Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/701/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2026 року м. Одеса

Колегія суддів Пересипського районного суду м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , обвинувачених, їх законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_12 , його законного представника ОСОБА_13 , захисника адвоката ОСОБА_14 , під час судового розгляду у відкритому дистанційному судовому засіданні, в приміщенні суду, в режимі відеоконференції, кримінального провадження №0000283 від 15 квітня 2024 року із звинувачення ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України, а також клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_12 , за вчинення суспільно-небезпечних діянь, за ознаками ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.2 ст.113; ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.2 ст.258 КК України,

в с т а н о в и л а:

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пред`явлено наступне обвинувачення:

- у вчиненні ОСОБА_15 за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, з числа співробітників спеціальних служб російської федерації, а також спільно з особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, ОСОБА_12 , о 22 годині 43 хвилини 14 квітня 2024 року, в м. Одесі, по вул. Мечнікова, буд.№12, підпалу належного військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України автомобіля оперативно чергової служби марки «МАЗ-631705-364», н/з НОМЕР_2 , який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших наслідків, з метою порушення громадської безпеки та впливу на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій органами державної влади, службовими особами цих органів, вчиненого, що призвело до заподіяння значної майнової шкоди у розмірі 1542357 грн (ч.2 ст.258 КК України);

- у підбурюванні ОСОБА_15 до закінченого замаху на вчинення, з метою ослаблення держави, о 22 годині 10 хвилин 15 травня 2024 року підпалу, спрямованого на пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, належної регіональній філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» релейної шафи автоблокування (сигнальної установки), розташованої за адресою: м. Одеса, вул. М.Гефта, 87/1, внаслідок чого відбулась пожежа, в результаті якої завдано збитків у розмірі 1294,21 грн, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, з числа співробітників спеціальних служб російської федерації, а також спільно з ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та з особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, ОСОБА_12 , що не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки вони не змогли відкрити вищезазначену шафу та черговим по переїзду було ліквідовано наслідки її займання (ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України щодо ОСОБА_15 , ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України щодо ОСОБА_17 та ОСОБА_16 );

- у повторному вчиненні ОСОБА_15 за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, з числа співробітників спеціальних служб російської федерації, а також спільно з ОСОБА_17 і ОСОБА_16 , та з особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, ОСОБА_12 , о 21 годині 54 хвилини 18 травня 2024 року, в м. Одесі, по вул. Дальня, буд.№2А, підпалу автомобіля марки «Hyundai Terracan», н/з НОМЕР_3 , який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших наслідків, з метою порушення громадської безпеки та впливу на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій органами державної влади, службовими особами цих органів, що призвело до заподіяння значної майнової шкоди у розмірі 38870,04 грн (ч.2 ст.258 КК України);

- у закінченому замаху на повторне вчинення ОСОБА_15 за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, з числа співробітників спеціальних служб російської федерації, а також спільно з ОСОБА_17 і ОСОБА_16 та з особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, ОСОБА_12 , о 20 годині 30 хвилини 24 травня 2024 року, в м. Одесі, по вул. Михайлівська, буд.№68, підпалу автомобіля марки «Fiat Fiorino», н/з НОМЕР_4 , який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших наслідків, з метою порушення громадської безпеки та впливу на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій органами державної влади, службовими особами цих органів, що призвело до заподіяння значної майнової шкоди, що не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, внаслідок затримання виконавців правоохоронцями (ч.2 ст.15, ч.2 ст.258 КК України).

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2025 року продовжено строк дії покладених на звільнених з-під варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_15 та ОСОБА_17 процесуальних обов`язків на строк до 22 лютого 2026 року включно.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строків застосування до обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , кожного окремо, раніше покладених процесуальних обов`язків, обґрунтовані причетністю обвинувачених до вмінених злочинів, їх тяжкістю та суспільною небезпечністю, а також існуванням ризиків можливого переховування обвинувачених від суду, продовження злочинної діяльності, незаконного впливу на потерпілих, їх представників, свідків, експерта в цьому ж провадженні, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

За відсутності заперечень сторони захисту, колегія суддів дійшла наступного.

Застосований до обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді застави, як альтернатива триманню під вартою, діє до моменту його зміни чи скасування.

Відповідно положень частин 6 та 8 ст.182 КПК України з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Водночас, обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , кожен окремо, на час вчинення інкримінованих діянь, а ОСОБА_15 в теперішній час, є неповнолітніми особами, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкції яких передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти років.

Обґрунтованість причетності ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , кожного окремо, до вмінених їм діянь була перевірена слідчим суддею при первинному застосуванні запобіжного заходу, а також колегією суддів під час судового розгляду. І при цьому, перевірка остаточної правової кваліфікації вчинених обвинуваченими діянь та доведеності їх вини у зазначеному до завершення судового розгляду є вкрай передчасною.

Доводи прокурора про існування ризиків можливого продовження обвинуваченими злочинної діяльності, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є припущеннями, оскільки обвинувальні докази у справі зібрані у відповідних процесуальних формах, відкриті стороні захисту в порядку ст.290 КПК України, та відсутні будь-які переконливі докази можливого здійснення неповнолітніми обвинуваченими таких дій.

Водночас, вмінені кожному з обвинувачених діяння характеризується підвищеною суспільної небезпекою, а також суворими мірами покарання, яке може бути кожному остаточно визначено у разі визнання винуватими, а відтак суд вважає, що до теперішнього часу продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, переховування обвинуваченого від суду.

Вказана позиція цілком відповідає практиці ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» де зазначено що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Окрім того, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Колегія суддів також вважає, що оскільки співучасник - невстановлена особа, з числа співробітників спеціальних служб російської федерації до теперішнього часу не встановлена та не затримана, з нею може бути знову встановлено обвинуваченими контакти через мережу Інтернет, то продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу на потерпілих, їх представників, свідків, експерта в цьому ж провадженні.

Колегія суддів враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , було спрямовані на шкоду суверенітету, територіальної цілісності, недоторканості та інформаційної безпеки України, в умовах воєнного стану, в період часу, коли продовжує тривати агресивна війна, в тому числі і інформаційна, з боку російської федерації проти України.

У зв`язку із викладеним суд вважає необхідним продовжити строк дії раніше покладених на обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_17 процесуальних обов`язків, оскільки їх дотримання цими особами до теперішнього часу цілком забезпечувало належну процесуальну поведінку обвинувачених, а відтак відсутні і достатні підстави для їх будь-якої зміни.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193,199,331,369-372, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк дії застосованих до обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах застосованої застави, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, у розмірі 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання; здати на зберігання до Головного управлянні Державної міграційної служби України в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну на строк до 19 квітня 2026 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Пересипського районного суду м. Одеси

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3