УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 Справа №607/4725/26 Провадження №1-кс/607/1794/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000620 від 12 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000620 від 12 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на належним чином завірені копії договорів про купівлю-продаж електроенергії за «зеленим» тарифом N? 21, 41, 42,43, з ОСОБА_6 , N?3, №2 з ОСОБА_7 , №199, 300 з ОСОБА_8 , (представник ОСОБА_6 ) з додатками щодо електроустановок в межах м. Почаїв, Кременецького району, Тернопільської області на 64 арк.; мобільний телефон директора ТОВ «Тернопільелектропостач» Iphone 17 Pro Max, синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Подане клопотання мотивоване тим, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області за процесуального керівництва прокурорів Тернопільської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000620 від 17.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом організації схем шахрайського заволодіння коштами НЕК «Укренерго», отриманими від продажу надлишків виробленої електроенергії приватними домогосподарствами по «зеленому» тарифу, в умовах військового стану, у великих розмірах.

Встановлено, що з метою шахрайського заволодіння коштами особи, які мають у власності земельні ділянки із житловим будинком, здійснюють їх поділ на дві і більше, а також здійснюють поділ земельних ділянок з подальшим присвоєнням адресних номерів для «формального» віднесення об?єкта до категорії приватного домогосподарства, що надає можливість збільшення отримання завищених виплат за вироблену електроенергію промисловими сонячними електростанціями.

При цьому для забезпечення вчинення злочину залучалися інженери відповідних територіальних підрозділів АТ «Тернопільобленерго», які видавали технічні умови на приєднання до електромереж з недостовірними даними та службові особи ТОВ «Тернопільелектропостач», які укладали окремі договори про купівлю надлишків виробленої електроенергії приватними домогосподарствами по «зеленому» тарифу з промисловими сонячними електростанціями, хоча зазначені сонячні електростанції становили єдиний майновий комплекс.

Під час розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , з метою отримання незаконно завищених виплат від продажу надлишків виробленої електроенергії по «зеленому» тарифу організувала та забезпечила фіктивний поділ належних їй житлових будинків на 17 частин та присвоєння стільки ж поштових адрес у с. Новий Рогівець, Збаразької ОТГ, Тернопільського району, після чого забезпечила укладення з ТОВ «Тернопільелектропостач» окремих договорів на кожне домогосподарство.

Під час проведення 25.02.2025 обшуку на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.01.2026 з приміщення, де здійснює діяльність ТОВ «Тернопільелектропостач» за адресою: м. Тернопіль, вул. Злуки, 2В, вилучено речі та документи, які не було визначено ухвалою слідчого судді, але мають значення в якості доказів у кримінальному провадженні, зокрема: належним чином завірені колії договорів про купівлю-продаж електроенергії за «зеленим» тарифом №21, 41, 42,43, з ОСОБА_6 , №3, №2 з ОСОБА_7 , №199, 300 з ОСОБА_8 , (представник ОСОБА_6 ) з додатками щодо електроустановок в межах м. Почаїв, Кременецького району, Тернопільської області на 64 арк.; мобільний телефон директора ТОВ «Тернопільелектропостач» Iphone 17 Pro Max, синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 .

Вказані документи та мобільний телефон 25.02.2026 визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Ініціатор клопотання зазначає про наявність підстав для накладення арешту на майно вилученого під час обшуку в приміщенні де здійснює діяльність ТОВ «Тернопільелектропостач» за адресою: м. Тернопіль, вул. Злуки, 2В, а саме таке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак з метою їх збереження як речових доказів у даному кримінальному провадженні та необхідністю у проведенні ряду судових експертиз з ними, просить клопотання задовольнити.

У судове засідання не з`явилися представник власника майна ТОВ "Тепропільелектропостач" та власник майна ОСОБА_4 , хоча були повідомлені належним чином про день та час розгляду клопотання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розгляд клопотання слід здійснювати без участі осіб, які не з`явилися.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених у ньому та просив задовольнити, оскільки речі та документи, які просить арештувати, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні та із ними необхідно провести ряд експертиз та інших слідчих дій.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав про те, що його довіритель під час проведення обшуку добровільно надав слідчим свій телефон для огляду, а саме вмісту інформації на ньому, про що в протоколі обшуку не зазначено, більше того вказана процесуальна дія фіксувалася за допомогою технічних засобів, однак такого відео долучено до матеріалів не було. Тому, із матеріалів зібраних органами досудового розслідування, не зрозуміло чи міститься на вилученому телефоні інформація, яка важлива для слідства та має значення для даного кримінального провадження.Відтак, вважає вилучення мобільного телефону Iphone 17 Pro Max належного ОСОБА_4 не законним, оскільки згідно ухвали слідчого судді, дозвіл надавався лише до вмісту інформації на ньому, та на його думку таку інформацію можна було вилучити шляхом копіювання на цифровий носій задля вирішення поставлених завдань. Крім цього зауважив, що мобільний телефон його довірителю необхідний для забезпечення життєдіяльності, підтримання зв`язку та дистанційного керування системами безпеки майна, зокрема автомобіля, тощо. Тому просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на мобільний телефон.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Також у відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних прийшов до висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування у даному кримінальному провадженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області за процесуального керівництва прокурорів Тернопільської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000620 від 17.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2026 року (Справа №607/2253/26) надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні «Тернопільелектропостач» за адресою м. Тернопіль проспект Злуки, 2В, яке належить «Тернопільобленерго», в ході якого 25.02.2026, серед іншого, було вилучено: завірені копії договорів про купівлю-продаж електроенергії за «зеленим» тарифом № 21, 41, 42,43, з ОСОБА_6 , №3, №2 з ОСОБА_7 , №199, 300 з ОСОБА_8 , (представник ОСОБА_6 ) з додатками щодо електроустановок в межах м. Почаїв, Кременецького району, Тернопільської області на 64 арк.; мобільний телефон директора ТОВ «Тернопільелектропостач» Iphone 17 Pro Max, синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 .

У клопотанні прокурора наведено відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, про вчинення вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами та матеріалами.

Як вбачається із клопотання, прокурор просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час санкціонованого обшуку 25.02.2026 в приміщенні «Тернопільелектропостач»,з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій.

25 лютого 2026 року постановою слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 вищевказане майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч.2 ст.170 КПК України.

Правилами ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони місять ознаки, зазначені у частині першій цієї статті.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вилучене під час проведення обшуку майно, належить до категорії майна, що має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, а тому є необхідність у накладені арешту на таке з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, відповідає співвідношенню критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності та завдань кримінального провадження, з огляду на те, що вказані речі та документи можуть бути використані, як доказ для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема задля проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, для встановлення усіх обставин справи.

Крім цього, слідчий суддя вважає безпідставними доводи представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , щодо відмови у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон, оскільки такі не спростовують фактів, що підтверджують відповідність майна критеріям речових доказів.

Крім цього мобільний телефон Iphone 17 Pro Max, синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , було виявлено та вилучено під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді, у якій було прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення речей, що мають значення для досудового розслідування. Слідчий суддя враховує, що наведені в ухвалі про обшук факти підтверджують зв`язок вилучених речей, зокрема мобільного телефону, із обставинами кримінального правопорушення, а отже накладення арешту в даному випадку на засіб стільникового зв`язку є необхідним для запобігання його приховуванню чи знищенню, або ж відчуженню, оскільки такий може містити суттєву інформацію для кримінального провадження. Більше того на думку слідчого судді арешт вказаного майна, забезпечить збереження цифрових доказів та можливість проведення експертних досліджень.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене під час обшуку майно.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000620 від 12 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на вилучене 25.02.2026 під час проведення обшуку майно, а саме: наналежним чином завірені копії договорів про купівлю-продаж електроенергії за «зеленим» тарифом №21, 41, 42,43, з ОСОБА_6 , №3, №2 з ОСОБА_7 , №199, 300 з ОСОБА_8 , (представник ОСОБА_6 ) з додатками щодо електроустановок в межах м. Почаїв, Кременецького району, Тернопільської області на 64 арк.; мобільний телефон директора ТОВ «Тернопільелектропостач» Iphone 17 Pro Max, синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати власникам майна.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1