Справа № 296/2026/26
Вирок

Іменем України

24 лютого 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні, в спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження з обвинувальним актом, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 30.01.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє: вироком Житомирського районного суду Житомирської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, який не сплачено,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 29.01.2026 близько 16 год. 40 хв., перебував у приміщенні магазину «РИНГ», що за адресою: вул. Корольова, №48-Б, м. Житомир, де в останнього виник умисел на вчинення хуліганства.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 в цей же день, час, місці, діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, та супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась у пошкодженні чужого майна, перебуваючи у громадському місці, а саме в приміщенні магазину, кинув скляну пляшку з рідиною у вікно дверей магазину, розбивши його.

В результаті хуліганських дій, ОСОБА_3 розбив скло вхідних дверей у магазині «РИНГ», чим спричинив матеріальну шкоду на суму 3300 грн. 00 коп. та тимчасово припинив роботу магазину.

Зазначені обставини бути встановлені в ході досудового розслідування і не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор в порядку ст. 302 КПК України звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до письмової заяви ОСОБА_3 складеної в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та, будучи ознайомленим з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.

Крім того, надана письмова заява потерпілого представника потерпілого ПП «Бролія» ОСОБА_5 про те, що вона не заперечує проти розгляду даного обвинувального акту в спрощеному провадженні.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами досудового розслідування у спрощеному порядку без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали та матеріали кримінального провадження №0000043 від 30.01.2026 року в 1 томі на 151 арк., в тому числі документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, суд ухвалює вирок.

З огляду на встановлені досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 та його умисні дії кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, є визнання вини.

Крім того, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, востаннє: вироком Житомирського районного суду Житомирської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, який не сплачено, що характеризує його як особу схильну вчиняти нові правопорушення,який належних висновків для себе не зробив, крім того, обвинувачений не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе із призначенням покарання у межах санкції інкримінованої йому статті КК України у виді пробаційного нагляду.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст.302, 368, 369, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного даним вироком за ч.1 ст.296 КК України, повністю приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирського області від 16.12.2024 року у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду з покладенням на підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України вищезазначених обов`язків та штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., яке призначене ОСОБА_6 вироком Житомирського районного суду Житомирського області від 16.12.2024 року - виконувати самостійно.

Відповідно до частини першої статті 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме: DVD-R диск залишити на зберігання при матеріалах досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору, обвинуваченому його захиснику та потерпілому.

Головуючий суддя ОСОБА_1