Провадження №: 1-кп/752/1661/26
У Х В А Л А

24.03.2026 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження № 0000707 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

встановив:

09.06.2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження №0000707 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2025 року було постановлено направити вищевказане кримінальне провадження для визначення підсудності за Голосіївським районним судом м. Києва.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.11.2025 року, зокрема матеріали кримінального провадження №0000707 було направлено для розгляду до Голосіївського районного суду м. Києва.

19.01.2026 року з Київського апеляційного суду до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов вищевказаний обвинувальний акт.

Прокурор зазначив, що на підставі обвинувального акта є можливість призначити судовий розгляд, підстав для закриття справи немає.

Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 22.08.2025 року захисником ОСОБА_5 було подано клопотання про скасування арешту майна, яке на праві власності на лежить ОСОБА_3 , а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане клопотання обґрунтоване тим, що арешт накладено необґрунтовано, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні вже завершено, шкоду ОСОБА_3 нікому не завдав, цивільного позову у даному кримінальному провадженні не заявлено. Захисник вважає, що покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_3 за інкримінований злочин застосоване бути не може зважаючи на поважний вік та велику кількість хронічних хвороб, а отже, як наслідок в силу ст. 76-77 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна також не зможе бути застосоване. Захисник ОСОБА_5 підтримала подане клопотання та просила задовольнити.

Потерпілий та його представник також вважали за можливе призначити справу до судового розгляду, щодо клопотання захисника, залишили вирішення даного клопотання на розсуд суду.

Прокурор заперечував проти скасування арешту, вказавши, що воно є передчасним, оскільки санкція статті передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, а вказувати на вимоги ст. 76, 77 КК України передчасно.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, встановивши відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 2-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд, крім того, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання захисника відсутні на даній стадії процесу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення , зокрема, конфіскації майна, як виду покарання.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2025 накладено арешт на майно, що на праві власності належить ОСОБА_3 , а саме на квартиру, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 70,7 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому такий арешт накладено саме з метою забезпечення додаткового покарання у виді можливої конфіскації майна.

Відповідно до приписів ст. 374 КПК України рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, а так само і щодо покарання за умови винесення обвинувального вироку, вирішується під час ухвалення вироку. Інших істотних та достатніх підстав для скасування арешту, накладеного на майно обвинуваченого, захисником не наведено. За таких обставин клопотання захисника є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 314, 315 КПК України, суд

постановив:

призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000707 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, у відкритому судовому засіданні Голосіївського районного суду м. Києва на 24.03.2026 року на 13 год. 10 хв.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту майна обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000707.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1