Справа №133/1486/25
Провадження №1-кс/133/193/26
КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

30.03.2026 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області

ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятин заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід головуючому судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000033 від 02.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 ,

встановив:

У провадженні Козятинського міськрайонного суду перебуває кримінальна справа №133/1486/25 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальног правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України.

У даному проваджен визнаний потерпілим ОСОБА_3 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи, головуючим у даному кримінальному провадженні визначено суддю ОСОБА_4 .

До суду 27.03.2025 через підсистему "Елекронний суд" від потерпілого ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні надійшла заява про відвід судді ОСОБА_4 .

Дану заяву обгрунтовує тим, що відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на спре розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом.

Вважає, що суддя ОСОБА_6 не може брати участь у розгляді даного кримінального провадження та підлягає відводу з огляду на те, що раніше даним суддею розглядалася справа № 133/744/25 про адміністративн правопорушення, де ОСОБА_3 , виступав у процесуальному статусі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (порушника) За результатами розгляду було винесено постанову від 16.02.2026.

Вказана обставина, на думку потерпілого, викликає об`єктивні сумніви у неупередженості та безсторонності судді при розгляді даного кримінального провадження, де він має статус потерпілого. Враховуючи попередній досвід судового розгляду, у судді могла сформуватися певна суб`єктивна думка щодо його особи, що може вплинути на оцінку свідчень та доводів як потерпілого.

Зазначив, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості Практика Європейського суду з прав людини (справа «П`єрсак проти Бельгії», «Де Куббер проти Бельгії») наголошує, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтовані сумніви, повинен бути відведений.

Учасники кримінального провадження, будучи належним чином (в електронний кабінет)повідомленими про час та міце розгляду заяви про відвід головуючому судді в судове засідання не зявились, клопотань не подавали.

Зазначене не є перешкодою для розгляду по суті заяви про відвід судді, оскільки учасники були належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви про відвід.

Дослідивши заяву про відвід, вважаю, що така заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст. 75-81 КПК України.

Стаття 75 КПК України містить вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу.

При цьому, слід зауважити, що розгляд суддею заяви про відвід має на меті встановлення обставин, які б свідчили про неможливість учасника процесу, якому заявлено відвід, приймати участь та реалізувати права та обов`язки, встановленні процесуальним законодавством, проте не пов`язується із розглядом справи по суті.

При розгляді заяви про відвід суддя не досліджує матеріали кримінального провадження, а лише встановлює наявність чи відсутність обставин, що унеможливлюють подальшу участь особи, якій заявлено відвід, в певному судовому процесі.

В даному випадку, обґрунтовуючи заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_4 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000033 від 02.03.2025 ОСОБА_3 посилається на те, що в нього є сумніви щодо неупередженості судді та його об`єктивності, оскільки на його думку, раніше даним суддею розглядалася справа № 133/744/25 про адміністративн правопорушення, де він виступав у процесуальному статусі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (порушника).

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Тобто неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, який відповідно до ч.5 ст.80 КПК повинен бути вмотивованим.

При цьому, згідно з ч.4 ст.80 КПК заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Слід зазначити, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, водночас, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості існує необхідність доведення стороною наявності відповідних суб`єктивних та об`єктивних критеріїв.

Також згідно із ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

В п.66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) ЄСПЛ зазначив, що «безсторонність, в сенсі п.1 ст.6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Аналогічна правова позиція закріплена також в п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п.28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

В п.105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

При цьому, сама по собі заява про відвід не є безумовною підставою для відсторонення складу суду від участі у кримінальному провадженні. Позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, адже визначальним фактором є можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (п. 44 рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії»).

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, доки на підставі доказів не буде встановлена наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Слід враховувати, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, адже відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Дана заява ґрунтується на суб`єктивних переконаннях заявника, що не може слугувати підставою для відводу.

Крім того, судом встановлено, що у кримінальному провадженні №0000033 від 02.03.2025 вже здійснюється судовий розгляд, а обставина, що стала підставою для відводу, була відома заявнику до стадії судового розгляду, тобто з порушенням визначених КПК України строків.

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що в обґрунтування своєї заяви про відвід судді заявник не навів належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені нормами КПК України, будь-які обставини, які б свідчили про заінтересованість, упередженість чи необ`єктивність судді, його безсторонність, при розгляді даного кримінального провадження, що відповідно до вимог ст. 75, 76 КПК України є підставами для відводу - відсутні.

Відтак, оскільки судом не встановлено та заявником не наведено жодних підстав, передбачених ст. 75, 76 КПК України, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід головуючому судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000033 від 02.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_7