ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2702/26 Провадження№ 1-кс/636/412/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області в м. Чугуїв клопотання слідчого Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сумгаїт Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Індустріального районного суду м. Харкова від 10 червня 2025 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання строком 2 (два) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 25 вересня 2023 до ЄРДР за № 0000861, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, за фактом таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Згідно Указу Президента України № 64/2022 - у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на території України, в тому числі Харківської області введено військовий стан.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше притягнутий до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, повторно вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

Під час досудового розслідування встановлено, що в період часу з 08:00 год. до 18:30 год. 09 жовтня 2022 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з проникненням до житла.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно, протиправно, у період воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок інших осіб, ОСОБА_5 , впевнившись, що його дії будуть непоміченими сторонніми особами, шляхом зламу пластикового вікна проник до домоволодіння ОСОБА_6 звідки викрав велосипед марки «29 Discovery Rider DD» сріблясто-чорного кольору з помаранчевими вставками, вартістю, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-22/13427-ТВ від 07 грудня 2022 року, 7047 гривень 00 копійок.

Далі, взявши вказаний предмет до рук, ОСОБА_5 через вікно витягнув його на вулицю та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 7047 гривень 00 копійок (сім тисяч сорок сім) грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України а саме у крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна з проникненням до житла, вчиненому повторно, у період воєнного стану.

19 березня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням до житла, вчинене повторно, у період воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту свідків, протоколами впізнання, протоколом огляду місця події, висновками експерта №СЕ-19/121-22/14814-Д від 17.11.2022 року, №СЕ-19/121-22/13427-ТВ від 07.12.2022 року та №СЕ-19/121-22/17622-Д від 2.12.2-22 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити, вказали, що існують ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду у зв`язку з покаранням, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених в п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування і суду, може впливати на свідків та потерпілого шляхом фізичного та психологічного впливу з метою зміни показань на свою користь, що свідчить про неможливість їх запобігання без продовження строку запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не заперечував.

Слідчий суддя дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, прокурора та підозрюваного, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За змістом статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (в тому числі продовження, зміну) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.2, ч.4 статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків, потерпілого, протоколами огляду місця події, протоколами обшуків, висновками судових експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Практика Європейського суду з прав людини передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, можливість пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу.

Згідно статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду.

Оскільки на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні, а судовий розгляд кримінального провадження не завершено, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити.

Так в ході судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України:

-відповідно до п. 1 ч. 1. ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких підозрюваний ОСОБА_5 фактично мешкає в одному населеному пункті із іншими допитаними свідками, а також має інформацію щодо фактичного місця мешкання та місця перебування потерпілого та свідків, що дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до ст.ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

відповідно до п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України є ризик того, що ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, а саме й надалі вчиняти злочинні дії.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання забезпечить його належну поведінку на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вказане свідчить про наявність існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому підозрюваний раніше не судимий, враховує стан його здоров`я та міцність соціальних зв`язків, а саме те, що ОСОБА_5 не працює, не одружений, а тому є підстави вважати, що існують достатні ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а також впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню. Проте, слід зазначити, що строк дії запобіжного заходу не може бути більшим ніж тривання досудового слідства, яке має бути проведене протягом двох місяців з дня вручення повідомлення про підозру. В даному випадку таке повідомлення мало місце 19 березня 2026 року, тобто досудове розслідування має закінчитися саме 19 травня 2026 року, а отже і строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання має скінчитися у цей же день.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 194, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити .

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 додаткові обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про намір змінити своє місце проживання;

- утримуватись від спілкування в будь-який спосіб зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії ухвали - до 22 травня 2026 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, з моменту отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 27 березня 2026 року

Слідчий суддя ОСОБА_1