Справа № 450/5604/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/9/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2025 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городищенське Жидачівського районо, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком визнано ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 гривень.

Визнано ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 штраф в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Вирішено питання з арештом майна та процесуальними витратами.

Речовий доказ, зокрема посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.05.2024 р., видане ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - вирішено знищити.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 , 20.05.2024 р., більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у Львівській обл., Стрийському р-ні, м.Жидачів, вул.Шашкевича, 28, знайшов в Інтернеті бланк посвідчення водія категорії «В» та за допомогою комп`ютерної техніки вписав в нього необхідні реквізити і його анкетні дані, а в подальшому роздрукував посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.05.2024 р. видане ТСЦ 8041 на його ім`я, вклеїв фотозображення та заламінував.

07.11.2025 р. о 10 год. 55 хв., обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом марки «Opel» моделі «Vectra» номерний знак НОМЕР_2 рухаючись ним на 431 км автодороги Н-09 «Мукачево - Івано-Франківськ Рогатин» у с.Шоломинь Львівського району Львівської області, був зупинений працівником поліції за порушення Правил дорожнього руху України та використав завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.05.2024 р. видане ТСЦ 8041 на його ім`я, пред`явивши на законну вимогу службової особи.

Не погоджуючись із цим вироком, заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2025 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині вирішення долі речового доказу, виключити з резолютивної частини вироку посилання на знищення речового доказу посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20 травня 2024 року, виданого ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зазначити, що речовий доказ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20 травня 2024 року, виданого ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити при матеріалах кримінального провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що оскаржений вирок є незаконним, постановленим з порушенням вимог статей 370, 372 КПК України. Зокрема, вказує, що речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20 травня 2024 року, видане ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є документом та відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України мало б залишатися в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Всупереч наведеному, суд першої інстанції, вирішуючи долю речових доказів, постановив знищити указане посвідчення, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, у таке не з`явився.

Його захисник ОСОБА_9 не заперечив проти проведення апеляційного розгляду у відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 . З приводу апеляційної скарги прокурора зазначив, що не заперечує проти її задоволення.

Заслухавши доповідача, позицію учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

З огляду на те, що апеляційний розгляд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, проводиться в межах апеляційної скарги, фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій ОСОБА_7 та міра призначеного йому покарання ніким не оспорюються, тому колегія суддів апеляційного суду не надає оцінки вказаним обставинам.

Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне вирішення судом першої інстанції долі речових доказів, то такі, на переконання колегії суддів, є слушними.

Як слідує з оскарженої ухвали, вирішуючи питання щодо долі речових доказів у цьому кримінальному провадженні, суд дійшов до висновку про необхідність знищення посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.05.2024 р., видане ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому в мотивувальній частині ухвали суд вказав, що підроблене посвідчення водія не є оформленим документом у встановленому державою порядку, не має ніякої цінності і не може бути використаним, а тому повинно бути знищеним.

Втім, колегія апеляційного суду не погоджується з цим висновком з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій його було надано. Сторона кримінального провадження, якій надано речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються у протоколі огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 100 КПК України документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

За приписами ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

До того ж, відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Суд першої інстанції визнав доведеним і вказані обставини ніким не оспорюються, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України підроблення посвідчення, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає право та використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.05.2024 р., видане ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому з наведеного слідує, що речовий доказ зазначене посвідчення водія - є документом та, відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України мало б залишатися в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 06 жовтня 2025 року у справі №462/1067/25 та від 22 жовтня 2025 року у справі №451/220/25.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку про необхідність зміни ухвали суду в частині вирішення питання про долю речових доказів, із зазначенням того, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.05.2024 р., видане ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає залишенню у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2025 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині вирішення долі речових доказів.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на знищення речового доказу посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20 травня 2024 року, виданого ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначити, що речовий доказ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20 травня 2024 року, виданого ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4