Єдиний унікальний № 946/1835/26
Провадження № 1-кп/946/342/26
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

20 березня 2026 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

провівши в місті Ізмаїл Одеської області в залі суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 березня 2026 року за № 0000176, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Озерне Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду 17 березня 2026 року надійшов обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України. Ухвалою від 18 березня 2026 року було призначено підготовче судове засідання, в якому підлягають вирішенню ряд питань відповідно до вимог ст. 314 315 КПК України.

Прокурор, обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні висловили думки про можливість призначення судового розгляду.

Від прокурора надійшло клопотання про здійснення судового виклику в судове засідання для допиту обвинуваченого.

Враховуючи, що кримінальне провадження підсудне Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області, судом не встановлені підстави для закриття кримінального провадження, або для його зупинення, також не вбачається підстав для повернення обвинувального акта прокурору, суд заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку про призначення судового розгляду, який необхідно здійснювати за участю осіб, про виклик яких заявив клопотання прокурор.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, суд роз`яснив обвинуваченому право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів. Клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів від обвинуваченого не надійшло.

Крім того, від прокурора ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 із клопотанням прокурора не погодились, вважають що ризики, на які посилається прокурор не існують, вважають, що достатньо буде обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні 02 жовтня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України. 03 жовтня 2025 року ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 30 листопада 2025 року, який в подальшому ухвалами Пересипського районного суду міста Одеси від 27 листопада 2025 року та 23 січня 2026 року був продовжений до 23 березня 2026 року.

За змістом ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень наведеної ч. 3 ст. 315 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме покарання у виді до 12 років позбавлення волі; вік та стан здоров`я обвинуваченого (28 років, стан здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи. У зв`язку з викладеним, на думку суду, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, він може ухилитися від суду. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, стосовно обвинуваченого.

Крім того, враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК України, не допитані свідки, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, з урахуванням вказаних положень національного кримінального процесуального законодавства, факт допиту потерпілого та свідків під час досудового розслідування не може бути підставою для висновку, що на стадії судового провадження цей ризик не може бути актуальним. Більше того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , а також того, що йому відомі відомості про свідків, він, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на них шляхом умовлянь та погроз з метою схилити їх до зміни своїх показань під час судового розгляду, а також спробувати знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Тому суд також погоджується з тим, що продовжують існувати і ризики, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинуваченого.

Також, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, суд погоджується, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно обвинуваченого, а саме можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не розпочатий, свідки ще не допитані, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, - до 18 травня 2026 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абзацу 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 258 КК України, суд, відповідно до абзацу 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, не вважає за доцільне визначати останньому заставу.

Від учасників судового провадження інших клопотань, зокрема, про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, про колегіальний розгляд справи не надійшло.

Керуючись ст. 314-316, 369-372, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України, в залі судових засідань Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за адресою: місто Ізмаїл Одеської області, вулиця Клушина, 2, на 14 квітня 2026 року на 14 годину.

Судовий розгляд здійснювати одноособово у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, яких викликати в судове засідання.

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 травня 2026 року, без визначення розміру застави.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування, залишити без змін.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. В інший частині ухвала оскарженню не підлягає

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , а також направити до Державної Установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання.

Повідомити учасникам кримінального провадження, що Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області застосовуються Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28 лютого 2020 року, та з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

Повний текст ухвали проголошено 24 березня 2026 року об 11 годині.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1