Справа № 626/975/26
Провадження № 1-кс/626/386/2026
У Х В А Л А

про арешт майна

25 березня 2026 року м.Берестин (Красноград)

Слідчий суддя Берестинського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 000253 від 23.03.2026 року, за ч.4 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна, яке тимчасово було вилучено під час огляду 23.03.2026 року.

В обґрунтування клопотання, прокурор зазначає, що 22.03.2026 року приблизно о 23:05 год., перебуваючи у громадському місці за адресою: м. Берестин, вул. Дмитра Лінського, 84, поблизу адміністративної будівлі Берестинського РВП ГУНП в Харківській області, ОСОБА_4 , діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та поведінки в суспільстві, вчинила грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Зокрема, вказана особа, застосовуючи піротехнічний пристрій, здійснила його підрив у безпосередній близькості до адміністративної будівлі.

Відповідні відомості згідно з чинним кримінальним процесуальним законодавством України 23.03.2026 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 за попередньою правовою кваліфікацією ч.4 ст. 296 КК України.

В ході затримання ОСОБА_4 в порядку статті 208 КПК України у останнього було вилучено мобільний телефон ТМ «Galaxy A33 5G» (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ), в якому знаходиться сім карта мобільного оператора ВФ «Україна».

Враховуючи, що мобільний телефон ТМ «Galaxy A33 5G» (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ), в якому знаходиться сім карта мобільного оператора ВФ «Україна» у кримінальному провадженні визнано речовим доказом та даний речовий доказ має на собі сліди вчиненого злочину, сторона обвинувачення вважає, що необхідно накласти на неї арешт для подальшого призначення та проведення відповідних судових експертиз, процесуальних та слідчих дій та заборонити вчинення дій направлених на її відчуження та користування.

У зв`язку із тим, що вилучені документи можуть містити в собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, 23.03.2026 винесено постанову про визнання речових доказів.

Вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки на них могли відобразитись сліди вчиненого злочину та вони будуть використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя розглянувши вказане клопотання, дослідивши надані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого про арешт майна, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використанні як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ст.170 КПК України слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права па відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає: спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відповідно до ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Окрім вказаного, відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.98 КПК України, є речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, а саме знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз.1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказані речі підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 98, 167, 170, 171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке перелічено в клопотанні слідчого, оскільки при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що вони можуть містити відомості про обставини вчинення злочину, тобто відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167, ст.98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 000253 від 23.03.2026 року, за ч.4 ст.296 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон ТМ «Galaxy A33 5G» (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ), в якому знаходиться сім карта мобільного оператора ВФ «Україна» та заборонити вчинення дій, направлених на передачу, відчуження, користування та/або розпорядженням вилученим майном.

Визначити місцем зберігання вищезазначеного речового доказу - камеру зберігання речових доказів Берестинського РВП ГУНП в Харківській області, що розташовується за адресою Харківська область, м.Берестин, вул.Дмитра Лінського, буд. 84.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Берестинського районного суду ОСОБА_1