Справа № 453/641/25
№ провадження 1-кп/453/76/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Сколе кримінальне провадження №0000233 від 04 вересня 2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Славсько Стрийського (раніше Сколівського) району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, фізичної особи-підприємця, депутата 8 демократичного скликання Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_4 упродовж серпня вересня 2024 року, не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, здійснив самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні прибережній захисній смузі річки Опір в смт. Славсько Стрийського району Львівської області за наступних обставин.

Відповідно до положень ст. 14 Конституції України земля є національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно із ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Статтею 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки це будь які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо земельної ділянки.

Відповідно до положень ст. 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті, у тому числі прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Згідно із ст. 88 Водного кодексу України та ст. 60 ЗК України, з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів 50 метрів.

У межах прибережних захисних смуг забезпечується безперешкодний та безоплатний доступ громадян до узбережжя морів, морських заток, лиманів та островів у внутрішніх морських водах у межах пляжної зони, до берегів річок, водойм та островів для загального водокористування.

Статтею 61 ЗК України та ст. 89 Водного кодексу України передбачені обмеження господарської діяльності в прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах, відповідно до яких прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, у тому числі будівництво будь-яких споруд, баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

У прибережних захисних смугах забороняється влаштування огорож або інших конструкцій, що перешкоджають доступу громадян до берегів річок, водойм та островів, крім випадків, передбачених законом.

В той же час, прибережна захисна смуга, згідно проекту встановлення прибережної захисної смуги річки Опір на ділянці виділений ПП ОСОБА_6 під реконструкцію кафе бару в смт. Славське Сколівського району Львівської області становить від 8 13 м від урізу води (проект розроблений Дрогобицьким управлінням водного господарства в 2005 році та затверджений рішенням Сколівської районної ради Львівської області № 291 від 23.12.2005).

Однак, ОСОБА_4 , будучи користувачем земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0478 та :01:001:0080, що розташовані у селищі Славсько Стрийського району Львівської області, та належать на праві приватної власності його дружині ОСОБА_6 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки водного фонду, з метою її самовільного використання у власних цілях, діючи всупереч положень ст.ст. 116, 123, 126 ЗК України, які регламентують порядок набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу її у власність чи надання у користування, а також в порушення ст. ст. 58, 60, 61, 81, 112 ЗК України, ст. ст. 85, 87, 88, 89 Водного кодексу України, відповідно до яких прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності, самовільно зайняв земельну ділянку, без кадастрового номеру та юридичної адреси, яка знаходиться в селищі Славсько Стрийського району Львівської області, загальною площею 0,0484 га, з яких площею 0,0330 га із земель водного фонду в межах прибережної захисної смуги річки Опір, тобто в охоронній зоні, та яка відноситься до земель комунальної власності Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, шляхом штучного створення земляного насипу, влаштування бетонного фундаменту із металевими стовпцями для огородження такої самовільно зайнятої земельної ділянки та приєднав її до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0478 та :01:001:0080.

В результаті вищевказаних незаконних дій ОСОБА_4 щодо самовільного зайняття земель в селищі Славсько на загальній площі 0,0484 га та щодо порушення режиму, нормативів і правил використання земель у селищі Славсько, в тому числі на площі 0,0330 га в межах прибережної захисної смуги річки Опір, заподіяно шкоду інтересам держави в особі Славської селищної ради Стрийського району Львівської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 04370314, юридична адреса: 82660, селище Сласько, вул. Івасюка, 24, Стрийського району Львівської області) на загальну суму 13 962, 69 гривень, яка не відшкодована.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в самовільному зайнятті земельної ділянки в охоронній зоні, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України.

Під час судового провадження надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності від 23.01.2026 директора ТОВ «Смерічка» () О. Отенії про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , який працює на посаді механіка ТОВ «СМЕРІЧКА» від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки трудовому колективу ТОВ «Смерічка», на підставі ст. 47 КК України. Згідно клопотання та долучених до нього матеріалів, а саме протоколу № 1/2026 від 22.01.2026 року позачергових загальних зборів трудового колективу ТОВ «Смерічка» встановлено, що ОСОБА_4 працює в ТОВ «СМЕРІЧКА» з 18 липня 2025 року. За час роботи зарекомендував себе як відповідальний, пунктуальний та дисциплінований працівник. До виконання посадових обов`язків ставиться сумлінно, всі завдання виконує якісно та в установлені терміни, характеризується позитивно, як працівник, що демонструє високу трудову етику та професійність. В зв`язку з наведеним колектив ТОВ «СМЕРІЧКА» засвідчує, що діяння, за вчинення якого притягується ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності є одиночним випадком у його поведінці та стало наслідком помилки та просить передати останнього на поруки колективу ТОВ «Смерічка».

В судовому засіданні представник ТОВ «СМЕРІЧКА» начальник виробництва ОСОБА_7 просив передати механіка ТОВ «СМЕРІЧКА» ОСОБА_4 на поруки колективу, оскільки такий працює в ТОВ «СМЕРІЧКА» на посаді механіка з 18 липня 2025 року та в колективу наявна здатність та спосіб здійнити заходи виховного характру стосовно механіка підприємства ОСОБА_4 . За час роботи зарекомендував себе як відповідальний, пунктуальний та дисциплінований працівник.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину в інкримінованому визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаюється, висловив жаль з приводу вчиненого. Просив клопотання ТОВ «СМЕРІЧКА» задовольнити, звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження щодо нього з передачею його на поруки колективу ТОВ «СМЕРІЧКА». Вказав, що зобов`язується виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок. Одночасно ОСОБА_4 повідомлено про звільнення ним самовільно зайнятої земельної ділянки пл. 0.0484 га в смт. Славсько, усунення ним перешкод Славській селищній раді в користуванні вказаною земельною ділянкою, а також у проведенні у зв`язку із цим відповідних робіт у встановленому законодавством порядку та відшкодуванням завданої ним в повному обсязі шкоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив клопотання ТОВ «СМЕРІЧКА» задовольнити, звільнити його підзахисного від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження щодо нього з передачею його на поруки трудовому колективу ТОВ «СМЕРІЧКА».

Процесуальний прокурор в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечувала.

Оглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників, суд вважає, що кримінальне провадження слід закрити з таких підстав.

Зі змісту ч.4 ст.286 КПК України вбачається, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до змісту п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Згідно ч.2 ст. 47 КК України, у разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням, крім колективу, може ініціювати сам обвинувачений. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Згідно п.6 даної постанови звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

При вирішенні питання про передачу особи на поруки трудовому колективу, суд також має керуватися рекомендаціями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності». Виходячи з них, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Клопотання має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи. За наявності зазначених обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності - це врегульована кримінальним і кримінально-процесуальним законодавством відмова держави в особі компетентних органів від засудження особи, яка вчинила злочин, і від застосування до неї примусу у вигляді заходів кримінально-правового впливу.

Крім того, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов; 1) особа вчинила злочин вперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої або середньої тяжкості; 3) особа, яка вчинила злочин, щиро покаялася; 4) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 5) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінальної справи за даною нереабілітуючою підставою.

Виходячи з положень закону, закріплених у ст. 47 КК України, питання про звільнення від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки є правом, а не обов`язком суду, і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без практичного застосування до неї, передбачених законом України про кримінальну відповідальність заходів примусу.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.2 ст. 197-1 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку, що визнано самим обвинуваченим.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_4 судом були роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_4 , пояснив, що він цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 47 КК України.

Так, ОСОБА_4 , будучи користувачем земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0478 та :01:001:0080, що розташовані у селищі Славсько Стрийського району Львівської області, та належать на праві приватної власності його дружині ОСОБА_6 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки водного фонду, з метою її самовільного використання у власних цілях, діючи всупереч положень ст. ст. 116, 123, 126 ЗК України, які регламентують порядок набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу її у власність чи надання у користування, а також в порушення ст. ст. 58, 60, 61, 81, 112 ЗК України, ст. ст. 85, 87, 88, 89 Водного кодексу України, відповідно до яких прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності, самовільно зайняв земельну ділянку, без кадастрового номеру та юридичної адреси, яка знаходиться в селищі Славсько Стрийського району Львівської області, загальною площею 0,0484 га, з яких площею 0,0330 га із земель водного фонду в межах прибережної захисної смуги річки Опір, тобто в охоронній зоні, та яка відноситься до земель комунальної власності Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, шляхом штучного створення земляного насипу, влаштування бетонного фундаменту із металевими стовпцями для огородження такої самовільно зайнятої земельної ділянки та приєднав її до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0478 та :01:001:0080.

В результаті вищевказаних незаконних дій ОСОБА_4 щодо самовільного зайняття земель в селищі Славсько на загальній площі 0,0484 га та щодо порушення режиму, нормативів і правил використання земель у селищі Славсько, в тому числі на площі 0,0330 га в межах прибережної захисної смуги річки Опір, заподіяно шкоду інтересам держави в особі Славської селищної ради Стрийського району Львівської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 04370314, юридична адреса: 82660, селище Сласько, вул. Івасюка, 24, Стрийського району Львівської області) на загальну суму 13 962, 69 гривень, яка не відшкодована.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України, тобто у самовільному зайнятті земельної ділянки в охоронній зоні.

Санкція ч.2 ст. 197-1 КК України передбачає покарання у вигляді обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років або позбавленням волі на строк до двох років.

Відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, згідно вимоги про судимість є раніше не судимий, в судовому засіданні визнав свою вину та щиро розкаявся, з 18 липня 2025 року працює в ТОВ «СМЕРІЧКА».

Згідно Акту проведення обстеження комісії з питань легалізації трудових відносин та зайнятості населення, благоустрою та санітарного стану території, справляння місцевих податків і зборів, дотримання вимог екологічного, природоохоронного та земельного законодавства, архітектурно будівельного контролю Славської селищної ради Стрийського району Львівської області від 14.01.2026, комісією встановлено, що ОСОБА_4 добровільно усунуто перешкоди Славській селищній раді Стрийського району Львівської області у користуванні земельною ділянкою без кадастрового номера та юридичної адреси, розташованою в селищі Славсько Стрийського району Львівської області, загальною площею близько 0,0484 га, з яких 0,030 га становлять землі водного фонду в межах прибережної захисно смуги річки Опір, та приведено її у придатний для використання стан.

Згідно платіжної інструкції №584 від 14.11.2025, обвинувачений ОСОБА_4 здійснив відшкодування збитків природньому середовищу в сумі 13 982 грн. 69 коп.

За наведених вище обставин, суд приходить до переконання, що такі в сукупності свідчать про те, що має місце щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєному.

Відповідно до поданого суду клопотання директора ТОВ «Смерічка» - ОСОБА_9 колектив ТОВ «Смерічка» прийняв рішення про взяття обвинуваченого ОСОБА_4 на поруки, оскільки такий за час роботи зарекомендував себе як відповідальний, пунктуальний та дисциплінований працівник. До виконання посадових обов`язків ставиться сумлінно, всі завдання виконує якісно та в установлені терміни, характеризується позитивно, як працівник, що демонструє високу трудову етику та професійність.

Згідно протоколу №1/2026 позачергових загальних зборів колективу ТОВ «СМЕРІЧКА» від 22.01.2026, який додано до вищевказаного клопотання, взяття обвинуваченого ОСОБА_4 на поруки підтримали одноголосно всі присутні члени трудового колективу.

Крім того, згідно вищевказаного клопотання слідує, що колектив ТОВ «СМЕРІЧКА» бере на себе відповідальність за належну поведінку ОСОБА_4 .

Беручи до уваги усі наведені обставини в сукупності, зокрема, фактичні обставини кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, дані його особистості, позитивну характеристику за місцем праці, суд приходить до переконання, що колектив ТОВ "СМЕРІЧКА", члени якого одноголосно підтримали клопотання, буде здатний здійснювати щодо обвинуваченого заходи виховного характеру.

За наведеного вище, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 є можливим без фактичного застосування до нього передбачених законом України про кримінальну відповідальність заходів примусу, з передачею останнього на поруки трудовому колективу, для надання можливості стати на шлях виправлення. А відтак, слід клопотання задоволити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вказаним кримінальним правопорушенням, а кримінальне провадження у зв`язку із цим закрити.

Згідно з приписами ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку за можливе задовольнити клопотання колективу ТОВ "СМЕРІЧКА" про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з чим кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України та враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) з ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової земельно-технічної експертизи №05-01/25 від 15.01.2025 в розмірі 7 572,80 гривень згідно Акту здачі-приймання висновку експерта №05-01/25 судової земельно-технічної експертизи від 15.01.2025.

Щодо цивільного позову процесуального керівника начальника Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_10 , який діє в інтересах держави в особі Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, Державної екологічної інспекції у Львівській області до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих навколишньому природному середовищу, в сумі 13 962,69 грн., суд зазначає таке.

За змістом ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до роз`яснень даних у пункті 7 постанови №12 від 23.12.2005 Пленум Верховного Суду України зазначив, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд у своїй постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) у якій зазначив, що коли відповідно до вимог частини четвертої статті 286 КПК України сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у пункті першому частини другої статті 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Таким чином, цивільний позов процесуального керівника начальника Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_10 , який діє в інтересах держави в особі Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, Державної екологічної інспекції у Львівській області до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих навколишньому природному середовищу, в сумі 13 962,69 грн., підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів кримінального провадження слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 47 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ст.ст. 100, 124,174,288, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання колективу Товариства з обмеженою відповідальністю "СМЕРІЧКА" про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу Товариства з обмеженою відповідальністю "СМЕРІЧКА" та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України, у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу Товариства з обмеженою відповідальністю "СМЕРІЧКА", якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилитиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження №0000233 від 04 вересня 2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Повідомити трудовий колектив Товариства з обмеженою відповідальністю "СМЕРІЧКА" про передачу їм ОСОБА_4 на поруки та направити копію ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч.2 ст. 47 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України.

Роз`яснити трудовому колективу Товариства з обмеженою відповідальністю "СМЕРІЧКА", що відповідно до ч.1 ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_4 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов процесуального керівника начальника Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_10 , який діє в інтересах держави в особі Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, Державної екологічної інспекції у Львівській області до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих навколишньому природному середовищу, в сумі 13 962,69 грн.- залишити без розгляду.

Арешт накладений 03.04.2025 ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області на самовільно зайняту земельну ділянку, без кадастрового номеру та юридичної адреси, загальною площею близько 0,0484 га, яка знаходиться в селищі Славсько, Стрийського району Львівської області, з яких площею 0,0330 га із земель водного фонду в межах прибережної захисної смуги річки Опір, та яка відноситься до земель комунальної власності Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, а також бетонний фундамент із металевими стовпцями, яким така самовільно зайнята земельна ділянка приєднана до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0478 та :01:001:0080, з метою їх збереження, які є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000233 від 04 вересня 2024 року - скасувати.

Речові докази:

- СD-R диск з відеозаписом та фото, який доданий до протоколу допиту свідка ОСОБА_11 залишити при матеріалах справи;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 7 572,80 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя