Справа № 524/9264/23
Провадження №1-кп/524/119/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кременчука обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002502 від 13.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дивин Коростишівського району Житомирської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, на утриманні не має малолітніх чи неповнолітніх дітей, не є учасником бойових дій, АТО та ООС, є особою з інвалідністю та не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.03.2005 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком того ж суду від 15.10.2002 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді 12 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Він обґрунтував клопотання тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, а також неможливістю завершити судовий розгляд по суті до закінчення терміну дії запобіжного заходу.

Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 просила суд застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і його доводи ґрунтуються на припущеннях. Також зазначила, що обвинувачений має захворювання, лікування яких в умовах слідчого ізолятора є неможливим. Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та також просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Підставою для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого його продовження стало доведення перед судом ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України. Вказані ризики та твердження про їх існування обґрунтовуються тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. Завершити судовий розгляд до моменту завершення терміну дії запобіжного заходу неможливо.

Щодо доводів захисту та обвинуваченого про стан здоров`я ОСОБА_5 , суд зазначає наступне. Обвинувачений ОСОБА_5 посилається на наявність декількох хронічних захворювань, які потребують постійного лікування, та стверджує, що не отримує належної медичної допомоги у ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 18.12.2008 у справі «Ухань проти України», стаття 3 Конвенції покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі, шляхом надання необхідної медичної допомоги. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», особи, узяті під варту, мають право на медичну допомогу.

Разом з тим, суду не надано належних та допустимих доказів того, що стан здоров`я ОСОБА_5 на даний час є несумісним із перебуванням в умовах слідчого ізолятора або що необхідна йому допомога не може бути надана медичною частиною установи виконання покарань.

Таким чином, клопотання захисту про зміну запобіжного заходу з підстав стану здоров`я задоволенню не підлягає.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд керується практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Лабіта проти Італії») та вважає, що на даному етапі існує дійсний публічний інтерес у триманні особи під вартою, який переважає над приватним правом на особисту недоторканність.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, суд, згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, має право не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 350, 369372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, тобто до 18 квітня 2026 року включно.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука ОСОБА_7