Справа № 135/1649/25
Провадження № 1-кп/135/56/26
УХВАЛА

Іменем України

13.02.2026 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та закриття кримінального провадження №0000137 від 17.01.2025 року на підставі ч. 5 ст. 401 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та закриття кримінального провадження №0000137 від 17.01.2025 року на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

У клопотанні зазначено, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, згідно з п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжений, та по даний час.

ОСОБА_5 призваний на військову службу 27.08.2024 за призовом під час мобілізації.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 06.10.2024 року близько 14 год. 30 хв., самовільно залишив розташування 6 зведеного навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 , що дислокується у АДРЕСА_2 , куди він був відряджений для проведення навчання та ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи у невстановленому місці, до 10.10.2025, коли добровільно прибув до Південного управління ВСП (м.Одеса), чим фактично припинив вчинення ним кримінального правопорушення. За час відсутності у розташуванні військової частини, солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами вказаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про самовільне залишення військової частини не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Вищевказані обставини стали підставою для повідомлення 13.10.2025 ОСОБА_5 про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням, в якому просить звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України, а кримінальне провадження закрити, зазначаючи, що до прокуратури надійшла письмова згода командира військової частини на проходження ОСОБА_5 служби, ОСОБА_5 ю інших злочинів не вчиняв.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, неодноразово викликався до суду належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Зокрема, викликався через командування військової частини, де мав проходити службу.

З огляду на те, що клопотання перебуває у провадженні судді вже тривалий час, приходжу до висновку про необхідність прийняття відповідного процесуального рішення щодо нього.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно з ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до частини 3 ст.285 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до частини третьої статті 288 КПК України розгляд клопотання прокурора здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею.

Підозрюваний ОСОБА_5 , будучи обізнаним про перебування клопотання на розгляді суду, тривалий час жодним чином із судом на зв`язок не виходив, зацікавленості у розгляді даного клопотання не проявляв, про поважні причин своєї неявки до суду не повідомляв.

Неявка підозрюваного ОСОБА_5 перешкоджає суду у з`ясуванні питання, чи дійсно останній розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України та унеможливлює роз`яснення йому положення, що звільнення його від кримінальної відповідальності за таких підстав є нереабілітуючою обставиною та він має безумовне право судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Систематична неявка ОСОБА_5 за викликом до суду ставить під сумнів добровільність його позиції щодо визнання своєї провини, бажання закриття кримінального провадження та повернення до військової служби.

Водночас однією з обов`язкових умов для звільнення підозрюваної особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 401 КК України є щире каяття особи у вчиненому нею злочині, а також бажання продовжувати проходження військової служби.

При цьому, згідно листа командування військової частини НОМЕР_3 від 28.01.2026 за №2309 та доповіді командира військової частини НОМЕР_3 від 19.01.2026 за №1487 вбачається, що ОСОБА_5 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 направлений для подальшого проходження військової служби з військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив розташування ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_3 о 20:10 19.01.2026, на телефонні дзвінки не відповідає, місцезнаходження не встановлене.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_5 на даний час не має бажання продовжувати проходити військову службу у Збройних Силах України, про що свідчить його поведінка, яка виразилась в неодноразових неявках у судове засідання для розгляду клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності, а також наявність інформації про повторне залишення військової частини, що підтверджується доповіддю командира військової частини НОМЕР_3 про самовільне залишення 19.01.2026 ОСОБА_5 військової частини.

Такі дії підозрюваного ОСОБА_5 у своїй сукупності оцінюються судом як небажання останнього підтримати клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття провадження у справі, що фактично вказує на відсутність його згоди на таке звільнення.

Відповідно до положень статті 288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акту до суду.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання та неможливість його задоволення по суті. Відтак, клопотання слід повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284-286, 288, 369-372 КПК України, ч.5 ст.401 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, -відмовити.

Клопотання повернути прокурору для здійснення кримінального провадження №0000137 від 17.01.2025 року в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя