Справа №705/707/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року м. Умань Черкаської області

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000050,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з скаргою на постанову про закриття кримінального провадження № 0000050.

Зазначає, що 24.02.2026 нею отримано постанову дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000050 за ч. 1 ст. 162 КК України. Вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Постановою дізнавача за результатами розгляду її клопотання було визнано необхідність: допиту осіб, які проживають у квартирі АДРЕСА_1 ; встановлення факту оренди; встановлення періоду користування майном; витребування договору оренди та документів, що підтверджують отримання доходу. Однак вважає, що зазначені слідчі дії проведені не були. Квартиранти не допитані, договір оренди не витребуваний, розмір отриманого доходу не встановлений. Попри це провадження було закрито. Закриття провадження здійснено фактично виключно на підставі показань ОСОБА_5 та його права власності на квартиру. При цьому, не перевірено: факт зміни замків та не допуску її до житла; факт користування її майном третім особам; факт отримання доходу від оренди; обставини незаконного виселення. Відповідно до ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження. Вказує, що ці вимоги виконані не були. Складено висновок про відсутність складу злочину зроблено без виконання необхідних слідчих дій та без дослідження істотних обставин.

Просить скасуванти постанову дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 24.02.2026 про закриття кримінального провадження №000050; зобов`язати орган досудового розслідування продовжити досудове розслідування з проведення необхідних слідчих дій.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явилася, подала до суду заяву в якій вказала про нможливість бути присутньою у судовому засіданні та просила розглянути скаргу без її участі, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Дізнавач СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. При цьому надав суду матеріали кримінального провадження № 000050.

Вивчивши скаргу, додані до неї матеріали та матеріали кримінального провадження №000050, слідчий суддя приходить до наступного.

В березні 2026 року заявник ОСОБА_3 , звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Згідно вимог ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідної скарги - вказана скарга була визначена до розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

За змістом ст. 26 КПК, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого,дізнавача, прокурора визначено главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, параграф №1, ст.ст. 303 308.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК, з урахуванням відповідних положень глави 26 КПК України.

З досліджених матеріалів вбачається, що в провадженні СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 24.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 23.01.2026 до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області за заявою ОСОБА_3 про те, що до належного їй приміщення за адресою: АДРЕСА_2 її родич здійснив незаконне проникнення.

В ході досудового розслідування була допитана ОСОБА_3 , яка вказала: «що понад 18 років вона проживала у квартирі АДРЕСА_1 , разом із дітьми, де була зареєстрована та мала особисті речі, однак офіційно по документах власником житла є її брат ОСОБА_5 .. З початком повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України вона була змушена тимчасово залишити своє житло та виїхати за іншим місцем проживання, при цьому права користування житлом на належним їй майном вона не припиняла. 17 червня 2025 року її брат ОСОБА_5 , 1983р.н., зателефонував їй та повідомив, що змінив замки на дверях та щоб вона забрала із квартири свої речі та в ній більше проживати не буде. Після дзвінка остання вирішила приїхати до квартири де у неї розпочався конфлікт із братом, під час якого він не надав їй ні доступу до квартири, ні ключі від неї, та ОСОБА_3 викликала на місце працівників поліції для вирішення вказаної ситуації, однак останні по приїзду нічим не допомогли та вказали звертатись до адвокатів. Брат також повідомляв, що якщо вона хоче отримати вказану квартиру, повинна буде сплатити йому грошові кошти в сумі 60 тис. доларів на що остання не погодилась. В подальшому після ситуації від 17.06.2025 ОСОБА_3 надійшло повідомлення в месенджері «Телеграм» від дружини ОСОБА_5 , про те, що вони продають її кухонні меблі, які купувала вона особисто за власні кошти. Близько в грудні 2025 року ОСОБА_3 проїжджала повз будинку по АДРЕСА_3 та побачила, що у вікні горить світло, тому вирішила зайти та постукати у двері їй відчинила незнайома жінка, яку остання запитала, що вона робить у вказаній квартирі, на що жінка відповіла, що проживає на підставі договору оренди із ОСОБА_5 , Тому 06.01.2026 ОСОБА_6 вирішила звернутись із заявою до поліції щодо незаконного проникнення до житла, зміни замків та незаконному заволодінні її майном. Однак відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було. Також додала, що у вказаній квартирі було зроблено ремонт, опалення, меблі та техніка куплена за її кошти. ОСОБА_7 дитину, яка також була прописана у вказаній квартирі, брат із квартири виписав. А також те, що ОСОБА_5 отримує дохід від користування іншими особами її майном, а також оренди квартири без її на те згоди. До матеріалів кримінального провадження долучено матеріали ЄО №660 від 07.01.2026 за заявою ОСОБА_3 ..

В ході досудового розслідування був допитаний ОСОБА_5 , який вказав: «що квартира АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом належить йому. З 2012 року він вступив у спадщину на вказану квартиру, до цього вона належала його бабусі та діду, але фактично з 2021 року даною квартирою розпоряджався він. Оскільки він проживав з бабусею та дідом по АДРЕСА_4 , а вище вказана адреса була вільною, то останній погодився надати своїй сестрі по матері ОСОБА_3 , право проживати в даній квартирі. Орієнтовно у 2011-2012 роках в даній квартирі сталась пожежа через ОСОБА_3 та її відносини з теперішнім співмешканцем, в результаті чого була частково пошкоджена квартира та меблі, які в ній знаходились. В подальшому за домовленістю між ним та ОСОБА_3 остання погодилася відшкодувати завданні збитки та за його згодою відновити пошкодження і встановити нові меблі та побутову техніку. Надалі нею було здійснено відновлювальні роботи, приміщення, вікон, дверей, змонтовано меблі, які були пошкоджені та придбано побутову техніку, як компенсація за ті дії, що мали місце під час пожежі, передували їй та подальші наслідки від цих дій, а саме телефонні дзвінки з погрозами йому, як власнику, підпал його автомобіля на той час ВАЗ 2109, д.н.з. не пам`ятає. Погрози в його сторону від дружини її співмешканця, з якою у неї був конфлікт через ОСОБА_8 (теперішнього співмешканця). З 2022 року ОСОБА_3 виїхала з його квартири і більше жодного дня там не проживала. Свої речі та речі своєї родини вона вивезла при переїзді. Жодних її особистих речей та того майна яке їй належало на час виїзду в квартирі не залишилося. Після цього вона уклала з невідомими людьми договір оренди на проживання в його й квартирі без його відома, а ОСОБА_5 пояснила, що збирається повернути проживати через декілька місяців. Однак, протягом двох років вона так і не повернулася проживати, після чого останній повідомив їй про те, що він проти її подальшого там проживання і просив сплатити всі борги які були нею накоплені включно до травня 2025 року. Починаючи з червня 2025 року він повноцінно почав проживати та розпоряджатись, належною йому квартирою. З приводу наявності чи відсутності квартиронаймачів в квартирі АДРЕСА_5 , вважає що дана інформація не має жодного відношення до ОСОБА_3 та її звернення до правоохоронних органів, а тому відмовляється надавати будь-яку інформацію з даного приводу та додав до протоколу копії свідоцтв про право на спадщину за законом, квитанції про наявність заборгованості по квитанції ОСОБА_3 ..

Проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, в ході досудового розслідування було встановлено відсутність факту незаконного проникнення до житла ОСОБА_3 , оскільки на праві власності вказане житло належить ОСОБА_5 , що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження свідоцтвами про право на спадщину за законом, витягами про державну реєстрацію прав.

Диспозиція ст. 162 ч. 1 КК України описує склад злочину «порушення недоторканості житла». Вона передбачає відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканість житла громадян

Отже, об`єктивна сторона правопорушення виражається у виконанні однієї з таких дій: а) незаконне проникнення до житла або іншого володіння особи проти її волі; б) незаконне проведення в них огляду або обшуку; в) незаконне виселення; г) інші дії, що порушують недоторканість житла громадян.

Ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє або на підставах, визначених у законі. Якщо згода була отримана в результаті насильства або погроз, то виключається і правомірне проникнення.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується лише прямим умислом. Винна особи усвідомлює, що порушує недоторканість житла громадян і бажає вчинити такі дії. Мотиви і мета цього правопорушення можуть бути різними.

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному громадянину недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Суспільна небезпечність даного правопорушення полягає в тому, що воно порушує конституційне право громадянина на недоторканість житла та іншого володіння. Під порушенням недоторканості житла слід розуміти протиправне таємне або відкрите проникнення в чуже житло (будинок квартиру або кімнату) без згоди власника житла на такі дії.

Постановою від 24 лютого 2025 року дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0000050 від 24січня 2026 року було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч. 1 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2ч.1ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя погоджується з висновками дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_4 , викладеними в оскаржуваній постанові про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Заявником ОСОБА_3 в поданій до суду скарзі не наведено доводів, які б виключали підстави для закриття даного кримінального провадження за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, а тому рішення про закриття кримінального провадження прийняте дізнавачем СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області з дотриманням вимог КПК України.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000050.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_9