КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 09 лютого 2026 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру від 08.10.2025 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000070 від 29.07.2025.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_5 , на повідомленняпро підозру ОСОБА_6 та скасувати його.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що повний текст оскаржуваної ухвали складений та проголошений 29 грудня 2025 року, а тому, строк на апеляційне оскарження варто обчислювати саме з цієї дати, апеляційну скаргу подано 05 січня 2026 року. Відтак, апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущено.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, оскільки матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема, зазначає, що усі рішення пов`язані із процесом списання, передачі, відведення, реєстрації майна ухвалювались іншими суб`єктами владних повноважень, жоден документ, не містить підпису чи візування підозрюваного, а також матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували вплив підозрюваного або координацію дій інших посадових осіб.

Вважає, що зміст повідомлення про підозру, всупереч вимогам ст. 277 КПК України, не містить повний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, а саме: часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення.

На переконання сторони захисту, викладені дані у повідомленні про підозру є оціночними, формальними, ґрунтуються лише на припущеннях сторони обвинувачення.

Звертає увагу на те, що кваліфікація кримінального правопорушення стороною обвинувачення не доведено наявності тяжких наслідків, спричинених діями ОСОБА_6 , а для визначення суми завданої шкоди не була проведена економічна експертиза.

В судове засідання захисник ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_6 та прокурор не з`явились, хоча про час та дату судового засідання їх повідомлено у встановленому законом порядку. 09 лютого 2026 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшли клопотання прокурора та захисника, в яких вони просили проводити розгляд апеляційної скарги без їх участі. Колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності учасників судового провадження, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України, зважаючи на скорочені строки розгляду справ такої категорії (ч. 2 ст. 422 КПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені захисником доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, який викладено у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, у випадку коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив у інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. Разом з цим, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Щодо строку на апеляційне оскарження, захисник зазначив, що повний текст оскаржуваної ухвали складений та проголошений 29 грудня 2025 року, а тому, строк на апеляційне оскарження варто обчислювати саме з цієї дати, апеляційну скаргу подано 05 січня 2026 року. Відтак, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущено.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУНП в Київській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000070 від 29 липня 2025 року за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 209 КК України.

08 жовтня 2025 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 209 КК України.

22 грудня 2025 року захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого суді Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2025 року у задоволенні скарги захисника відмовлено.

Вказане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Як встановила колегія суддів, повідомлення про підозру ОСОБА_6 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя перевіряє обґрунтованість підозри, а саме стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється особа, в тому числі зазначення часу і місця його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру, але не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчим суддею під час розгляду скарги встановлено, що підставами для скасування повідомлення про підозру захисник вважає необґрунтованість підозри, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували вчинення обґрунтованість підозри.

Слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що матеріали справи містять достатньо доказів про причетність ОСОБА_6 до інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 209 КК України.

Доводи захисника щодо необґрунтованості підозри, з тих підстав, що матеріали кримінального провадження не містять належних та допустимих доказів причетності підозрюваного до кримінального правопорушення, а також те, що усі рішення пов`язані із процесом списання, передачі, відведення, реєстрації майна ухвалювались іншими суб`єктами владних повноважень, жоден документ, не містить підпису чи візування підозрюваного, а також матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували вплив підозрюваного або координацію дій інших посадових осіб, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Обставини вчинення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, у тому числі встановлення мотиву вчинення кримінального провадження, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_6 причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 209 КК України.

Доводи захисника щодо відсутності у повідомлені про підозру повного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, часу, місця та способу вчинення кримінального правопорушенняне заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини у повідомленні про підозру мали місце на момент її вручення, а відсутність зазначеного часу та місця вчинення кримінального правопорушення не є підставами скасування оскаржуваного рішення.

Зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, що вирішує суд при розгляді справи по суті.

Відтак, повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Крім того, колегією суддів враховано те, що 26 грудня 2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000070 скеровано до Ірпінського міського суду Київської області для розгляду, тобто стадія досудового розслідування завершена, як і досудовий контроль.

З урахуванням наведеного, із закінченням стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000070 припиняється і судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2025 року, - залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний номер №759/30992/25 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_10

Провадження № 11сс/824/1891/2026 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст. 278 КПК