Справа № 357/2258/26
У Х В А Л А

18 лютого 2026 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000275, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

про арешт тимчасово вилученого майна,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000275, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про арешт майна тимчасово вилученого під час огляду місця події 12.02.2026, під час обшуку 13.02.2026 та в ході обшуку затриманої особи 13.02.2026.

Клопотання мотивоване тим, що 12.02.2026 о 14:11 год до чергової частини Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення з органів охорони здоров`я, про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слідами удушення мотузкою та залишками крові на обличчі.

12.02.2026 у період з 15 год. 50 хв. по 19 год. 57 хв. проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено: сумку, черевик, коробку від мобільного телефону «Redmi 9», фрагмент ампули.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_6 є її рідною сестрою, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Людмила є фізичною особою підприємцем, та на «Критому ринку» продавала прикраси з медичного сплаву, покритому сріблом чи золотом. Крім цього, ОСОБА_8 займалась опікуванням пожертвами релігійної організації «Релігійна громада» (місцева церква) Євангельських християн «Отчий дім».

Останній раз свідок спілкувалась з ОСОБА_8 11.02.2026 о 20 год. 34 хв.. В цей час ОСОБА_8 заходила до магазину «Траш». Під час розмови вони домовились з сестрою здзвонитися пізніше. О 00 год. 31 хв. вона їй зателефонувала, однак слухавку ОСОБА_8 не взяла. О 00 год 55 хв., свідок зателефонувала їй ще раз, вона знову не відповідала, відразу зателефонувала на Вайбер, виклик йшов, але трубку вона не взяла. Після цього свідок написала їй повідомлення, адже хвилювалась за сестру. Перше повідомлення було доставлене, а останнє не відправилось. О 01 год. 27 хв. вона зателефонувала сестрі ще раз, телефон був вже вимкнений. Свідку стало відомо 11.02.2026 ОСОБА_9 (товариш сина) мав принести особисті речі, які залишились на пилорамі. Знає, що ОСОБА_10 часто приходив до них додому, знав чим ОСОБА_8 займається, а саме продає медичне золото та є бухгалтером в церкві

13.02.2026 в період часу з 03 год. 45 хв. по 04 год. 33 хв. проведено обшук на підставі постанови старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 від 12.02.2026 на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . В ході обшуку виявлено гр-на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який видав: грошові кошти в розмірі 610 грн., паперовими купюрами, 93 грн. 50 коп. - копійками, банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , «РайфайзенБанк» № НОМЕР_2 , чохол від ключів; ювелірний виріб з металу ланцюжок з камінцем, в поліетиленовому пакетику, павербанк марки «ACL» модель PW-09, мобільний телефон марки «Redmi» IMEI-1: НОМЕР_3 , IMEI-2: НОМЕР_4 s/n: НОМЕР_5 . В господарському приміщенні на території домоволодіння виявлено рюкзак чорного кольору, з написом «SPORTBAG». З рюкзаку вилучено: коробка з під мобільного телефону «Redmi 7A» з ювелірними виробами в середині, 10 ювелірних виробів в пакетиках (кожен окремо), манікюрний набор в чохлі, блокнот з рукописними написами, 2 зарядні пристрої (блочки), браслет, наручний годинник марки «SEKONDA», ключ.

Під час обшуку ОСОБА_4 повідомив, що видані ним речі він викрав в квартирі ОСОБА_8 , матерії його товариша, яку перед чим задушив мотузкою, а за даною адресою він переховувався від працівників поліції.

13.02.2026 в період часу з 07 год. 55 хв. по 08 год. 39 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за підозрою у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та у порядку ч. 7 ст. 223 та ст. 236 КПК України проведено обшук затриманої особи ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено: прикраси з металу жовтого кольору у вигляді браслету, ланцюжка та пари сережок, мобільний телефон «Ulefone» синього кольору в чохлі прозорого кольору, куртку темного кольору, кофту темного кольору, футболку, спортивні штани та кросівки чорного кольору.

13.02.2026 постановою слідчого вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Виходячи з того, що було виявлено та вилучено предмети, які можуть містити відомості, які були використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищевказане майно.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до вищенаведеного тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметом та доказом вказаного кримінального правопорушення пов`язаного з вбивством з корисливих мотивів, а також для встановлення відомостей, що міститься у вище зазначених речах та предметах шляхом проведення судових товарознавчих експертиз, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт тичасово вилученого майна із накладенням заборони користуватися та розпоряджатися ним та з наданням дозволу його використовувати у разі необхідності для проведення судових експертиз та слідчих (розшукових) дій.

Позиції учасників провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував.

Захисник підозрюваного при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Встановлені обставини, мотиви та оцінка слідчого судді.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані копії документів, вважаю, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні майно було вилучено в ході огляду місця події 12.02.2026 та в ході проведення обшуку 13.02.2026, а клопотання про накладення арешту на майно було скеровано до суду поштовим зв`язком 13.02.2026. Тобто прокурором дотримано вимог ч. 5 ст. 171 КПК України щодо подачі клопотання не пізніше наступного робочого дня та не пізніше 48 годин після вилучення майна.

У відповідності до п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно, що підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна, може здійснюватись під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За викладеного, майно вилучене під час огляду приміщення та санкціонованого обшуку вважається тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000275, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12.02.2026 у період з 15 год. 50 хв. по 19 год. 57 хв. проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено: сумку, черевик, коробку від мобільного телефону «Redmi 9», фрагмент ампули, які належать потерпілій ОСОБА_6 .

13.02.2026 в період часу з 03 год. 45 хв. по 04 год. 33 хв. проведено невідкладний обшук на підставі постанови старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 від 12.02.2026 на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . В ході обшуку виявлено гр-на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який видав: грошові кошти в розмірі 610 грн., паперовими купюрами, 93 грн. 50 коп. - копійками, банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , «РайфайзенБанк» № НОМЕР_2 , чохол від ключів; ювелірний виріб з металу ланцюжок з камінцем, в поліетиленовому пакетику, павербанк марки «ACL» модель PW-09, мобільний телефон марки «Redmi» IMEI-1: НОМЕР_3 , IMEI-2: НОМЕР_4 s/n: НОМЕР_5 . В господарському приміщенні на території домоволодіння виявлено рюкзак чорного кольору, з написом «SPORTBAG». З рюкзаку вилучено: коробка з під мобільного телефону «Redmi 7A» з ювелірними виробами в середині, 10 ювелірних виробів в пакетиках (кожен окремо), манікюрний набор в чохлі, блокнот з рукописними написами, 2 зарядні пристрої (блочки), браслет, наручний годинник марки «SEKONDA», ключ.

Невідкладний обшук приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , проведений слідчим 13.02.2026 був узаконений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2026.

13.02.2026 в ході затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України під час його особистого обшуку виявлено та вилучено: прикраси з металу жовтого кольору у вигляді браслету, ланцюжка та пари сережок, мобільний телефон «Ulefone» синього кольору в чохлі прозорого кольору, куртку темного кольору, кофту темного кольору, футболку, спортивні штани та кросівки чорного кольору.

Постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 13.02.2026 тимчасово вилучене під час огляду місця події та обшуку майно визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Отже у слідчого судді існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами у справі, а саме містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є речами, набутими кримінально протиправним шляхом.

Отже, під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на тимчасово вилучене майно є збереження речових доказів з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, а також необхідність проведення судових експертиз з метою пошуку та закріплення доказів щодо обставин скоєного кримінального правопорушення.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Обмеження прав власника щодо належного йому майна можуть мати місце у зв`язку з тим, що відповідні речі містять відомості, які мають значення для кримінального провадження. Відповідні обмеження мають бути розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, як арешт майна з метою збереження речових доказів, адже арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на майно.

Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що утримання органом досудового розслідування речей, правомірно належних особі на праві приватної власності, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження. Тому після проведення з вилученими речами всіх необхідних процесуальних дій (експертних досліджень) і належної процесуальної фіксації виявленої доказової інформації, такі речі як найшвидше мають бути повернуті власнику. Так, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.

Водночас, Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на орган досудового розслідування обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає виправданим подальше утримання вилученого майна, враховуючи необхідність проведення експертиз, повного огляду, аналізу для забезпечення можливості їх подальшого використання в якості доказів під час судового розгляду.

Слідчий суддя переконаний, що тимчасові обмеження, яких наразі зазнають власники майна, є незначними. Тому арешт цього майна не призведе надмірних обмежень. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не надано та слідчим суддею не встановлено. Натомість, незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, зокрема до приховування майна шляхом неодноразового відчуження на користь третіх осіб.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати тимчасово вилучене майно є доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним, пропорційним і співмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету, а також не призведе до надмірного тягаря для власника. На цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів та на даному етапі кримінального провадження не порушується справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Таким чином, клопотання прокурора клопотання слід задовольнити .

Слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 98, 100, 167, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000275, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про арешт тимчасово вилученого майна.

Накласти арешт на виявлене та тимчасово вилучене 12.02.2026 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , майно,із позбавленням права розпоряджатися та користуватися ним, а саме:

сумку, черевик, коробку від мобільного телефону «Redmi 9», фрагмент ампули, які належать потерпілій ОСОБА_6 .

Накласти арешт на виявлене та тимчасово вилучене 13.02.2026 в ході проведення невідкладного обшуку на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , майно, із позбавленням права розпоряджатися та користуватися ним, а саме:

грошові кошти в розмірі 610 грн., паперовими купюрами, 93 грн. 50 коп. - копійками, банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , «РайфайзенБанк» № НОМЕР_2 , чохол від ключів; ювелірний виріб з металу ланцюжок з камінцем, в поліетиленовому пакетику, павербанк марки «ACL» модель PW-09, мобільний телефон марки «Redmi» IMEI-1: НОМЕР_3 , IMEI-2: НОМЕР_4 s/n: НОМЕР_5 ; рюкзак чорного кольору, з написом «SPORTBAG» із вмістом: коробки з під мобільного телефону «Redmi 7A» з ювелірними виробами в середині, 10 ювелірних виробів в пакетиках (кожен окремо), манікюрний набор в чохлі, блокнот з рукописними написами, 2 зарядні пристрої (блочки), браслет, наручний годинник марки «SEKONDA», ключ, які належать потерпілій ОСОБА_6 .

Накласти арешт на тимчасово вилучене 13.02.2026 в ході затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час його особистого обшуку, майно із позбавленням права розпоряджатися та користуватися ним, а саме:

прикраси з металу жовтого кольору у вигляді браслету, ланцюжка та пари сережок, мобільний телефон «Ulefone» синього кольору в чохлі прозорого кольору, куртку темного кольору, кофту темного кольору, футболку, спортивні штани та кросівки чорного кольору.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження, дозволити використовувати зазначене майно.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_12