Справа № 697/1998/25
Номер провадження 1-кп/697/53/2026
У Х В А Л А

Іменем України

про продовження строку тримання під вартою

27 березня 2026 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Каневі Черкаської області клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 1 2025 25 від 01.06.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Канів, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітнії дітей, до категорії осіб, які мають інвалідність не відноситься, депутатом не являється, учасником АТО (ССО) не являється, раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 1 2025 25 від 01.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

25.03.2026 прокурором було подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , строком на 60 днів.

Клопотання обгрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.07.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02.09.2025. У подальшому ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.02.2026 обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою було продовжено до 03.04.2026. Прокурор зазначає, що причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, а саме: документом протоколу огляду місця події від 01.06.2025; документом протоколу огляду трупа від 01.06.2025; показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; документами протоколів слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження. Також зазначає, що у разі визнання ОСОБА_4 винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 03.04.2026 однак на даний час ризики які слугували для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою продовжують існувати у даному кримінальному провадженні, а тому є підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може:переховуватися від суду. Даний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння може спонукати останнього, перебуваючи на волі, ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон тощо) від суду з метою уникнення покарання;також ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схиляти їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань, які б виправдовували обвинуваченого.З огляду на вищевикладене, на думку сторони обвинувачення, жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даних фактичних обставинах не буде ефективним та не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тому на даний час не має підстав для застосування інших запобіжних заходів, як таких, що недостатні для запобігання наявних ризиків та виконання обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження стоків тримання під вартою, просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.Зазначив, що клопотання прокурора є необгрутнованим та заявлене без надання суду жодних доказів на підтвердження вини обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника також зазначив суду, що перебуває під вартою близько 10 місяців і зацікавлений у доведеності своєї невинуватості та просив суд змінити запобіжний на цілодобовий домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилася в матеріалах справи наявна заява потерпілої про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши клопотання прокурора, позицію сторони захисту, врахувавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 03.06.2025 ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому ухвалами суду неодноразово продовжувався, зокремаухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.02.2026 було продовжено обвинуваченому строк тримання під вартою. Строк дії даної ухвали спливає 03.04.2026.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, має врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: відсутність належних гарантій та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду або вчинення іншого кримінального правопорушення.

У зв`язку з чим суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, характер обвинувачення, тяжкість можливого покарання у їх взаємозв`язку, та приходить до висновку, що на даний час продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 передбачені ст. 177 ч.1 КПК України, а саме: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я, за яке передбачене покарання на строк від семи до десяти років позбавлення волі з метою уникнення покарання може ухилятися від суду та незаконно впливати на свідків з метою зміни їхніх показів для уникнення від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту неможливо застосувати до обвинуваченого, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вищевказаним ризикам. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_4 інкримінується кримінальне правопорушення, яке є тяжким злочином, який вчинено проти життя та здоров`я.

Суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вважає, що заявлене клопотання обвинуваченого про заміну запобіжного заходу на більш м`яке, а саме: застосування запобіжного заходу у виді цілодобового або нічного домашнього арешту задоволенню не підлягає, оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів та, враховуючи особисті дані обвинуваченого, суд вважає, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На думку суду, таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В той же час, в кримінальному провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 177-178, 183, 199-200, 331, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, а саме: застосування цілодобового домашнього арешту відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити термін тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25 травня 2026 року включно, про що йому оголосити.

Копію даної ухвали в частині продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 направити на виконання начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» та учасникам кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення через Канівський міськрайонний суд Черкаської області.

Повний текст ухвали проголошено 27.03.2026 о 14:50 годині.

Головуючий ОСОБА_1