УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року

м. Київ

справа № 205/8182/25

провадження № 51-1092 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвали Новокодацького районного суду міста Дніпра від 04 березня 2026 року та Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2026 року,

встановив:

Із матеріалів провадження за скаргою та копій судових рішень у справі

№ 205/8182/25, які опубліковані в Єдиному реєстрі судових рішень, вбачається, що ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 04 березня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. Цією ж ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на шістдесят діб тобто до 2 травня 2026 року. Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 10 березня 2026 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишив без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Не погодившись з судовими рішеннями, захисник ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою у якій порушує питання про їх скасування.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

За змістом ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвала Новокодацького районного суду міста Дніпра від 04 березня 2026 року касаційному оскарженню не підлягає, а тому не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Щодо ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2026 року, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 422-1 КПК ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Як убачається з матеріалів за скаргою та ухвали місцевого суду, кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 знаходиться на розгляді Новокодацького районного суду міста Дніпра, який ухвалою від 04 березня 2026 року продовжив ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 02 травня 2026 року включно. Дніпровський апеляційний суд, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 , ухвалою від 10 березня 2026 року залишив її без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Отже, з огляду на вимоги ч. 5 ст. 422-1 КПК ухвала Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2026 року оскарженню в касаційному порядку також не підлягає.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвали Новокодацького районного суду міста Дніпра від 04 березня 2026 року та Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2026 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3