УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/2800/26

Провадження №1-кс/712/1254/26

04 березня 2026 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області капітан юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000211 від 08.10.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 436-2КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області капітан юстиції ОСОБА_6 з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № № 0000211 від 08.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання мотивує тим, що 24.02.2022 о 04 год 30 хв президент рф володимир путін оголосив початок так званої «спеціальної військової операції» проти України з метою проведення «демілітаризації та денацифікації України». Із вказаного часу зс рф, діючи з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, застосовують засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, вчиняють військову агресію відносно народу України, безпосередні акти насильства щодо цивільного населення поєднані з вбивствами цивільних осіб з метою його тероризування, а також здійснюють обстріли об`єктів військової та критичної інфраструктури, чим

Того ж дня, тобто 24.02.2022 представники зс рф та російських спецслужб на території рф, використовуючи засоби масової інформації, соціальні мережі та інтернет-месенджери, через українофобів та прихильників військового вторгнення зс рф на територію України розпочали активний збір інформації про місця постійної дислокації підрозділів Збройних Сил України (далі - ЗСУ), Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також їх укомплектованість, обороноздатність та передислокацію, з метою їх подальшого знищення та реалізації вказаної підривної діяльності проти України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , у липні 2025 року, у вечірній час доби (більш точний час досудовим слідством не встановлено), перебуваючи поблизу акваторії річки Дніпро, неподалік від будинку № 25 по вулиці Козацькій у місті Черкаси, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, за допомогою невстановленого пристрою здійснив відеофіксацію засобів протиповітряної оборони, а саме - мобільної вогневої групи ЗСУ, та з використанням месенджеру «Telegram»поширив інформацію про розташування ЗСУ, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом ЗСУ, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Зокрема, 25 липня 2025 року о 23 год 21 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці у м. Черкаси, за допомогою власного мобільного телефону, використовуючи месенджер «Telegram», що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_1 , у листуванні з абонентом «ПётрОдноклассник» (НОМЕР_3), поширив останньому відеозапис із зображенням мобільної вогневої групи ЗСУ на фоні житлових будинків та споруд, чим надав можливість ідентифікувати розташування підрозділів ЗСУ у цей день у м. Черкаси.

Окрім того, 26 липня 2025 року о 02 год 27 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці у м. Черкаси, за допомогою власного мобільного телефону, використовуючи месенджер «Telegram», що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_1 , у листуванні з абонентом « ОСОБА_7 » (ID НОМЕР_4), поширив останньому відеозапис із зображенням мобільної вогневої групи ЗСУ на фоні житлових будинків та споруд, чим надав можливість ідентифікувати розташування підрозділів ЗСУ у цей день у м. Черкаси.

Також, 26 липня 2025 року о 13 год 38 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці у м. Черкаси, за допомогою власного мобільного телефону, використовуючи месенджер «Telegram», що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_1 , у листуванні з абонентом « ОСОБА_8 » (НОМЕР_5), поширив останньому відеозапис із зображенням мобільної вогневої групи ЗСУ на фоні житлових будинків та споруд, та надіслав повідомлення 26 липня 2025 року об 13 год 39 хв: «этахрень в ста метрах от жилого дома», чим надав можливість ідентифікувати розташування підрозділів ЗСУ у цей день у м. Черкаси.

Крім того, 26 липня 2025 року о 13 год 46 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці у м. Черкаси, за допомогою власного мобільного телефону, використовуючи месенджер «Telegram», що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_1 , у листуванні з абонентом « ОСОБА_9 » (IDНОМЕР_6), поширив останньому відеозапис із зображенням мобільної вогневої групи ЗСУ на фоні житлових будинків та споруд, та у повідомленні зазначив: «этахрень в ста метрах от жилого дома», чим надав можливість ідентифікувати розташування підрозділів ЗСУ у цей день у м. Черкаси.

Також, 26 липня 2025 року о 13 год 48 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці у м. Черкаси, за допомогою власного мобільного телефону, використовуючи месенджер «Telegram», що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_1 , у листуванні з абонентом « ОСОБА_10 » (ID НОМЕР_7), поширив останньому відеозапис із зображенням мобільної вогневої групи ЗСУ на фоні житлових будинків та споруд, та у повідомленні зазначив: «этахрень в ста метрах от жилого дома», чим надав можливість ідентифікувати розташування підрозділів ЗСУ у цей день у м. Черкаси.

Окрім того, 26 липня 2025 року о 13 год 58 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці у м. Черкаси, за допомогою власного мобільного телефону, використовуючи месенджер «Telegram», що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_1 , у листуванні з абонентом « ОСОБА_11 » (IDНОМЕР_8), поширив останньому відеозапис із зображенням мобільної вогневої групи ЗСУ, та надіслав повідомлення: «этахрень в ста метрах от жилого дома», чим надав можливість ідентифікувати розташування підрозділів ЗСУ у цей день у м. Черкаси.

Інформація про розташування ЗСУ в м. Черкаси, яка 25-26 липня 2025 року була передана ОСОБА_4 з використанням месенджеру «Telegram» за вищевказаних обставин, не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом ЗСУ, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, - поширення інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Окрім того, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про факти збройної агресії рф проти України, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці у м. Черкаси, діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням пристрій, 11.02.2025 о 08 год 45 хв, за допомогою інтернет-месенджеру «Telegram», з належного йому акаунта, що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_1 , у листуванні з абонентом «ІНФОРМАЦІЯ_2

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, - глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

09.01.2026 о 10 год. 15 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

10.01.2026 слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб без визначення розміру застави, тобто до 09березня 2026 року.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину, підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового слідства, а саме:

-протокол № 2/4854т від 20.12.2025за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дій відносно ОСОБА_4 ;

-протокол проведення обшуку від 09.01.2026;

-інформація, що міститься у листі-відповіді військової частини НОМЕР_2 №36/15 від 04.01.2026;

-допит свідка ОСОБА_12 від 14.10.2025;

-інші матеріали кримінального провадження у сукупності.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

27.02.2026 постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000211 від 08.10.2025 було продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 09квітня 2026 року.

Строк застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 спливає 09.03.2026, втім завершити розслідування у вказаний термін неможливо, оскільки на сьогоднішній день у кримінальному провадженні:

-не отримано висновок експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи, в зв`язку з значним навантаженням на експертні установи;

-не допитано підозрюваного ОСОБА_4 та не проведено слідчий експеримент на місці події за його участі, в зв`язку з тим, що підозрюваний не узгодив правову позицію із захисником;

-не надано кінцеву правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 та не повідомлено про зміну підозри останньому;

-не проведено судову експертизу звукозапису;

-не розсекречено матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, які стали підставою для організації їх проведення;

-не виконано вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України.

Інформація, яку буде отримано в результаті проведення вищезазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій надасть можливість органу досудового розслідування правильно та повно кваліфікувати злочинні дії ОСОБА_4 і дослідити обставини, які мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Проведення вказаних вище процесуальних дій триває і завершити їх до теперішнього часу не представляється за можливе з об`єктивних причин.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкриміноване кримінальне правопорушення, а також наявність заявлених ризиків визначених пунктами п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилося і на сьогоднішній день вони існують та обґрунтовуються наступним.

На теперішній час є достатні підстави вважати, що ризики зазначені в попередній ухвалі слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси не втратили свою актуальність, адже підозрюваний ОСОБА_4 , знаходячись на волі:

- буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- матиме змогу знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- може вчинити інші злочини чи продовжити вчиняти злочин, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зазначені ризики існують, оскільки:

- сторона обвинувачення володіє вагомими доказами, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів;

- ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років,а тому, усвідомлюючи тяжкість та можливість реального покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, оскільки усвідомлення імовірності встановлення вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчать про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою;

- на сьогоднішній день в Україні Указом Президента України введено та продовжено воєнний стан, в умовах якого вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів набуває особливо небезпечного характеру, оскільки може завдати реальної та значної шкоди обороноздатності України, призвести до загибелі військовослужбовців, які виконують свій службовий обов`язок;

- підозрюваний на даний час офіційно не працює, міцних соціальних зв`язків не має, а тому висока ймовірність виїхати за межі м. Черкаси;

- при вчиненні інкримінованих ОСОБА_13 користувався мобільним телефоном з підключеною глобальною мережею Інтернет та перебуваючи на волі може придбати новий мобільний телефон з можливістю фотозйомки, підключити йогодоглобальної мережі Інтернет та продовжити свою злочинну діяльність, пов`язану з несанкціонованим поширенням інформації про розміщення Збройних Сил України;

- у разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме реальну можливість видалити власний обліковий запис в Інтернет-месенджері «Telegram», з метою знищення доказів вчинення ним злочинів, які йому інкримінуються;

- особисто знайомий із свідком у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_12 , а тому матиме реальну змогу впливати на останнього шляхом вмовлянь, погроз з метою зміни показань або відмови від дачі показань.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, дослідження їх судом.

Враховуючи наявність у даному кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до особистої свободи підозрюваного, а також суспільно-політичну ситуацію на даний час та повномасштабне збройне вторгнення рф на територію України, за умов проведення відповідними силовими підрозділами України бойових дій, направлених на протистояння збройним силам рф, небезпека вчинення підозрюваним вищезазначених дій носить підвищений характер, що в своїй сукупності з іншими характеризуючими ознаками підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

При прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою необхідно враховувати той факт, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненнітяжкого злочину в умовах воєнного стану, під час якогопоширювана ним інформація може завдати реальної шкодиобороноздатності України, та була спрямована на досягнення вказаної мети.

Згідно зі статтею 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Встановлюючи обґрунтованість підозри слід виходити з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила кримінальне правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» зазначив, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Приймаючи до уваги викладене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України просить слідчого суддю задоволити клопотання.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили задовольнити.

Захисник в судовому засіданні про обрати менш суворий або альтернативний запобіжний захід, врахувавши незадовльний стан здоров`я підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 вказував, що має можливість внести заставу, заначав, що має ряд тяжких захворювань і потребує лікування, також заперечував причетність до кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали, заслухавшидумку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення за наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

09.01.2026 о 10 год. 15 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

10.01.2026 слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб без визначення розміру застави, тобто до 09 березня 2026 року.

27.02.2026 р. постановою керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 09.04.2026 р.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується: протоколом допиту свідка від 14.10.2025 р., протоколом за результатами проведення НСРД № 2/4854т від 20.12.2025 р., протоколом обшуку від 09.01.2026, повідомленням про підозру.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо існування ризиків переховуватись від слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інший злочин.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, один з яких є тяжким, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до пвосьми років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого.

Також при визначенні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

Крім того, враховуючи,підозрюваний на даний час офіційно не працює, відповіднодо має офіційних джерел доходів, наявний ризик перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на експертів.

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у забезпеченні розслідування злочину проти волі, честі та гідності особи, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

З урахуванням вищевикладених обставин, беручи до уваги обставини події та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , ступінь суспільної небезпечності, яку несуть в собі протиправні діяння проти основ національної безпеки України в період воєнного стану, враховуючи зміст ризиків, на запобігання якого необхідне застосування запобіжного заходу та особу підозрюваного, тому слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для обрання менш суворого чи альтернативного запобіжного заходу.

Визначаючи, що вказаний вид запобіжного заходу буде виправданим на даному етапі розслідування заходом для забезпечення запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, суд враховує, що дії та поведінка підозрюваного, як вони зазначені у повідомленні про підозру, в контексті обставин життєдіяльності підозрюваного свідчить про недостатність застосування до підозрюваного менш суворих заходів, оскільки такі запобіжні заходи на теперішній час не забезпечать достатніх гарантій належної процесуальної поведінки останнього.

За таких обставин, враховуючи наведений слідчим та прокурором перелік слідчих та інших процесуальних дій, строк тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно продовжитина строк досудового розслідування, тобто до 09.04.2026 року.

Керуючись ст. ст. 132, 176 - 178, 183-184, 194, 196-199, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування по 09.04.2026 року включно без визначення розміру застави з утриманням в Державній установі "Черкаський слідчий ізолятор".

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, його захиснику та прокурору, а також направити для відома та виконання керівнику установи, в якій утримується підозрюваний.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним з моменту вру3чення її копії, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Дата проголошення повного тексту ухвали 05 березня 2026 року