Справа № 953/5683/26
н/п 1-кс/953/2485/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова в складі :

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харків клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0000101 від 26.01.2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хмільник, Вінницької області, одруженого, раніше не судимого, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період на посаді сержанта із матеріального забезпечення зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

установив:

05.05.2026 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за розслідувань № 0000101 від 26.01.2026 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

17.03.2026 матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відомості про яке 26.01.2026 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 та матеріали досудового розслідуваннякримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, відомості про яке 13.02.2026 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 об`єднано в одне кримінальне провадження № 0000101.

В ході досудового розслідування встановлено, що у відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 375 від 01.12.2025 військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду сержанта із матеріального забезпечення зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Так, ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, але не пізніше 24.02.2026, та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 (з подальшими змінами та доповненнями), норм Конституції України, незаконно придбав пускову трубу 9 П39, споряджену зенітною керованою ракетою 9М39 з наземним джерелом живлення 9Б238 та пусковим механізмом 9П516 (далі ПЗРК 9К38 «ИГЛА»), після чого почав її зберігати не маючи на те передбаченого законом дозволу.

В подальшому ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на незаконний збут бойових припасів, запропонував ОСОБА_7 , який надав свою добровільну згоду на конфіденційне співробітництво з правоохоронними органами, придбати у нього вказаний ПЗРК 9К38 «ИГЛА».

Надалі, ОСОБА_7 , діючи під контролем правоохоронних органів, з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_5 , у ході проведення оперативної закупки, 24.02.2026 близько 16 год. 38 хв. з метою придбання бойових припасів у ОСОБА_5 , прибув до вказаного останнім місця, а саме на ділянку місцевості, поблизу поштомату «Нова Пошта» №41541 за адресою Харківська область, Куп`янський район, с-ще Шевченкове, вул. Бурлуцька, буд. 14, де зустрівся з ОСОБА_5 , та під час особистої зустрічі, останній передав ОСОБА_7 вказаний ПЗРК 9К38 «ИГЛА», за придбання якого ОСОБА_7 передав у руки ОСОБА_5 заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 150 000 грн., після чого добровільно видав співробітникам правоохоронних органів придбану пускову трубу 9 П39, з наземним джерелом живлення 9Б238 та пусковим механізмом 9П516, споряджену зенітною керованою ракетою 9М39, яка є бойовим засобом ПЗРК 9К38 «ИГЛА» і являється бойовим припасом.

При цьому, придбана ОСОБА_7 у ОСОБА_5 пускова труба 9П39, споряджена зенітною керованою ракетою 9М39 з наземним джерелом живлення 9Б238 та пусковим механізмом 9П516, а саме ракета 9М39 в пусковій трубі 9П39 є бойовим засобом ПЗРК 9К38 «ИГЛА», і відноситься до категорії бойових припасів.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що, ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, але не пізніше 11.03.2026, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 (з подальшими змінами та доповненнями), норм Конституції України, незаконно придбав ручну протитанкову гранату АТ 4; ручну протитанкову гранату BUL SPIKE-ТВ-Т3; ручну протитанкову гранату BUL SPIKE-АТ Т-7; 20 корпусів ручних осколкових гранат Ф-1 та 20 штук УЗРГМ (далі бойові припаси), після чого почав її зберігати не маючи на те передбаченого законом дозволу.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на незаконний збут бойових припасів, повторно запропонував ОСОБА_7 , який надав свою добровільну згоду на конфіденційне співробітництво з правоохоронними органами, придбати у нього зазначені бойові припаси.

Надалі, ОСОБА_7 , діючи під контролем правоохоронних органів, з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_5 , у ході проведення оперативної закупки, 11.03.2026 близько 10 год. 55 хв., з метою придбання бойових припасів у ОСОБА_5 , прибув до вказаного останнім місця, а саме на ділянку ґрунтової дороги поблизу н.п. Пролісне (кол. Чкалівське) Чугуївського району Харківської області з координатами 49.71473228, 36.9155092, де зустрівся з ОСОБА_5 , та під час особистої зустрічі, останній передав ОСОБА_7 вказані бойові припаси, за придбання яких ОСОБА_7 передав у руки ОСОБА_5 заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 50 000 грн., після чого добровільно видав співробітникам правоохоронних органів придбані ручну протитанкову гранату АТ 4; ручну протитанкову гранату BUL SPIKE-ТВ-Т3; ручну протитанкову гранату BUL SPIKE-АТ Т-7; 20 корпусів ручних осколкових гранат Ф-1 та 20 штук УЗРГМ.

При цьому, придбані ОСОБА_7 у ОСОБА_5 ручна протитанкова граната АТ 4; ручна протитанкова граната BUL SPIKE-ТВ-Т3; ручна протитанкова граната BUL SPIKE-АТ Т-7, а також 20 корпусів ручних осколкових гранат Ф-1 у штатному з`єднанні з ударно-спусковими механізмами дистанційної дії, призначеними для підриву осколкових гранат - уніфікованими запалами ручної гранати модернізованими (УЗРГМ), - відноситься до категорії бойових припасів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив про його задоволення.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного та вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, встановив наступне.

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за розслідувань № 0000101 від 26.01.2026 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

17.03.2026 матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відомості про яке 26.01.2026 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 та матеріали досудового розслідуваннякримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, відомості про яке 13.02.2026 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 об`єднано в одне кримінальне провадження № 0000101.

11.03.2026 о 11:02 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.03.2026 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, до 09 травня 2026 року, з можливістю внесення застави у розмірі 998 400 гривень.

Постановою виконуючого обов`язки керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 26.01.2026 продовжено до трьох місяців, а саме до 12.06.2026.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_7 ; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії- контролю за вчиненням злочину (у формі оперативної закупки) від 24.02.2026; протоколом огляду грошових коштів від 24.02.2026; протоколом огляду особи, яка проводить контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 24.02.2026; протоколом огляду та добровільної видачі від 24.02.2026; постановою про визнання речей (предметів) речовими доказами, приєднання їх до матеріалів кримінального провадження та про визначення місця зберігання речових доказів від 27.02.2026; проколом огляду предмета від 02.03.2026; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 11.03.2026; актом перевірки об`єкта на наявність об`єкта вибухових матеріалів від 02.03.2026; висновком експерта № СЕ-19/121-26/5965-ВТХ від 09.03.2026, відповідно до якого наданий на дослідження предмет є пусковою трубою 9П39, спорядженою зенітною керованою ракетою 9М39 з наземним джерелом живлення 9Б238 та пусковим механізмом 9П516. Ракета в пусковій трубі 9П39 є бойовим засобом ПЗРК 9К38 «ИГЛА» та відноситься до категорії бойових припасів; висновком експерта № СЕ-19/121-26/7651-ВТХ від 20.03.2026, відповідно до якого наданий на дослідження об`єкт є ручним термобаричним гранатометом BULSPIKE ТВ та відноситься до категорії бойових припасів; висновком експерта № СЕ-19/121-26/7650-ВТХ від 20.03.2026, відповідно до якого наданий на дослідження об`єкт є ручним протитанковим гранатометом Вulspike АТ, відноситься до категорії бойових припасів; висновком експерта № КСЕ-19/121-26/7646від 26.03.2026, відповідно до якого надані на дослідження об`єкти є двадцятьма корпусами ручних осколкових гранат Ф-1 та двадцятьма підривачами типу УЗРГМ до ручних гранат. Корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відносяться, є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини тротил. Підривачі типу УЗРГМ є вибуховими пристроями, відносяться до засобів підриву, до категорії бойових припасів не відносяться; висновком експерта №СЕ-19/121-26/7649-ВТХ від 15.04.2026, відповідно до якого наданий на дослідження предмет є ручним протитанковим реактивним гранатометом АТ-4 CS одноразового використання відноситься до категорії вибухових пристроїв військового призначення бойових припасів; протоколом роз`яснення прав особі, що проводить закупку від 11.03.2026; протоколом огляду грошових коштів від 11.03.2026; протоколом огляду особи, яка проводить контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 11.03.2026; протоколом огляду та добровільної видачі від 11.03.2026; протоколом огляду предмету від 11.03.2026; довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 11.03.2026 №558 ХК; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 11.03.2026 №558 ХК; постановою про визнання речей (предметів) речовими доказами, приєднання їх до матеріалів кримінального провадження та про визначення місця зберігання речових доказів від 11.03.2026; протоколом обшуку автомобілю «Nissan Navara» від 11.03.2026; протоколом про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, -відео контроль особи- ОСОБА_5 від 04.03.2026; показаннями свідка ОСОБА_9 .

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, які перелічені вище у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

У світлі обставин цього кримінального провадження досліджених матеріалів достатньо для того, щоб у рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність «обґрунтованої підозри».

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження чи продовження строку його дії, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, передбаченогоч. 1 ст. 263 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочинами, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років може вдатися до відповідних дій. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Також, слідчим суддею взято до уваги твердження сторони обвинувачення щодо наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки інкриміновані ОСОБА_5 дії свідчать про здатність особи вдаватись до відповідних дій, враховуючи тяжкість інкримінованого правопорушення, цей ризик повністю виключити неможливо, а тому він буде взятий до уваги у сукупності із іншими ризиками.

Заявлені ризики за час тримання підозрюваного під вартою не зменшились та не втратили своєї актуальності.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Слідчий суддя вважає доведеним факт правомірності тримання під вартою та наявність вагомих підстав, в зв`язку з якими неможливо закінчити досудове розслідування на цей час. При продовженні строку дії запобіжного заходу, слідчий суддя враховує відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, однак підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти громадської безпеки, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, враховуючи можливість продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що за час тримання підозрюваного під вартою ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не втратили своєї актуальності, а тому продовжує для підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 37 (тридцять сім) днів, тобто до 12.06.2026.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути застосований у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя з урахуванням майнового та соціального стану підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого, умисного кримінального правопорушення, доведених ризиків, вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Тому відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

На переконання слідчого судді, з урахуванням ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення яке інкриміноване підозрюваному ОСОБА_5 , його майнового стану, слід визначити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень 00 коп.

Ця сума на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити виконання належної процесуальної поведінки підозрюваним.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0000101 від 26.01.2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, на 37 (тридцять сім) днів, тобто до 12 червня 2026 року (включно).

Визначити суму застави у розмірі 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Харківській області (код одержувача: 26281249, банк одержувача: ДКСУ, м. Київ, МФО банку: 820172, рахунок отримувача UA0006674) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора за першим викликом; 2) не відлучатись із місця несення військової служби без дозволу слідчого, прокурора; 3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця військової служби; 4) утриматись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора, а також про наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного до слідчого, прокурора; повідомлення слідчого, прокурора про причини неявки підозрюваного.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора про зміну місця несення військової служби підозрюваного.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_10 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 12.06.2026 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1