Справа №613/498/26 Провадження № 1-кс/613/138/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м.Богодухів

Слідчий суддя Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 12.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.271 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області надійшло клопотання від прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області про арешт майна за яким прокурор просить З метою збереження речових доказів, накласти арешт (позбавити права на відчуження, розпорядження та користування) на: - крісло м`яке чорного кольору з етикеткою «///AVIF www.amf.com.ua», дріт білого кольору з надписом «AT СОМ AWM2725 довжиною 180 см, дріт чорного кольору довжиною 120 см, володільцем яких є заступник керуючого магазином ТОВ «АТБ-маркет» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Місцем зберігання крісла м`якого чорного кольору з етикеткою «///AVIF www.amf.com.ua», дроту білого кольору з надписом «AT СОМ AWM2725 довжиною 180 см, дроту чорного кольору довжиною 120 см, визначити кімнату зберігання речових доказів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області.

Свої вимоги мотивує тим, що 11.03.2026 о 17:55 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, до Богодухівської ЦРЛ було доставлено гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом: забій лівого плеча та правого коліна з переломом наколінника,Вказані травми остання отримала під час праці в магазині "АТБ" за адресою: Харківська обл., м. Богодухів, пл. Незалежності, 20.

11.03.2026 проведено огляд місця приміщення магазину ТОВ «АТБ- маркет», що розташоване за адресою: Харківська область, м. Богодухів, площа Незалежності, 20, де під час огляду було виявлено та вилучено крісло м`яке чорного кольору з етикеткою «///AVIF www.amf.com.ua», дріт білого кольору з надписом «AT СОМ AWM2725 довжиною 180 см, дріт чорного кольору довжиною 120 см.

12.03.2026 сектором дізнання Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області вищевказана інформація внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.271 КК України, розпочато досудове розслідування.

На теперішній час вищевказані крісло м`яке чорного кольору з етикеткою «///АУІБ www.amf.com.ua», дріт білого кольору з надписом «АТ СОМ AWM2725 довжиною 180 см, дріт чорного кольору довжиною 120 см, відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України є тимчасово вилученим майном до вирішення питання про їх арешт.

Враховуючи вищевикладене, на думку прокурора, для досягнення дієвості цього провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.

За правилами п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Також слід зазначити, що ст.171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання

Згідно вимог ч.6 ст.173 КПК України,ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Згідно порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні, визначеного в ч.1 ст.135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Проте, клопотання прокурора фактично не містить зазначення власника майна, на яке прокурор просить накласти арешт, номеру телефону, електронної пошти чи факсимільного зв`язку цієї особи, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч.1 ст.172 КПК України, - вчасного виклику власника майна для розгляду даного клопотання.

При цьому, такий судовий виклик власників майна є обов`язковим, оскільки за змістом ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт майна може розглядатися без повідомлення власника майна виключно у випадку, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, яке не було тимчасово вилучене.

Крім того, в порушення вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України до клопотання не надано належних та допустимих документів, на підтвердження права власності на вказане майно, що належить арештувати.

Доказів неможливості з`ясування вищевказаної інформації, до клопотання прокурором не додано, що з урахуванням стислого строку розгляду клопотання, передбаченого ч.1 ст.172 КПК України, фактично унеможливлює виконання слідчим суддею вимог Закону, повідомлення власника майна про судовий розгляд та розгляду клопотання у встановлений КПК України строк.

Тим самим, вищевказаних вимог закону прокурором дотримано не було.

Відповідно ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна, не може бути розглянуто по суті та підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.7, 171, 172, 309, 372 КПК України,-

ухвалив:

Клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 12.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.271 КК України - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали, для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя