печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників підозрюваного ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну запобіжного заходу

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначення розміру до розмірів 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обгрунтування клопотання захисник вказує, що за змістом аналізу повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та матеріалами, які обгрунтовують підозру в цілому, вона вважає, що кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не завдано жодних істотних суспільно небезпечних наслідків, не завдано шкоди здоров`ю будь-кому, не завдано матеріального збитку, що на переконання сторони захисту переконливо та істотно знижує суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_6 діянь.

За таких обставин, захист переконаний, що продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою із надмірним розміром визначеної застави, наразі втратило свою необхідність, а такий запобіжний захід є безпідставний та йде врозріз практиці Європейського суду з прав людини та основним принципа Кримінального процесуального кодексу України, порушує принцип дотримання основних завдань кримінального провадження.

У судовому засіданні захисники підозрюваного уточнили прохальну частину клопотання, зазначивши, що наразі ОСОБА_6 вніс визначену суму застави та є таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, однак просили зменшити визначену суму застава, оскільки вона є надмірною. Уточнене клопотання підтримали в повному обсязі, з підстав викладених у ньому та зазначили, що розмір внесеної застави є надмірним для підозрюваного, зокрема, зазначили, що застава була внесенау визначеному розмірі у зв`язку з необхідністю лікування ОСОБА_6 , а наразі кошти потрібні на лікування та повернення фінансових зобов`язань, які з`явились у зв`язку з необхідністю внесення застави.

Підозрюваний підтримав думку захисників.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а внесення застави у визнаеному розмірі фактично вважається згодою на її встановлений розмір.

Вивчивши клопотання, дослідивши долучені до нього документи, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000560 від 18.03.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 321?1 КК України.

28.05.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 321-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 321-1 КК України.

30.05.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 27.07.2025 включно, з можливістю внесення застави в розмірі 1 211 200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті) грн.

03.06.2025 ОСОБА_6 звільнений з-під варти 03.06.2025 у зв`язку з внесенням застави.

18.06.2025 колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 27.07.2025 включно.

Одночасно, ухвалою суду підозрюваному ОСОБА_6 визначено заставу у розмірі 9 000 000 (дев`ять мільйонів гривень), при цьому зараховано в цю суму сплачений розмір застави в розмірі 1 211 200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті гривень), згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.05.2025. У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

23.07.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 27.08.2025 включно, з можливістю внесення застави в розмірі 2900 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 8 781 200 (вісім мільйонів сімсот вісімдесят одна тисяча двісті) гривень. У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

21.08.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19.10.2025, з можливістю внесення застави у межах 1650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 996 200 гривень. У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

16.10.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 28.11.2025, з можливістю внесення застави у межах 1650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 996 200 гривень.

20.11.2025, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, здійснено відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту, про що повідомлені підозрювані та їх захисники.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при застосуванні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, які чітко викладені в клопотанні сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу та у відповідній ухвалі слідчого судді та, що також встановлено під час судового розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Слідчий суддя погоджується з висновком слідчих суддів та суду апеляційної інстанції щодо обгрунтованості підозри, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, що узгоджується з практикою ЄСПЛ (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Слід відмітити, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та одночасно такий запобіжний захід повинен бути обраний пропорційно до наявних ризиків та у світлі фактичних обставин справи, задля недопущення порушень прав особи підозрюваного та меті, яку переслідує кримінальне провадження.

Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання сторони захисту, бере до уваги, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, зокрема, щодо позбавлення або обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість, проте таких доводів сторона обвинувачення слідчому судді не навела.

Так, судовим розглядом встановлено, що ризики, які були встановлені на момент застосування запобіжного заходу та продовження його дії стосовно підозрюваного ОСОБА_6 не втратили свою актуальність та продовжують діяти.

Разом з тим, суд бере до уваги положення ч. 5 ст. 182 КПК, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 4 996 200 гривень, яку було внесено у зв`язку з необхідністю лікування ОСОБА_6 .

Однак, слідчий суддя бере до уваги доводи захисника, щопри визначенні застави у вказаному розмірі не досліджував майновий стан ОСОБА_6 , наявність у нього фінансових зобов`язань перед іншими особами, які з`явились у зв`язку з необхідністю внесення визначеного розміру застави, тощо, не враховано відсутності у обвинуваченого надприбутків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Єпорронг та Льон рот проти Швеції»).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Таке співвідношення неможливе у ситуації коли для внесення розміру застави підозрюваний вимушений (1) продавати свою нерухомість або інше майно; (2) отримувати кредитні грошові кошти під заставу або інше забезпечення; (3) зупиняти або закривати бізнес; (4) істотним чином змінювати свій спосіб життя.

Таким чином, слідчий суддя бере до уваги доводи сторони захисту щодо непомірності для підзахисного застави у розмірах, що перевищує вимоги передбачені п. 2 ч. 5 ст. 182 УПК України.

Дійсно, інкриміноване підозрюваному діяння, є тяжким, проте сама по собі тяжкість діяння, яке наразі є недоведеним, ймовірно спричинена шкода та ризики, на які посилається прокурор, зокрема ризик переховування від органу досудового розслідування та ризик знищення та спотворення доказів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не можуть бути підставою для визначення розміру застави, яка є непомірною для підозрюваного.

Так, слідчий суддя бере до уваги також ту обставину, що підозрюваний після звільнення з-під варти належно виконував, покладені на нього обов`язки, що свідчить про належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , продемонстровану ним під час проведення досудового розслідування.

Протилежне прокурором не доведено.

Таким чином, виходячи з мети застави, головним критерієм, за яким має бути визначений розмір застави є його достатність для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Саме така позиція міститься в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що суму застави необхідно оцінювати за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрати застави буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання втекти.

Аналогічної думки ЄСПЛ дотримався в справі «Істоміна проти України» де зазначив, що, гарантії передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції має на меті забезпечити не відшкодування будь-яких збитків, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні.

Отже, при визначенні розміру застави суд в першу чергу має враховувати майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу. А вже потім інші обставини, зокрема, вагомість доказів обвинувачення, тяжкість покарання та наявність збитків.

З огляду на встановлені ризики, а також обставини, які були встановлені під час судового розгляду, зокрема, щодо непомірності застави та фінансового становища ОСОБА_6 , приходить до висновку про можливість зменшення розміру застави, як запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 .

Разом з тим, суд бере до уваги положення ч. 5 ст. 182 КПК, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими, слідчий суддя вважає, що застава в розмірі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як передбачено ч. 2 п. 5 ст. 182 КПК України, буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, відтак клопотання захисника ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.176-178, 183, 196, 201, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу - задовольнити частково.

Залишити без змін запобіжний захід у вигляді застави, застосований до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши розмір застави до 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 328 000 (три мільйони триста двадцять вісім тисяч) гривень.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1