Справа № 138/3460/25
Провадження № 1-кп/139/42/25
У Х В А Л А

16 березня 2026 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_10 ,

розглядаючи у закритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 156, ч.ч. 1-4 ст. 301-1 КК України та ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 301-1 КК України,

у с т а н о в и в:

Вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області з 22 грудня 2025 року. На підставі ухвали суду від 12 січня 2026 року (а.с. 43-44 в т. 2) завершено підготовку справи до судового розгляду та розпочато процедуру судового розгляду.

У судовому засіданні 16 березня 2026 року перед дослідженням доказів сторони обвинувачення захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 заявив відвід прокурору Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 (а.с. 215-216 в т. 2). В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 376 КПК України було складено та оголошено лише резолютивну частину ухвали, якою було відмовлено в задоволенні такої заяви про відвід.

Після цього прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про визнання безпричинною неявку захисника адвоката ОСОБА_8 в судове засідання 23 лютого 2026 року та попередження його про відповідальність, встановлену законом.

Судом на місці було постановлено ухвалу про відмову в задоволенні такого клопотання, але адвоката ОСОБА_8 було попереджено про те, що відповідно до приписів ч. 6 ст. 336 КПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку тощо несе учасник кримінального провадження, який подав відповідне клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 після вирішення клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 заявив йому відвід (усно). Відвід мотивований тим, що він вбачає у клопотанні прокурора ОСОБА_4 про визнання безпричинною його неявку в судове засідання 23 лютого 2026 року помсту за заявлене ним у цьому судовому засіданні клопотання про відвід процесуальному прокурору ОСОБА_5 . Вважає, що таким чином є передбачені п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав заявлений захисником відвід.

Прокурор ОСОБА_5 з приводу заявленого колезі відводу висловила позицію, що прокурор ОСОБА_4 діяв у межах повноважень та процесуальних прав, заявляючи своє клопотання, а тому відсутні обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Просила відмовити в задоволенні відводу.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 вирішення відводу поклали на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов до наступних висновків:

Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені під час судового провадження до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 стверджує, що про підстави відводу стороні захисту стало відомо уже під час судового розгляду у цьому судовому засіданні 16 березня 2026 року, а тому він одразу його заявив.

Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим. Тобто заява про відвід має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість прокурора та повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Підстави для відводу прокурора визначені ст. 77 КПК України. Так, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Враховуючи доводи заявника, висловлені в усній заяві про відвід, ним визначено правову підставу для відводу прокурору, наведену в п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, - існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування й в судовому провадженні (ст. 36 КПК), що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпеченню законності (ст. 9 КПК України).

Існування неупередженості повинно встановлюватися на підставі суб`єктивного критерію, який має визначатися на підставі особистих переконань та поведінки конкретного прокурора у конкретній справі - тобто, прокурор не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у прокурора достатні гарантії для того, щоб виключити будь-яку зацікавленість, що може бути перевірена.

Підставами для відводу не можуть бути припущення захисника обвинуваченого, щодо упередженості прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні та підтримує обвинувачення в суді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема в рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Білуха проти України», особиста безсторонність та неупередженість особи, яка виконує функції держави, презумується, поки не надано доказів протилежного. Доказами протилежного є переконливі факти порушення безсторонності, тобто факти, які дають підстави для обґрунтованого побоювання прийняття упередженого рішення.

У цій справі судом не встановлено ні об`єктивного, ні суб`єктивного критерію існування неупередженості прокурора ОСОБА_4 .

Так п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладаються функції підтримання державного обвинувачення в суді. Прокурор підтримує державне обвинувачення в судовому провадженні щодо кримінальних правопорушень, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України (ст. 22 Закону України «Про прокуратуру»). Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 1 ст. 36 КПК України). Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема, підтримувати державне обвинувачення в суді (п. 15 ч. 2 ст. 36 КПК України).

Виходячи з положень ст. 350 КПК України учасники судового провадження мають право заявляти клопотання.

Учасники кримінального провадження, згідно п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України, це, зокрема, сторони кримінального провадження. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, стороною кримінального провадження з боку обвинувачення є, зокрема, прокурор.

Таким чином, процесуальний прокурор ОСОБА_4 , здійснюючи свої повноваження сторони обвинувачення під час судового розгляду цього кримінального провадження мав право заявляти будь-які клопотання на власний розсуд і на будь-якому етапі судового розгляду.

Суд не вбачає в заявленому ним (прокурором) клопотанні про визнання безпричинною неявки адвоката в судове засідання прояву упередженості. Зокрема, саме за клопотанням прокурора ОСОБА_4 ухвалою суду від 23 лютого 2026 року, постановленою на місці, було зобов`язано адвоката ОСОБА_8 надати суду докази поважності неможливості підключення до відеоконференції. Вважаючи подані стороною захисту документи недостатніми для підтвердження поважності неможливості підключення до ВКЗ, прокурор висловив позицію про необхідність застосування певних процесуальних процедур, що узгоджується з його правами сторони кримінального провадження.

Суд переконаний, що позиція під час здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні не може вважатися упередженістю та, відповідно, слугувати підставою для його відводу, оскільки зумовлена процесуальним статусом та процесуальними повноваженнями прокурора, визначеними ст. 36 КПК України.

Незгода сторони кримінального провадження з процесуальними діями прокурора за умови відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про їх упередженість до будь-кого зі сторін провадження, не є підставою для його відводу. За наведених обставин, посилання сторони захисту у заяві про відвід на п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України не є доречними та відхиляється судом.

Керуючись ст.ст. 77, 81 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити захиснику обвинуваченого ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_8 в задоволенні заяви про відвід прокурору Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000093.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення у справі.

Ухвала, яка не може бути оскаржена, в силу вимог ч. 5 ст. 532 КПК України, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено в судовому засіданні 18 березня 2026 року.

Головуюча - суддя ___________________ ОСОБА_12

Суддя ___________________ ОСОБА_13

Суддя ___________________ ОСОБА_14