УХВАЛА

про залишення скарги без руху

09 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 944/2231/25

провадження № 51-2838 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши вимогу/скаргу (повідомлення про злочин), яка по суті є касаційною скаргою ОСОБА_4 на судові рішення стосовно нього,

установив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла вимога/скарга (повідомлення про злочин) ОСОБА_4 від 25 січня 2026 року, яка по суті є черговою касаційною скаргою останнього.

Зі змісту мотивувальної частини скарги вбачається, що ОСОБА_4 посилається на вчинення неправомірних дій стосовно нього, а також наводить відповідні обґрунтування незгоди з рішенням Вищого антикорупційного суду (справа № 991/11493/24).

При цьому просить :

- згідно вимог п. п. 1, 5, 6, 7, 9-1, 10 ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) зобов`язати заступника Генерального прокурора виконати вимоги п. 8 ч. 1 ст. 480, п. 4 ч. 1 ст. 481, ст. 483 КПК і ст. ст. 53-53-9, 65-1, 66, 67 Закону України «Про запобігання корупції» та винести ухвалу про зобов`язання повідомити про підозру Генеральному прокурору за невиконання вимог ухвали (справа № 757/55389/24-к) від 02 грудня 2024 року, що призвело до тяжких наслідків по зазначених у скарзі фактах проти інтересів автора і держави. Згідно вимог статей 55, 56 КПК зобов`язати взяти під арешт Генерального прокурора і його спільників на час досудового розслідування;

-згідно вимог пунктів 5, 6 ч. 1 ст. 303 КПК та статей 53, 53-3 ЗУ «Про запобігання корупції» і вимог ухвали (справа № 757/55389/24-к) від 02 грудня 2024 року зобов`язати заступника Генерального прокурора ознайомити автора з правами викривача, потерпілого, надавши захист автору, його рідним і колегам (зазначеним в ході слідства, які також переслідуються). Згідно вимог статей 55, 56 КПК та 53, 53-9 ЗУ «Про запобігання корупції» всі слідчо оперативні, розшукові дії проводити в обов`язковій, особистій присутності автора;

- зобов'язати згідно вимог п. п. 9-1, 10, 21 ст. 303 КПК та статей 53, 53-9, 65-1, 66, 67 ЗУ «Про запобігання корупції» заступника Генерального прокурора дотримуватися розумних строків в ході даного досудового розслідування, та всіх службових осіб, виявлених і зазначених автором на досудовому розслідуванні, повідомити про підозру і взяти під варту на час розслідування;

- згідно вимог ст. 68 ЗУ «Про запобігання корупції» винести окрему ухвалу про призначення нарахування автору мільйон американських доларів (по курсу НБУ за 2026 рік) за кожен день перебування автора в ЛУВП-19 по вині вищезазначених юридичних організацій в яких працюють учасники зазначених правопорушень проти інтересів автора;

- у зв`язку з тим, що подане автором повідомлення про злочин від 08 січня 2026 року в «ОГП» з ЛУВП - 19 було відправлено 14 січня 2026 року, і не зрозуміло коли надійшло в «ОГП», то згідно вимог ст. 304 КУП, а також з урахуванням того, що 25 січня 2026 року це вихідний день, термін подачі даного документа не рахувати порушеним.

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Зокрема, в порушення вимог ст. 427 КПК ОСОБА_4 своє звернення до Суду виклав у формі «вимоги/скарги (повідомлення про злочин)», в той час як процесуальним законом передбачена можливість оскаржити судові рішення в касаційному порядку шляхом подачі саме касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються судові рішення, що оскаржуються, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

Згідно зі статтею 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Проте висунуті ОСОБА_4 вимоги в прохальній частині касаційної скарги не узгоджуються із положеннями вищезазначеної статті, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, та такі процесуальні дії не належать до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень ст. 436 КПК.

При цьому ОСОБА_4 , наводячи доводи щодо рішення у кримінальному провадженні 991/11493/24, не зазначає у чому саме полягають зазначені ним порушення та взагалі не конкретизує вимог щодо цього рішення, чим допустив суперечності та неузгодженість своєї позиції.

Крім того, не наводить обґрунтувань, як зазначені ним доводи та вимоги у касаційній скарзі узгоджуються з положеннями ст. 424 КПК з огляду на те, що предметом перегляду суду касаційної інстанції можуть бути ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Вказане позбавляє суд касаційної інстанції можливості визначитися з предметом оскарження за касаційною скаргою та прийняти остаточне рішення за наслідками її розгляду.

Крім того, відповідно до положень частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, серед іншого, повинні бути наведені обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК.

Відповідно до положень статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Так, у своїй скарзі ОСОБА_4 вказує про порушення його прав, вчинення неправомірних дій щодо нього, проте, всупереч вищезазначеним положенням, не вказує у касаційній скарзі на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущено судом судами при його при їх постановленні, та не зазначає, яким чином вказані порушення перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Частиною 5 ст. 427 КПК передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Однак ОСОБА_4 долучив до касаційної скарги лише копію резолютивної частини оскаржуваної ухвали Вищого антикорупційного суду від 10 жовтня 2024 року.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне встановити ОСОБА_4 строк для усунення недоліків у п`ятнадцять днів з моменту отримання ним ухвали про залишення поданої касаційної скарги без руху.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК.

При повторному зверненні до суду ОСОБА_4 має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.

З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3