так і іншими особами (фізичними або юридичними), у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок (отримувач: ТУ ДСА в Івано-Франківській області; рахунок отримувача: UA0002265; код отримувача: 26289647; МФО отримувача: 820172; банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ; призначення платежу: застава, ухвала суду у справі №346/1399/25; прізвище, ім`я та по-батькові платника застави, ЄДРПОУ суду: 26534733).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

У разі внесення застави, уповноважена службова особа місця тримання ОСОБА_4 під вартою, повинна негайно звільнити його з-під варти та повідомити про це прокурора Коломийської окружної прокуратури і Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти, у зв`язку із внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, на строк 2 (два) місяці: прибувати за першим викликом до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області; здати на зберігання, протягом 2 (двох) діб, свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон до територіального органу (підрозділу) Державної міграційної служби України у Івано-Франківській області; без дозволу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області не відлучатись із м.Івано-Франківськ, окрім явки до суду; письмово повідомляти Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 2 календарних днів про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування поза межами зали судового засідання з учасниками кримінального провадження, окрім свого адвоката та прокурора по даному кримінальному провадженню.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 23.02.2026.

Головуючий суддя: ОСОБА_1