УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року

м. Київ

справа № 743/308/25

провадження № 51-1747ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2025 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року,

встановив:

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2014 року.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_4 подав до суду апеляційну скаргу.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року ОСОБА_4

на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) повернуто його апеляційну скаргу, оскільки вона була подана поза межами строку

на апеляційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушила питання про поновлення цього строку.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржені ухвали та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. У заяві, доданій до касаційної скарги, просить поновити йому строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Оскільки засуджений, як убачається зі змісту заяви та доданих до неї документів,

не мав можливості подати касаційну скаргу в передбачений законом строк

з незалежних від нього причин, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та необхідність його поновлення.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та копії оскаржених судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження в разі, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

За змістом частин 1, 2 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку,

а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

З огляду на положення ст. 424 КПК ухвала Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2025 року, про оскарження у тому числі якої порушує питання ОСОБА_4 , не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, оскільки вона не переглядалась в апеляційному порядку.

Що стосується касаційної скарги в частині оскарження ухвали апеляційного суду,

то хоча зазначене рішення і є предметом перегляду суду касаційної інстанції, однак суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Правило обчислення строку подачі апеляційної скарги з моменту вручення особі копії судового рішення застосовується тільки у тих випадках, коли особа перебуває

під вартою, або якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи,

яка її оскаржує (ч. 3 ст. 395 КПК).

Як зазначив апеляційний суд, рішення місцевого суду було ухвалено 08 вересня

2025 року, копію ухвали суду першої інстанції засуджений ОСОБА_4 отримав під підпис 30 вересня 2025 року, однак, апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду останнім було подано згідно дати на самій апеляційній скарзі та штемпелю на поштовому відправленні 09 жовтня 2025 суду, тобто з пропуском строку на його оскарження.

Разом із тим, в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_4 , як вказав суд, вимога про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду не ставиться, клопотання про поновлення пропущеного строку та докази, які б свідчили про наявність поважних причин його пропуску апеляційному суду також не надано.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи

не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК обґрунтовано повернув засудженому ОСОБА_4 його апеляційну скаргу.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів касаційного суду.

Доводів на спростування наведених висновків апеляційного суду касаційна скарга засудженого з доданими до неї матеріалами не містить.

Отже, оскільки з касаційної скарги та оскарженої копії судового рішення

не вбачається підстав для задоволення скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК колегія суддів вважає, що у відкритті провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвал Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2025 року та Чернігівського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року.

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його

касаційною скаргою на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області

від 08 вересня 2025 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 30 жовтня

2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3