Справа № 948/43/26
Номер провадження 1-в/948/25/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2026 с-ще Машівка

Машівський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ),

представника ВК-9 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка заяву засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, який відбуває покарання у державній установі «Машівська виправна колонія (№9), засудженого вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.03.2025 за ч.1 ст. 286-1 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки,

про умовно-дострокове звільнення,

відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України в судовому засіданні 09.02.2026 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали

У С Т А Н О В И В :

26 січня 2026 року до суду надійшла заяву засудженого ОСОБА_5 в якій він просить розглянути питання про його умовно-дострокове звільнення відповідно до ст.81 КК України.

У судовому засіданні засуджений підтримав заяву та просив її задовольнити. В обґрунтування зазначив, що в період відбування покарання він сумлінно працював, має одне заохочення, вину у вчиненому злочині визнає, став на шлях виправлення, а тому заслуговує на умово-дострокове звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з залишенням додаткової міри покарання.

Представник ВК № 9 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви засудженого, посилаючись, що засуджений не довів свого виправлення.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_5 , оскільки останній не довів свого виправлення. Зазначив, що хоча засуджений працює, але має лише одне заохочення, злочин вчинив в стані наркотичного сп`яніння, тобто своєю поведінкою доводить, що він тільки стає на шлях виправлення, а тому на даний час не заслуговує на застосування до нього умовної-дострокового звільнення.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши документи кримінального провадження та особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.03.2025 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки, строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання, стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 2868,00 грн. в рахунок відшкодування процесуальних витрат та вирішено інші питання, що стосувалися розгляду даної справи (а.о.с. 8-11 ч.1).

Згідно розпорядження Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області вказаний вирок набрав законної сили 22.04.2025. (а.о.с. 12 ч.1).

12.05.2025 ОСОБА_5 затримано на підставі вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.03.2025 (а.о.с.1 ч.1, а.о.с. 3-4).

Засіданням Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 16.05.2025 прийнято рішення про направлення засудженого ОСОБА_5 для подальшого відбування покарання із Державної установи «Дніпровської установи виконання покарань (№4)» до Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» (а.о.с. 15 ч.1).

04.06.2025 ОСОБА_5 прибув до державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» (а.о.с.24 ч.2).

У характеристиці на засудженого ОСОБА_5 від 05.02.2026 вказано, що початок строку покарання 12.05.2025, кінець строку покарання 12.05.2026, відбув строк покарання 8 місяців 24 дні позбавлення волі, строк можливого подання на комісію з умовно-дострокового звільнення після відбуття 2/3 строку покарання 20.01.2026.

Крім цього з характеристики вбачається, що ОСОБА_5 за час перебування в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» характеризувався задовільно, невиконання покладних обов`язків та порушень встановлених заборон не допускав, адміністрацією установи не заохочувався, за час відбування покарання в державній установі «Машівська виправна колонія (№9)» характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, в установі працевлаштований робітником майстерні з виготовлення малопомітної перешкоди, залучається без оплати праці до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпеченням колонії продовольством, до праці ставиться сумлінно, врівноважений, виконавчий, здатний мирним шляхом вирішувати конфлікті ситуації, агресивність низька, у спілкуванні ввічливий, у взаємовідносинах із засудженим не конфліктний, у відношенні з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих відносин, виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи, на профілактичних обліках не перебував, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Правопросвітництво», «Подолання наркотичної залежності» та «Підготовка до звільнення», проявляє зацікавленість та активну участь у їх реалізації, має мотивацію змінити своє життя на краще, має позитивні плани на майбутнє, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як низький, вину у скоєному злочині визнає, усвідомлює наслідки вчинення кримінального правопорушення (а.с.12-15).

ОСОБА_5 за час відбування покарання у Машівській ВК (№9) за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, а також дотримання трудового розпорядку та вимог безпеки праці має одне заохочення від 18.11.2025. Стягнень не має. (а.о.с.55-57 ч.2).

Згідно довідки, виданої бухгалтерією Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9») № 40 від 02.02.2026, ОСОБА_5 прибув до установи 04.06.2025 та був працевлаштований з липня по грудень 2025 підсобним працівником та отримував заробітну плату (а.с. 19).

У довідці бухгалтерії державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9») № 465 від 29.12.2025 вказано, що за час перебування в установі виконавчі провадження на здійснення відрахувань із заробітної плати на ОСОБА_5 не надходили (а.о.с. 67 ч.2).

З фотокопії квитанції до платіжної інструкції №2.410059371.1 від 20.11.2025 вбачається, що ОСОБА_5 сплатив 2868,00 грн. за витрати за проведення експертизи по справі №185/16316/23 (а.о.с.60).

Згідно повідомлення начальника Павлоградського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області № 21/20/4037-25/1 від 07.10.2025, ОСОБА_5 після звільнення з установи виконання покарань буде надана можливість проживати за адресою; АДРЕСА_1 (а.о.с 39 ч.2).

20.11.2025 засіданням комісії Машівської виправної колонії №9 було відмовлено в поданні до суду матеріалів на заміну покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 як такому, що особисто відмовився від застосування даної пільги (а.о.с.54 ч.2).

З опитувального аркуша щодо умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_5 вбачається, що керівники частини та служб державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9») висловили думку, що ОСОБА_5 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення (а.о.с.62).

За психологічною характеристикою підготовленою провідним психологом ДУ «Машівська ВК №9» та затвердженою 16.01.2025 начальником відділу соціально-виховної та психологічної роботи засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, у подальшому можливе дотримання ним встановлених норм і правил за умови контролю та зовнішньої регламентації поведінки, повне та самостійне дотримання законослухняної поведінки в умовах дострокового звільнення на даному етапі не може бути достатньо прогнозованим, позитивні зміни в особистісній сфері мають нестійкий характер та потребують подальшого закріплення в умовах відбування покарання, недостатній рівень внутрішньої готовності до самостійного законослухняного життя, у зв`язку з чим, на момент звернення засудження з заявою до суду, застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК на даному етапі недоцільне. (а.о.с.69).

На засіданні комісії Машівської виправної колонії №9 20.01.2025 року прийнято рішення про відмову в поданні до суду матеріалів на умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , як такому, що не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення із залишенням додаткової міри покарання (а.о.с.73 ч.2).

За висновком Машівської ВК № 9 щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 засуджений не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення (а.с. 16-18, а.о.с. 70-72).

З вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.03.2025 вбачається, що ОСОБА_5 вчинив злочин перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, вину визнав повністю, перед потерпілою вибачився, шкоду відшкодував (а.о.с.8-11).

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за кримінальне правопорушення, пов`язане з порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Разом з цим, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, зокрема виконання встановлених законодавством обов`язків громадян України, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягання на права і свободи, честь і гідність інших осіб, ввічливе ставлення до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених є обов`язком засудженого відповідно до ст.9 КВК України.

Частина 2 ст.50 КК України визначає, що покарання має на меті кару та виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Кара - це відновлення соціальної справедливості через обмеження прав і свобод засудженого як відповідь на вчинений злочин. Однією із цілей покарання є також виховання інших членів суспільства, щоб утримати їх від вчинення подібних злочинів.

За вимогами частини 2 ст. ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відбуття певної частини строку призначеного покарання та становлення на шлях виправлення не можуть бути безспірною/безумовною підставою для застосування ст.81 КК України та повинна враховуватися разом з іншими обставинами справи.

З наведеного вбачається, що хоча ОСОБА_5 і став на шлях виправлення, відбув достатній строк для застосування умовно-дострокового звільнення, сумлінно ставився до праці, від роботи не відмовлявся, однак враховуючи те, що останній має лише 1 заохочення, відбуває покарання за вчинення правопорушення в стані наркотичного сп`яніння, приймаючи до уваги, що за висновком Машівської ВК №9 щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_5 не довів своє виправлення, враховуючи, що згідно психологічної характеристики позитивні зміни в особистісній сфері мають нестійкий характер та потребують подальшого закріплення в умовах відбування покарання, суд уважає, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення та в задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено о 15.40 год. 09 лютого 2026 року.

Суддя ОСОБА_1