Справа № 626/295/26
Провадження № 1-кп/626/176/2026
БЕРЕСТИНський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

05 лютого 2026 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000004 від 23.01.2026 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноград, Красноградського району Харківської області, громадянина України, має середню освіту, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого

-04 липня 2024 року Красноградським районним судом Харківської області за ст.126-1 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі, звільнився від відбуття покарання 12.09.2025 року умовно-достроково на 11 місяців 16 днів на підставі ст.81 КК України відповідно до ухвали Машівського районного суду Полтавської області від 04.09.2025 року, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2026 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 перебував поблизу території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на порушення недоторканності житла шляхом незаконного проникнення до вказаного домоволодіння, а саме до господарської будівлі, що належить на праві власності ОСОБА_4 , яке перебуває у фактичному користуванні і розпорядженні ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на порушення недоторканності житла, а саме на незаконне проникнення до житла або іншого володіння особи, ОСОБА_3 того ж дня, 22 січня 2026 року всупереч волі ОСОБА_5 та без її дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутності будь-яких причин для порушення недоторканності житла, діючи умисно, незаконно, протиправно, зайшов через металеву хвіртку, яка веде до домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , після чого підійшовши до господарської будівлі, а саме до вхідних дверей, шляхом відчеплення гачка відчинив вхідні двері, і послідовно продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до господарської будівлі особи, усвідомлюючи, що порушує його недоторканність, незаконно проник до господарської будівлі вказаного домоволодіння через вхідні двері, чим грубо порушив ст.30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 відповідно до його заяви від 29.01.2026 року беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, яке передбачене ч. 1 ст. 394 КПК України, та у присутності захисника ОСОБА_6 надав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутністю підтверджено підписом в заяві обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 .

Також до обвинувального акту долучено заяву потерпілої ОСОБА_5 від 29.01.2026 року про роз`яснення їй змісту встановлених у результаті досудового розслідування обставин та положень ч.2 ст.302 КПК України, а саме про те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, на що вона погодилась та надала згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Ухвалою судді від 02.02.2026 року за клопотанням прокурора відповідно до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю, дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, як обставину, що обтяжує покарання рецидив кримінальних правопорушень.

При дослідженні даних, що характеризують особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 посередньо характеризується за місцем проживання, до Піщанського старостинського округу від мешканців с.Покровське надходили усні скарги на ОСОБА_3 ; обвинувачений, будучи працездатним не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, його ставлення на наслідків скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі, оскільки вважає, що таке покарання є необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 22.01.2026 року, тобто в період невідбутого покарання, призначеного вироком Красноградського районного суду Харківської області від 04 липня 2024 року, за яким невідбута частина покарання становить 11 місяців 16 днів.

Відповідно до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи викладене вище, покарання ОСОБА_3 слід призначати із застосуванням ст.71 КК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 04 липня 2024 року - 6 місяців обмеження волі, призначивши остаточно до відбуття ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Роз`яснити засудженому, що відповідно до ч.ч.1,4 ст.57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

У разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідності до частини 1статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя