Провадження №: 1-кс/752/2777/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 м. Київ

слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001620 від 09.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України на незаконне затримання особи,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва 27.03.2026 надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001620 від 09.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України на незаконне затримання особи.

Вказана скарга передана у провадження слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 - 30.03.2026.

Як вбачається із скарги адвокат просить визнати незаконне затримання особи, у скарзі .

Скаргу мотивовано тим, що у провадженні Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001620 від 09.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

20.02.2026 приблизно об 11:00 на блокпосту 505 «КП Одеське» за адресою: м. Київ, просп. Академіка Глушкова, 139, працівниками поліції було зупинено автомобіль Лексус д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для перевірки документів, у подальшому, працівники поліції повідомили останньому, що його пасажир є військовослужбовцем, який перебуває в СЗЧ та ОСОБА_3 необхідно проїхати до Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві в супроводі працівників поліції для надання пояснень. При цьому, працівник поліції перебував в автомобілі «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 та контролював, щоб ОСОБА_3 їхав саме до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, але по прибуттю до управління жодних пояснень щодо військовослужбовця, який нібито перебував у СЗЧ у ОСОБА_3 , не відбирали, а почали проводити слідчі та процесуальні дії, які не мають жодного відношення до того питання, з приводу якого його було доставлено працівником поліції.

У зв`язку із чим адвокат вважає, що відбулося фактичне затримання його клієнта без належного процесуального оформлення та впродовж часу від зупинки його авто на блокпосту 505 «КП Одеське» по час перебування його у приміщенні Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві (з 11:00 по 12:30) він перебував під контролем правоохоронних органів.

З огляду на зазначене адвокат просить визнати незаконним затримання ОСОБА_3 .

За змістом скарги, як на підставу оскарження дій адвокат посилається на положення ст.ст. 1, 24, 135, 206, 207, 208 КПК України.

Разом із положення ст.ст. 1, 24, 135, 207, 208 КПК України не регулюють порядок оскарження дій органу досудового розслідування.

Положеннями ст. 206 КПК України встановлюють порядок дій слідчого судді у разі виявлення факту тримання особи під вартою без ухвали суду тобто контролю слідчого судді саме за дотримання прав особи позбавленої волі.

Однак, громадянин ОСОБА_3 , як вбачається зі змісту скарги, не позбавлений волі та не тримається під вартою.

Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї додатки, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження, виходячи з такого.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Так, положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10)повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11)відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 91 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Визначені у ч. 1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, не дають жодних підстав для різного тлумачення.

З огляду на прохальну частину скарги посилання скаржника на ст. 206 КПК України є формальним. Посилань на норми ст. 303 КПК України скарга не містить.

Водночас, скарга предметом якої є визнання незаконним затриманням особи не передбачена положеннями ст. 303 КПК України, такі дії не підлягають оскарженню за правилами ст. 303 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За вказаних обставин слідчий суддя дійшов висновку, що у відкриті провадження за скаргою, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 24, 26, 220, 221, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001620 від 09.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України на незаконне затримання особи.

Матеріали скарги з додатками повернути.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1