Справа № 401/542/26
Провадження № 1-кс/401/317/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 р. м. Світловодськ

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області:

- ОСОБА_1 ,

за участю: - секретаря - ОСОБА_2 ,

- прокурор - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, в рамках досудового розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесено 27 лютого 2026 року до ЄРДР за № 0000149 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене 08 травня 2026 року в період з 06 год. 54 хв. по 08 год. 11 хв., за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 27 лютого 2026 року приблизно о 13 год. 55 хв., троє невстановлених осіб, перебуваючи на км 185+950м автодороги «Канів-Кременчук» між с. Подорожнє та м. Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області, умисно нанесли удари молотком в область голови, грудної клітки та ніг ОСОБА_5 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 10 ребра праворуч, закритого перелому середньої третини правої малогомілкової кістки та саден голови.

27 лютого 2026 року за даним фактом розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000149, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

08 травня 2026 року на підставі ухвали слідчого судді Світловодського міськрайонного суду від 16 квітня 2026 року, справа № 401/542/26, провадження № 1-кс/401/254/26 в період з 06 год. 54 хв. по 08 год. 11 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 , та на даний час фактично користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході проведення обшуку виявлено та вилучено:

-зубну щітку чорного кольору;

-мобільний телефон у корпусі сірого кольору із написом «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_1 , модель А1586 із захисним чохлом чорного кольору;

-мобільний телефон у корпусі рожевого та білого кольору із написом на корпусі «Iphone» модель А1660, ІЕ579 С- НОМЕР_2 .

Вказані речі вилучено та визнано речовими доказами з метою фіксації відомостей та фактичних даних про обставини вчинення кримінального правопорушення, які матимуть доказове значення по справі.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10 березня 2026 року № 467503499 квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 .

Згідно із листом від 11 березня 2026 року № 2439/01-26, виданої Автозаводською районною адміністрацією Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_7 проживає у квартирі АДРЕСА_2 .

Вищевказане тимчасово вилучене майно використовувалося для вчинення кримінального правопорушення, і згідно пункту 1 частини 2 статті 167 КПК України вказане майно слід розцінювати як використані засоби вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок наведених обставин, а саме того, що вищевказане майно, використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, з метою забезпечення зберігання вказаного майна, виникла необхідність у накладенні арешту на нього, із забороною на його використання, розпорядження та відчуження, оскільки це може призвести до зникнення, втрати, пошкодження цього майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному та всебічному досудовому розслідуванню кримінального провадження.

Таким чином, з метою виконання завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України), що полягає у захисті суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на вищеперераховане майно, оскільки вказане майно є беззаперечним доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та має важливе доказове значення для даного кримінального провадження.

Внаслідок наведених обставин, а саме того, що вищевказане майно, використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, з метою забезпечення зберігання вказаного майна, виникла необхідність у накладенні арешту на нього, із забороною на його використання, розпорядження, оскільки це може призвести до зникнення, втрати, пошкодження цього майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному та всебічному досудовому розслідуванню кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування розпочате кримінальне провадження № 0000149 від 27 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачено ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що тимчасово вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є предметами вчинення злочину та такими, що могли зберегти на собі сліди вчинення злочину, з метою забезпечення зберігання вказаного майна, та проведення подальших експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на нього, із забороною на його використання, розпорядження, оскільки це може призвести до зникнення, втрати, пошкодження цього майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК України).

За правилами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За наведених вище обставин слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Існують ризики того, що у разі ненакладення арешту можливо відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування.

Вимоги клопотання на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Керуючись: ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 175, 309, 310, 369-372, 392, 393, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 08 травня 2026 року в період з 06 год. 54 хв. по 08 год. 11 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , з метою фіксації відомостей та фактичних даних про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме:

- зубну щітку чорного кольору;

- мобільний телефон у корпусі сірого кольору із написом «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_1 , модель А1586 із захисним чохлом чорного кольору;

- мобільний телефон у корпусі рожевого та білого кольору із написом на корпусі «Iphone» модель А1660, ІЕ579 С-Е 3085А.

Ухвала суду про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру обтяжень рухомого майна, згідно п. 5 ч. 1 ст. 37; ст. ст. 38, 39 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"; утримання вказаного майна на зберіганні, забезпечивши його схоронність.

Копію ухвали направити: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , слідчому та прокурору.

На ухвалу суду протягом 5 днів, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1