УХВАЛА

13 березня 2026 року

м. Київ

справа № 333/9962/25

провадження № 51 353 впс 26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні подання голови Запорізького апеляційного суду про направлення на розгляд до іншого суду апеляційної інстанції матеріалів провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя

від 20 лютого 2026 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання останнього про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час або особисте зобов`язання,

установив:

Вказане подання надійшло до Верховного Суду для розгляду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Подання мотивоване тим, що у Запорізькому апеляційному суді неможливо утворити склад суду для розгляду апеляційної скарги обвинуваченого, а тому

голова просить Верховний Суд вирішити питання про направлення справи

на розгляд до іншого суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів (далі Суд), заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого, вивчивши матеріали клопотання, дійшла висновку про таке.

За правилами ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Положеннями ч. 1 ст. 76 КПК визначено, що суддя, який брав участь

у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Як убачається з матеріалів подання, вказане провадження надійшло на розгляд до Запорізького апеляційного суду, однак згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу справи між суддями апеляційного суду

від 04 березня 2026 року, визначення колегії суддів для розгляду апеляційної скарги не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів.

Так, до складу судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду входять троє суддів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та

ОСОБА_8 яких виключено з автоматизованого розподілу справи, оскільки вони брали участь у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування (ухвали від 28 серпня та 30 жовтня 2025 року).

Таким чином, у судовій палаті з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду не залишилося суддів, які можуть брати участь у цьому провадженні, а відтак і немає можливості визначити суддю-доповідача

з числа суддів цієї палати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається

на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів)

чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.

З урахуванням наведеного, Суд вважає необхідним подання задовольнити та передати кримінальне провадження на розгляд до найбільш територіально наближеного Дніпровського апеляційного суду.

Керуючись статтями 34, 376, 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Подання голови Запорізького апеляційного суду задовольнити.

Матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2026 року передати на розгляд із Запорізького апеляційного суду до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3