печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника ТОВ «РОЯЛЬЛАЙВ», адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад доводів клопотання

На розгляд слідчому судді надійшло клопотання представника ТОВ «РОЯЛЬЛАЙВ», адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.05.2025 у справі № 757/17599/25-к, а саме: трьох предметів ззовні схожих на рулетки (2 - марки TCS John Huxley London та 1 - Uplies Casino) (правильне найменування Механічна рулетка TCS Huxley Saturn manual wheel рядок 1 та Автоматична рулетка Saturn Auto Wheel рядок 2 таблиці пункту 1.1. Договору оренди обладнання від 02.04.2024); 1 Blacmagicdesign екран (правильне найменування - Blackmagic Studio camera 4K таблиці пункту 1.1. Договору оренди обладнання від 02.04.2024); 1 Телевізор Toshiba (правильне найменування Монітор/ТВ Toshiba 40 (Full HD) рядок 36 таблиці пункту 1.1. Договору оренди обладнання від 02.04.2024); чотирьох системних блоків (3 марки Dell та 1 - Vinga) (правильне найменування Системний комп`ютер Dell Vostro 3671 рядок 28 та Системний комп`ютер Vinga Rhino D6770 рядок 29 таблиці пункту 1.1. Договору оренди обладнання від 02.04.2024); 8 Моніторів (6 - марки Dell та 2 - марки ЛДЖ) (правильне найменування Системний комп`ютер Dell Vostro 3671 рядок 28 та Системний комп`ютер Vinga Rhino D6770 рядок 29 таблиці пункту 1.1. Договору оренди обладнання від 02.04.2024); чотирьох предметів з написом Atem mini pro (правильне найменування Відео-мікшер Atem mini pro рядок 19 таблиці пункту 1.1. Договору оренди обладнання від 02.04.2024); 1 Routerboard RB 3011Ui AS-RM (правильне найменування Маршрутизатор Microtik рядок 75 таблиці пункту 1.1. Договору оренди обладнання від 02.04.2024);1 TP-Link TL-SG (правильне найменування Маршрутизатор TP-link рядок 76 таблиці пункту 1.1. Договору оренди обладнання від 02.04.2024); 1 Відеореєстратор Hikvision (правильне найменування Цифровий відеореєстратор Hikvision DS 7108NI-QI рядок 57 таблиці пункту 1.1. Договору оренди обладнання від 02.04.2024); 5 фотокамер Blackmagic (правильне найменування Blackmagic Pocket Cinema Camera 4K рядок 15 таблиці, а також 1 лінза Panasonic Lumix 35-100 рядок 20 таблиці та 2 лінзи Olympus M.Zuiko Pro 12-45 рядок 22 таблиці пункту 1.1. Договору оренди обладнання від 02.04.2024); 1 лототрон Tomboala (правильне найменування ТБ лото рядок 11 таблиці пункту 1.1. Договору оренди обладнання від 02.04.2024); 6 тумб для рулеток (складові елементи столу для гральної рулетки за рядками 7-8 таблиці пункту 1.1. Договору оренди обладнання від 02.04.2024); 5 кришок до тумб (складові елементи столу для гральної рулетки за рядками 7-8 таблиці пункту 1.1. Договору оренди обладнання від 02.04.2024); Документи та копії документів у спецпакеті № 6772364; Три зошити у спецпакеті № 6772365.

Також порушено питання про скасування накладених зазначеним судовим рішенням заборон щодо права власності на відповідне майно зокрема права володіння, користування та розпоряджання відповідним майном.

У клопотанні заявник зазначає, що арешти майна накладено необґрунтовано та безпідставно, оскільки таке майно:

- по-перше, не було об`єктом пошуку з огляду на зміст ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2025 року, як підстави проведення обшуку;

- по-друге, вказане вище майно використовується в правомірній господарській діяльності ТОВ «РОЯЛЬЛАЙВ», на яку надано державний дозвіл.

Факт правомірного використання відповідного майна підтверджується рішенням Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей від 25.06.2024 про видачу ТОВ «РОЯЛЬЛАЙВ» ліцензії на провадження діяльності з надання послуг у сфері азартних ігор. Копії документів на підтвердження цього додаються, а інформація щодо наявності у ТОВ «РОЯЛЬЛАЙВ» дозволу на провадження діяльності з надання послуг у сфері організації та проведення азартних ігор саме за адресою де проводився обшук у квартирі АДРЕСА_1 розміщена за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 , на офіційному сайті Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей (доступ за посиланням: https://www.gc.gov.ua/ua/Reiestry.html).

У зв`язку з цим, констатується, що сама адміністративна процедура надання дозволу на провадження діяльності з надання послуг у сфері організації та проведення азартних ігор за зверненням ТОВ "РОЯЛЬЛАЙВ» розпочалась з 06.06.2024, тобто до звернення правоохоронних органів за дозволом на проведення обшуку. Заявник не має і ніколи не мав жодного правового статусу в кримінальному провадженні, запитів до нього від слідчих органів не надходило і посадові особи для надання показань ніколи не викликались.

Явка сторін

Розгляд відповідного клопотання відбувався за відсутності сторін.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_4 , подав заяв про розгляд клопотання без його участі. Вимоги підтримував.

Від детектива надійшла заява про розгляд справи без його участі. Проти задоволення клопотання заперечував. З письмових заперечень слідує, що наразі у справі призначено 5 ком`ютерно-технічних експертиз.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Дослідивши матеріали клопотання та поданих детективом письмових заперечень, слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчою групою у складі детективів відділу детективів Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000756 від 10.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 203-2 КК України, за фактами незаконної діяльності з організації або проведення азартних ігор, лотерей, зокрема за фактами функціонування мережі закладів на території міста Києва та інших регіонах України, в яких здійснюється незаконна діяльність з проведення азартних ігор без відповідних дозвільних документів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 13.04.2025 у справі № 757/11756/25-к надано дозвіл на проведення обшуку у нежитловому за адресою: АДРЕСА_2.

В ході проведеного обшуку було вилучене майно, а саме:

- 3 предмети ззовні схожі на рулетки (2 - марки TCS John Huxley London та 1 - Uplies Casino).

- 1 Blacmagicdesign екран;

- 1 Телевізор Toshiba;

- 4 Системні блоки (3 марки Dell та 1 - Vinga);

- 8 Моніторів (6 - марки Dell та 2 - марки ЛДЖ);

- 4 предмети з написом Atem mini pro

- 1 Routerboard RB 3011Ui AS-RM;

- 1 TP-Link TL-SG;

- 1 Відеореєстратор Hikvision;

- 5 фотокамер Blackmagic;

- 1 лототрон Tombolo.

- 6 тумб для рулеток;

- 5 кришок до тумб;

- Документи та копії документів у спецпакеті № 6772364;

- Три зошити у спецпакеті № 6772365.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 01 травня 2025 року у справі № 757/17599/25-к задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження № 0000756 від 10.08.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 203-2 Кримінального кодексу України, та накладено арешт на вище вказане майно.

Відповідно до виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «РОЯЛЬЛАЙВ» зареєстровано 13.03.2024. Основним видом діяльності відповідно до КВЕД є комп`ютерне програмування.

Відповідно до протоколу № 40 Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей від 25.06.2024 ТОВ «РОЯЛЬЛАЙВ» видано ліцензію на провадження діяльності з надання послуг у сфері азартних ігор.

Правове обґрунтування

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Мотиви слідчого судді

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Задовольняючи клопотання прокурора та накладаючи арешт на вилучене майно, суд зазначив, що майно, яке вилучено під час обшуку 10.04.2025 у приміщенні АДРЕСА_1, де ТОВ «ЛАЙВ ГЕЙМС» (LIMITED LIABILITY COMPANY «LIVE GAMES») () використоввалось для здійснення онлайн-трансляції ведення азартних ігор типу «Томбола», рулетка, віртуальний іподром та інших лотерей на веб-pecуpci, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

В обґрунтування клопотання про скасування арешту майна адвокатом вказано, що вказане вище майно використовується в правомірній господарській діяльності ТОВ «РОЯЛЬЛАЙВ», на яку надано державний дозвіл.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Так, предметом досудового розслідування є незаконна діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей, зокрема за фактами функціонування мережі закладів на території міста Києва та інших регіонах України, в яких здійснюється незаконна діяльність з проведення азартних ігор без відповідних дозвільних документів.

Слідчий суддя враховує, що рішенням КРАІЛ від 01.04.2021 затверджено перелік грального обладнання, що підлягає сертифікації, а саме: гральні автомати, гральні столи, в тому числі з кільцем рулетки, онлайн-система організатора азартних ігор, шафл машини (машини для перемішування карт).

Виявлене та вилучене майно згідно з переліками відсутнє в реєстрах, яке сертифіковане КРАІЛ. Стороною захисту зазначене спростоване.

Разом із тим, у своїх запереченнях органом досудового розслідування не надано слідчому судді належних доказів того, що арештоване майно, а саме:

-1 Blacmagicdesign екран;

-1 Телевізор Toshiba;

-8 Моніторів;

-4 предмети з написом Atem mini pro;

-5 фотокамер Blackmagic;

-документи та копії документів у спецпакеті № 6772364;

-три зошити у спецпакеті № 6772365 перебувають у прямому чи опосередкованому зв`язку із кримінальними правопорушеннями, а також що існують обґрунтовані потреби досудового розслідування, які виправдовують подальше збереження арешту стосовно вищезазначеного майна.

У зв`язку з накладанням арешту на відповідне майно власник позбавляється можливості здійснювати право власності на таке майно, зокрема право володіти, користуватися та розпоряджатися таким майном.

Сам же арешт майна, як окремий захід забезпечення кримінального провадження накладається з метою запобігти можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, це прямо випливає зі змісту ч.1 ст. 170 КПК.

Щодо безпідставності перебування вищезазначеного майна під арештом, то слід зазначити, що довготривале перебування майна під арештом в рамках кримінального провадження може бути зумовлено виключно потребами досудового розслідування або судового розгляду. Таке твердження випливає з системного тлумачення ч. 2 ст. 170 КПК України, відповідно до якої арешт майна допускається з метою збереження речових доказів або наприклад застосування конфіскації майна як заходу кримінально-правового характеру.

Окрім того, відповідно до практики ЄСПЛ, яка керуючись ст. 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ", визнається в Україні джерелом права та має бути врахована національними судами, зокрема у рішенні по справі «Тодоров та інші проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що конфіскація майна або його арешт мають здійснюватися на відповідних правових підставах, зокрема має бути доведено оцінку того, що майно яке підлягає конфіскації (арешту) перебуває у безпосередньому прямому чи непрямому зв`язку зі злочином, який було вчинено.

У свою чергу, обов`язок довести такий "зв`язок" в першу чергу покладається на відповідні органи досудового розслідування, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.».

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому положеннями статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Проте, для накладення арешту на майно на підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, слідчий або прокурор повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Так, відповідно до вимог статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Разом з тим, слідчим суддею не отримано даних на підтвердження того, що вилучені монітори та документи на поточний момент відповідають критеріям статті 98 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у кримінальному провадженні відсутні належні та достатні дані, які б обґрунтовували подальше обмеження права власності на відповідне майно. Стороною обвинувачення не доведено необхідності збереження арешту та наявності правових підстав для його продовження, а також не підтверджено, що вищевказане майно має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення чи може виступати речовим доказом у провадженні. За таких обставин подальше застосування арешту є невиправданим, окрім тієї частини майна, щодо якої зберігається об`єктивна потреба у забезпеченні завдань кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним, вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположним прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

При застосуванні заходів забезпечення заходів кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК Україна та судовою процедурою гарантування дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно з вимогами статей 94, 132, 173 КПК України, повинен урахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з вимогами статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що у матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували перебування частини арештованого майна у прямому чи опосередкованому зв`язку із кримінальними правопорушеннями, на підставі чого воно не може розглядатися як речові докази у відповідному кримінальному провадженні. Відтак, подальше застосування арешту щодо цієї частини майна є безпідставним і підлягає скасуванню.

Водночас щодо іншої частини майна, на яку накладено арешт, наявні правові підстави для збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки він відповідає завданням та цілям досудового розслідування.

Статтею 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Частиною 1 статті 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, враховуючи, що в ході розгляду клопотання встановлено наявність правових підстав для скасування арешту з частини майна, яке є предметом відповідного клопотання у кримінальному провадженні № 0000756 від 10.08.2022.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 98, 174, 309, 369 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ТОВ «РОЯЛЬЛАЙВ», адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, - задовольнити частково.

Частково скасувати арешт майна,накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.05.2025 у справі № 757/17599/25-к, на наступне майно за переліком, а саме:

- 1 Blacmagicdesign екран;

- 1 Телевізор Toshiba;

- 8 Моніторів;

- 4 предмети з написом Atem mini pro;

- 5 фотокамер Blackmagic;

- документи та копії документів у спецпакеті №6772364;

- три зошити у спецпакеті № 6772365.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8