справа № 619/1006/26
провадження № 1-кс/619/136/26
УХВАЛА

іменем України

19 лютого 2026 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000006від 15 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000006 від 15 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що від УБН в Харківській області надійшло повідомлення відносно групи осіб, які займаються незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням та збутом наркотичних засобів, психотропних речовин на території м. Дергачі.

В ході виконання доручення слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області оперативними працівниками УБН ГУНП в Харківській області проведено негласну слідчу (розшукову) дію - негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження, за наслідками якої складено відповідний протокол (нині розсекречений).

За змістом вказаного вище протоколу встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ймовірно, займається незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, та незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин.

Також, за змістом вказаного вище протоколу встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірно, займається незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, та незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 16.02.2026 надано дозвіл учасникам слідчої групи у кримінальному провадженні на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення 17 лютого 2026 року слідчий СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , на підставі зазначеної вище ухвали суду, провів обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого вилучено, упаковано та опечатано з пояснювальними написами учасників обшуку, наступні предмети:

- пластикову пляшку з нашаруванням речовини невідомого походження та пляшковий корок, перемотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору, поміщено до сейф-пакету PSP 2338100;

- електронні ваги сірого кольору, поміщено до сейф-пакету PSP 1269849;

- дві скляні трубки з нашаруванням речовини невідомого походження у футлярі зеленого кольору, поміщено до сейф-пакету PSP 1269850;

- мобільний телефон Xiomi Redmi 13 Pro, поміщено до сейф-пакету PSP 1269851;

- мобільний телефон Xiomi Redmi Note 10Pro, поміщено до сейф-пакету PSP 1269852;

- порошкоподібна речовина білого кольору з різким запахом у зіп-пакеті, поміщено до сейф-пакету PSP 1269861;

- sim-карта "Kyivstar" білого кольору, поміщено до сейф-пакету PSP 1269826;

- три флеш носії у полімерному пакеті, поміщено до сейф-пакету PSP 1269859;

- ноутбук Asus M50V (88NOAS26276133D) та зарядний пристрій Asus до ноутбуку, поміщено до сейф-пакету WAR 1801952;

- блокноти у кількості трьох штук з чорновими записами, поміщено до сейф-пакету PSP 2338096.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 17.02.2026, вказані вище предметивизнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. ст. 167-169 КПК України вищезазначені предмети є тимчасово вилученим майном.

Прокурором у кримінальному провадженні до слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області було подано клопотання про арешт вищевказаного майна.

В клопотанні прокурор зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих (розшукових) дій.

Оскільки вищевказане майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами по справі, посилаючись на положення ст.ст. 36, 167-174 КПК України, прокурор просить накласти арешт на зазначене вище майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення судових експертиз та яке може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому, та просив судовий розгляд провести у його відсутність.

Особа, майно якої тимчасово вилучене ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи, за допомогою SMS-повідомлення на номер телефона, який зазначений в матеріалах справи, крім того інформація щодо часу розгляду даної справи також розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідно до ч. 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (а у визначених законом випадках дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За приписами ч. 1 статті 172 КПК України відсутність прокурора, підозрюваного, іншого власника майна, і за наявності - також захисника не є перешкодою для розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття судом необхідних заходів для забезпечення явки в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні майно було вилучено під час обшуку 17.02.2026, а клопотання про накладення арешту на майно було скеровано до суду 18.02.2026, тобто у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України - протягом 48 годин після вилучення майна, на адресу суду надійшло 18.02.2026, вхід. № 4676/26.

З огляду на викладене, строки звернення з клопотанням про арешт майна, прокурором дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 15 січня 2026 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

17 лютого 2026 року, на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 16.02.2026, слідчим СВ ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: - пластикову пляшку з нашаруванням речовини невідомого походження та пляшковий корок, перемотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору, поміщено до сейф-пакету PSP 2338100; - електронні ваги сірого кольору, поміщено до сейф-пакету PSP 1269849; - дві скляні трубки з нашаруванням речовини невідомого походження у футлярі зеленого кольору, поміщено до сейф-пакету PSP 1269850; - мобільний телефон Xiomi Redmi 13 Pro, поміщено до сейф-пакету PSP 1269851; - мобільний телефон Xiomi Redmi Note 10Pro, поміщено до сейф-пакету PSP 1269852; - порошкоподібна речовина білого кольору з різким запахом у зіп-пакеті, поміщено до сейф-пакету PSP 1269861; - sim-карта "Kyivstar" білого кольору, поміщено до сейф-пакету PSP 1269826; - три флеш носії у полімерному пакеті, поміщено до сейф-пакету PSP 1269859; - ноутбук Asus M50V (88NOAS26276133D) та зарядний пристрій Asus до ноутбуку, поміщено до сейф-пакету WAR 1801952; - блокноти у кількості трьох штук з чорновими записами, поміщено до сейф-пакету PSP 2338096.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вилучене майно може мати істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема зазначена інформація може бути використана як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, тому слідство приходить до висновку, що на вказане вилучене майно необхідно накласти арешт.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 17 лютого 2026 року, виявлене та вилучене майно було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000006 від 15.01.2026, місце зберігання яких визначено камеру зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Надані слідчим дані в протоколі обшуку, результати огляду вилученого майна підтверджують висновки в постанові від 17.02.2026 про визнання вилученого майна речовими доказами, те, що фактичні дані, які містяться, дають підстави для висновків на даній стадії, що майно містить на собі сліди злочину, може бути засобом чи знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим вилучення вищезазначеного ноутбуку, блокнота з чорновими записами, узгоджується з правилам ст. 168 КПК України.

Отже, прокурор довів правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За викладеного, майно вилучене під час обшуку вважається тимчасово вилученим майном.

Статтею 168 КПК України встановлено, що факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваче ного, засудженого, третіх осіб.

Крім того, відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На теперішній час вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що вони могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, яке інкримінується, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурором обґрунтовано необхідність накладення арешту на вилучені речі, оскільки дане майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна постанова слідчого про визнання їх речовими доказами, є необхідність у проведенні їх огляду.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема, необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.

Всі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, увипадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження, а також, з метою забезпечення проведення відповідних експертних досліджень, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права заборони відчуження, розпорядження та користування на вказане вище майно, яке було вилучено, в межах строку досудового розслідування, абоухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді, оскільки вилучені дані предмети, можуть мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Враховуючи, що на даному етапі досудового розслідування (на час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна) інформація, яка міститься на вилучених мобільних телефонах, флеш носіях, ноутбуці, може мати значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, однак не була скопійована у необхідному обсязі, що обумовило б можливість повернення самого матеріального носія інформації власнику. В свою чергу, доступ до такої інформації, зокрема видаленої, прихованої та її подальша належна процесуальна фіксація можлива за результатами проведення експертного дослідження. Враховуючи наведені факти, а також те, що інформація на вилучених мобільних телефонах, флеш носіях, ноутбуці, може мати доказове значення та потребує спеціального дослідження, самі вилучені предмети, є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому необхідно забезпечити умови їх належного дослідження та подальшого збереження.

Разом з тим, оскільки вилучені мобільні телефони, флеш носії, ноутбук можуть містити відомості, які не мають значення для даного кримінального провадження, та необхідний особі для забезпечення своїх соціальних потреб, з метою запобігання надмірного обмеження права власності, не порушення законних прав власника майна, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, слідчий суддя вважає необхідним визначити стороні обвинувачення строк в два місяці, протягом якого надати стороні обвинувачення строк для здійснення огляду мобільних телефонів, флеш носіїв, ноутбука, зняття виявленої інформації на електронні носії спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаному носії, для залучення до матеріалів кримінального провадження, після спливу зазначеного терміну - зобов`язати прокурора передати на відповідальне зберігання вказані мобільні телефони, флеш носії, ноутбук особі, у якої він був вилучений відповідно, попередивши про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речових доказів та може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, суд звертає увагу, що захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами статті 219 КПК України, а крім того слідчий суддя роз`яснює, якщо в подальшому, якщо відпаде потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, власник майна або його представник може звернутись до слідчого судді, в порядку статті 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000006 від 15 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України на тимчасово вилучене майно 17.02.2026 в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- пластикову пляшку з нашаруванням речовини невідомого походження та пляшковий корок, перемотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору, поміщено до сейф-пакету PSP 2338100;

- електронні ваги сірого кольору, поміщено до сейф-пакету PSP 1269849;

- дві скляні трубки з нашаруванням речовини невідомого походження у футлярі зеленого кольору, поміщено до сейф-пакету PSP 1269850;

- порошкоподібну речовину білого кольору з різким запахом у зіп-пакеті, поміщено до сейф-пакету PSP 1269861;

- sim-карту "Kyivstar" білого кольору, поміщено до сейф-пакету PSP 1269826;

- блокноти у кількості трьох штук з чорновими записами, поміщено до сейф-пакету PSP 2338096, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном в межах строку досудового розслідування, абоухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді;

- на мобільний телефон Xiomi Redmi 13 Pro, поміщено до сейф-пакету PSP 1269851;

- мобільний телефон Xiomi Redmi Note 10Pro, поміщено до сейф-пакету PSP 1269852;

- три флеш носії у полімерному пакеті, поміщено до сейф-пакету PSP 1269859;

- ноутбук Asus M50V (88NOAS26276133D) та зарядний пристрій Asus до ноутбуку, поміщено до сейф-пакету WAR 1801952, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном строком на два місяці, протягом якого надати стороні обвинувачення строк для здійснення його огляду, зняття виявленої інформації спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаних предметах для залучення до матеріалів кримінального провадження № 0000006 від 15 січня 2026 року, після спливу зазначеного терміну - зобов`язати прокурора передати на відповідальне зберігання вказане майно особі, у якої воно було вилучено відповідно, попередивши про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 та до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її постановлення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності вищевказаних осіб під час оголошення судового рішення, його копію надіслати таким особам.

Виконання ухвали по визначенню місця зберігання арештованого майна покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, контроль за виконанням на прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1