Справа № 683/858/26
У Х В А Л А

27 березня 2026 року м. Старокостянтинів

Слідчий суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000107, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 209 КК України,

встановив:

26 березня 2026 року прокурор Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку площею 2,4908 га., із кадастровим номером :02:001:0127, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваної ОСОБА_4 шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного майна, тобто заборонити його продаж, дарування, передачу у власність іншим особам чи будь-яке інше відчуження вказаної земельної ділянки.

Разом із клопотання прокурор Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує повністю та просить задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи обізнаною у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжено, востаннє, що охоплює період вчинення злочину, Указом Президента України від 12.01.2026 № 40/2026 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні із 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.

Так, 18.03.2026 року біля 13 год. 00 хв., ОСОБА_4 розпиваючи алкогольні напої в будинку АДРЕСА_1 у своє знайомої ОСОБА_5 , у спальній кімнаті під подушкою виявила скляну банку, в якій знаходилися грошові кошти, а саме долари США, які вирішила викрасти.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна ОСОБА_4 , 18.03.2026 року біля 13 год. 05 хв., з метою особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 умисно, таємно, шляхом вільного доступу, із скляної банки, яка знаходилася під подушкою викрала кошти, а саме 1800 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ еквівалентно 79109,46 гривень, заподіявши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму, частину яких в подальшому витратила на придбання автомобіля.

Крім того, ОСОБА_4 , достовірно знаючи що набуте нею майно, а саме грошові кошти у сумі 1800 доларів, що згідно з офіційним курсом НБУ еквівалентно 79109,46 гривень, які викрадені нею 18.03.2026 року з будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 повністю одержані злочинним шляхом, скоїла інкриміноване її кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 18.03.2026 року біля 13 год. 30 хв., ОСОБА_4 , маючи при собі частину коштів, раніше повністю одержаних злочинних шляхом, діючи з прямим умислом та метою надання правомірного вигляду володінню коштами та маскування їх злочинного походження, усвідомлюючи що дані грошові кошти одержані нею внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, з метою набуття цивільних прав вчинив двосторонній правочин, а саме уклала усний договір-купівлі продажу із ОСОБА_6 , який отримавши від ОСОБА_4 1100 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ еквівалентно 48344,67 гривень на виконання договору, передав останній на вул. Центральній в с. Красносілка, Старокостянтинівської ОТГ, Хмельницької області автомобіль марки «ЗАЗ», моделі «TF69YO», д.н.з НОМЕР_1 .

Вчинивши даний правочин, ОСОБА_4 легалізувала грошові кошти в розмірі 1100 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ еквівалентно 48344,67 гривень, які остання одержала злочинним шляхом.

24.03.2025 року старшим слідчим СВ відділу поліції № 1 Хмельницького РУП ГУ НП в області ОСОБА_7 за погодженням прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , повідомлено про нову підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 209 КК України.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.03.2026 року, встановлено, що на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована земельна ділянка площею 2,4908 га., із кадастровим номером :02:001:0127.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як зазначає у клопотанні прокурор, метою накладення арешту на майно у даному випадку є забезпечення можливої конфіскації майна як покарання у разі визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 209 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 59 КК України конфіскація майна - це покарання, що полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 209 КК України, санкція за які передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років з конфіскацією майна.

Враховуючи вказане, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 2,4908 га, із кадастровим номером :02:001:0127, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваної ОСОБА_4 шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного майна, тобто заборонити його продаж, дарування, передачу у власність іншим особам чи будь-яке інше відчуження вказаної земельної ділянки.

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково до слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя: