Справа № 550/1588/25
Провадження №1-кп/550/27/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2025 за № 0000278 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще. Чутове, Чутівського району, Полтавської області, українець, громадянин України, із середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2025 року, близько 21:50 год. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу приміщення бару «Димок», що розташований за адресою: вул. Полтавський Шлях, 114 Б/4 в селищі Чутове, Полтавського району, Полтавської області де також знаходився ОСОБА_5 , та в цей час між ними виникла словесна перепалка, у ході якої ОСОБА_4 вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , 25 листопада 2025 року, об 21:52 год., перебуваючи поблизу приміщення бару «Димок», що розташований за вищевказаною адресою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пальцями лівої руки стиснутими в кулак, наніс останньому один удар в ділянку правого ока, після чого наніс ще один удар пальцями правої руки стиснутими в кулак в ділянку лівого вуха, чим заподіяв шкоду його здоров`ю у вигляді порушення анатомічної цілісності та фізіологічних функцій тканин.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , згідно висновку експерта №1484 від 01.12.2025, отримав тілесні ушкодження у вигляді гематом та забійних ран на поверхні голови, які кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`ю.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в умисному нанесенні ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано та надав суду показання, що точної дати вчинення кримінального правопорушення не пам`ятає, однак вказав, що подія трапилася у листопаді 2025 року, близько 21:00 год. перебуваючи поблизу приміщення бару «Димок», де також знаходився ОСОБА_5 , між ними виникла сварка, у ході якої він наніс один удар в ділянку правого ока, після чого наніс ще один удар в ділянку лівого вуха. З приводу вчиненого щиро каявся, просив суворо не карати, обіцяв більше подібних дій не вчиняти.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 дав показання, що обвинувачений ОСОБА_4 25 листопада 2025 року, близько 21:50 год. перебуваючи поблизу приміщення бару «Димок» що розташований за адресою: вул. Полтавський Шлях, 114 Б/4 в селищі Чутове, де також знаходився ОСОБА_5 , під час розмови між ними виникла сварка, у ході якої ОСОБА_4 наніс один удар в ділянку правого ока, після чого наніс ще один удар в ділянку лівого вуха. Щодо призначення покарання покладався на розсуд суду, однак зазначив, що з обвинуваченим не примирився та, що ОСОБА_4 не відшкодував понесені витрати на лікування.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за її згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченої та потерпілою, а також вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, так як показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає вину ОСОБА_7 доведеною поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення предбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується ст.50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації, визначеної ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України відноситься до кримінального проступку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він: відповідно до довідки Виконавчого комітету Чутівської селищної ради №02.1-05/544 від 10.12.2025 року депутатом Чутівської селищної ради не являється; відповідно до довідки КНП «Чутівська Центральна Лікарня» №997 від 28.11.2025 року на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; відповідно до довідки СПД №2 ВП№ 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області №12-08122025/53751 від 08.12.2025 року раніше не судимий; відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №9в/4/5412 від 01.12.2025 року ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку призовників в дев`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, майновий стан обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, тому суд призначає покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

Перешкод для призначення даного виду покарання судом не встановлено та не надані такі дані до матеріалів справи.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 125 ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1