Справа № 686/2710/26
Провадження № 1-кс/686/1453/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженці міста Хмельницький, лікар-невролог медичного центру «Салюс» (м. Хмельницький), зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у кримінальному провадженні № 0000006,

встановив:

04.02.2026 Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, яке погоджено прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, який є тяжкими злочином, та існують передбачені ст.177 КПК України ризики , а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховування чи спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваної та її захисника, які заперечили щодо його задоволення, посилаючись на недоведеність наявних ризиків і просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, прихожу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що в жовтні 2025 року, ОСОБА_8 , маючи попередньо встановлену другу групу інвалідності, термін дії якої завершився, з метою отримання роз`яснення щодо порядку продовження терміну її дії, звернулась до лікаря-невролога приватного медичного центру «Салюс» (м. Хмельницький) ОСОБА_7 , у якої вона попередньо у 2021 році проходила лікування.

В свою чергу ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні особистого кабінету медичного центру «Салюс», що по вул. Старокостінтинівське шосе 1/1 в м. Хмельницький, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повідомила ОСОБА_8 , що вона використовуючи свої зв`язки та маючи можливість впливу на членів експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради посприяє у прийнятті ними рішення щодо встановлення для ОСОБА_8 другої групи інвалідності за умови передання їй неправомірної вигоди, а у іншому випадку відповідного рішення прийнято не буде, на що ОСОБА_8 вимушено погодилася.

У подальшому, 12.11.2025 ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел щодо отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи у приміщенні особистого кабінету медичного центру «Салюс», що по

вул. Старокостінтинівське шосе 1/1 в м. Хмельницький, в ході зустрічі із ОСОБА_8 поставила вимогу останній передати їй неправомірну вигоду в сумі 2800 доларів США за здійснення впливу на членів експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, для прийняття ними рішення про встановлення ОСОБА_8 другої групи інвалідності.

Надалі, 08.12.2025 ОСОБА_8 , маючи намір отримати рішення про встановленої другої групи інвалідності, прибула до Хмельницької обласної лікарні за адресою: м. Хмельницький вул. Пілотська, 1 в приміщенні якої експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи проведено її оцінювання, про результати якого ОСОБА_8 не повідомлено.

29.12.2025 ОСОБА_8 , виконуючи попередню домовленість з ОСОБА_7 , прибула до приміщення приватного медичного центру «Салюс», що по вул. Старокостянтинівське шосе 1/1де, перебуваючи у одному з кабінетів вказаного медичного центру, за вказівкою ОСОБА_7 , передала останній неправомірну вигоду у розмірі 2 800 доларів США за здійснення ОСОБА_7 впливу на членів експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради щодо прийняття ними рішення про встановлення ОСОБА_8 другої групи інвалідності.

Надалі, починаючи з 30.12.2025 ОСОБА_7 , реалізовувати свій злочинний умисел щодо отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, використовуючи інтернет-месенджер «WhatsApp», в ході листування з ОСОБА_8 , повідомила останній про збільшення суми неправомірної вигоди до 5000 доларів США за здійснення впливу на членів експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради щодо прийняття ними рішення про встановлення ОСОБА_8 другої групи інвалідності та поставила вимогу ОСОБА_8 передати їй додатково 2200 доларів США неправомірної вигоди.

В подальшому, 19.01.2026 близько 12 години ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні адміністрації Хмельницької обласної лікарні, що за адресою: м. Хмельницький, вул. Пілотська, 1, діючи відповідно до інформації, надісланої їй на електронну пошту про готовність результатів оцінювання, отримала витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за підписом її члена лікаря-невропатолога КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради

ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_8 продовжено другу групу інвалідності терміном на 2 роки.

Цього ж дня, 19.01.2026 ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні кабінету медичного центру «Салюс», що по вул. Старокостінтинівське шосе 1/1 в м. Хмельницький, в ході спілкування з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення повторно поставила їй вимогу передати попередньо зазначену суму неправомірної вигоди в сумі 2200 доларів США за здійснений вплив на членів експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради при вирішенні питання, щодо встановлення ОСОБА_8 другої групи інвалідності.

Надалі 02 лютого 2026 року ОСОБА_8 , виконуючи попередню домовленість з ОСОБА_7 , прибула до медичного центру «Салюс», що по вул. Старокостінтинівське шосе 1/1 в м. Хмельницький, де близько 11 години 10 хвилин, перебуваючи в особистому кабінету ОСОБА_7 передала останній неправомірну вигоду у розмірі 2200 доларів США за здійснений вплив на членів експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради при вирішенні питання, щодо встановлення ОСОБА_8 другої групи інвалідності.

Після отримання ОСОБА_7 неправомірної вигоди остання була викрита працівниками поліції.

Своїми діями, що виразилися у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави (зловживання впливом), поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369-2 КК України.

02.02.2026 ОСОБА_7 затримано в порядку п.1 ч.1 ст. 208 КПК України (якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення).

03.02.2026 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українці, громадянці України, уродженці міста Хмельницький, лікарю-неврологу медичного центру «Салюс» (м. Хмельницький), зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій, повідомлено про підозру у вчиненні злочинуспередбаченогосч.с3ст. 369-2 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення на даний час об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 06.01.2026, 19.01.2026 та 02.02.2026; - протоколом за результатами проведення НСРД - аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_7 від 23.01.2026; - протоколами огляду грошових коштів, огляду покупця та вручення коштів від 02.02.2026; - протоколом обшуку приміщення кабінету ОСОБА_7 в приміщенні медичного центру «Салюс», по вул. Старокостянтинівське шосе 1/1 в м. Хмельницький від 02.02.2026; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, в тому числі проведеними НСРД, які станом на теперішній час не розсекречені.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна.

Разом з цим, тяжкість підозри (обвинувачення) може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, що повністю узгоджується із санкцією ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Із врахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, а тому враховуючи тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, яке відповідно до ч. 2 ст. 178 КПК України враховується при обрані запобіжного заходу, є усі підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, у даних рішеннях ЄСПЛ зазначено, що небезпека переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Отже, наведені фактичні обставини цього кримінального провадження та особисті обставини підозрюваного в сукупності, дають підстави дійти висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування або/та суду.

Обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України: спотворити документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження. Так, ОСОБА_7 , під час перебування не під вартою буде мати можливість безпосередньо або через колег спотворити документи, виготовити документи, які не відповідають дійсності, щодо проходження лікування ОСОБА_8 та легального сприяння в продовженні останній групи інвалідності, які б підтверджували невинуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності має можливість контактувати (спілкуватись) з свідками кримінального провадження, а саме працівниками КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, лікарями, які готували документи, щодо продовження групи інвалідності ОСОБА_8 , зокрема необхідним є врахування ризику здійснення тиску зі сторони підозрюваної на вказаних осіб, чи на заявника у кримінальному провадженні, з метою надання ними показів, які б сприяли уникненню останнім кримінальної відповідальності. Окрім того, на даний час не встановлено усіх осіб, причетних до вказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_7 , перебуваючи не під вартою буде мати можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення пов`язані із її службовою діяльністю, оскільки саме перебування на посаді лікаря-невролога приватної медичної клініки сприяло у вчиненні кримінального правопорушення у якому вона підозрюється.

Так, у відповідності до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ільков проти Болгарії» передбачено, що «суворість, передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, у даних рішеннях ЄСПЛ зазначено, що небезпека переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Отже, наведені фактичні обставини цього кримінального провадження та особисті обставини підозрюваного в сукупності, дають підстави дійти висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування або/та суду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів;

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, що підозрювана ОСОБА_7 може впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваної запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки) ще не допитані, відтак у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою це дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, зможе шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

А тому твердження захисника про неможливість впливу на свідків, слідчий суддя вважає непереконливим.

На думку слідчого судді, ризик перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином прокурор не довів.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється соціальні зв`язки підозрюваної, вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання, а також те, що остання раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільної небезпеки кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_7 слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3328 грн.) 133 120 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

А тому саме такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та не буде завідомо непомірним для неї.

Строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 слід встановити в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 01 квітня 2026 року включно.

Визначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133 120 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У в разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, суду з населеного пункту за місцем проживання;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні.

- невідкладно прибувати за викликами до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.

Ухвала діє по 01 квітня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1