Справа № 155/10/26
Провадження № 1-кс/931/2/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого (заявника) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід судді Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, яке внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000399 від 31 грудня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 332, ч.ч. 1, 3 ст. 362 КК України,

в с т а н о в и в :

05 березня 2026 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав до Горохівського районного суду Волинської області заяву про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000399 від 31 грудня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 332, ч.ч. 1, 3 ст. 362 КК України. Заяву мотивує тим, що ухвалою судді ОСОБА_5 від 13.01.2026 року призначено судовий розгляд даного кримінального правадження та обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці із покладенням на обвинуваченого обов`язків, поміж яких, цілодобово не відлучатися із постійного місця проживання без дозволу суду. 11 лютого 2026 року захисником в інтересах ОСОБА_3 було подано клопотання про надання дозволу обвинуваченому на залишення місця постійного проживання, на яке суддею ОСОБА_5 листом від 11.02.2026 року повідомлено про неможливість розгляду клопотання через відсутність ухвали суду за результатами розгляду поданої заяви про відвід. Вважає, що суддею ОСОБА_5 безпідставно не здійснено розгляд вказаного клопотання, оскільки ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 11.02.2026 року відмовлено у задоволенні заяви про відвід, про що мало бути відомо судді з Єдиного державного реєстру судових рішень.

23 лютого 2026 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 в черговий раз звернувся до суду з клопотанням про надання обвинуваченому дозволу на залишення місця постійного проживання 23.02.2026, 24.02.2026, 25.02.2026, 26.02.2026, 27.02.2026. Подане клопотання розглянуте головуючим суддею та листом від 26.02.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання щодо можливості відлучитися 26.02.2026 та 27.02.2026, проте мотивація вказаного рішення не зазначена. 26 лютого 2026 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 знову звернувся до суду з аналогічним клопотанням, однак листом головуючого судді від 26.02.2026 року повідомлено про відмову у задоволенні клопотання щодо можливості обвинуваченого відлучатися у зазначений в клопотанні час, мотивація вказаного рішення не зазначена. Зазначає, що вказані дозволи запитувалися також задля можливості побачення із захисником. Враховуючи наведене вважає, що визначений головуючим суддею запобіжний захід та обов`язок цілодобово не відлучатися із постійного місця проживання без дозволу суду, а також невмотивоване ненадання суддею дозволу щодо залишення місця постійного проживання як з причин побачитися з рідними, здійснення підприємницької діяльності, так і для можливості мати зустріч з захисником, свідчить про упередженість судді та заінтересованість судді у результатах провадження.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 09 березня 2026 року матеріали провадження за заявою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді направлено на розгляд до Локачинського районного суду Волинської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2026 вказану заяву передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 просив задовольнити заяву про відвід судді із зазначених у ній підстав. Вважає, що суддя ОСОБА_5 не може брати участі у розгляді кримінального провадження, оскільки у нього є сумніви у безсторонності та неупередженості судді. Зазначає, що маючи технічну можливість оперативно розглянути подані захисником клопотання та повідомити заявника про результати розгляду, головуючий суддя ухилився від розгляду клопотання від 11.02.2026, своєчасно не розглянув клопотання від 23.02.2026 та невмотивовано відмовив у задоволенні клопотань від 23.02.2026 та 26.02.2026. Вважає, що відмова головуючого у задоволенні клопотань про надання дозволу обвинуваченому на залишення місця проживання обумовлена саме як наслідок ставлення судді щодо факту звернення із заявою про відвід з мотивів допущених порушень при розгляді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу. Зазначив, що суддею неправомірно в основу обґрунтування ризиків покладено неприбуття в судове засідання 12.01.2026 обвинуваченого, так як такий не був належним чином повідомлений. Зауважив, що у його підзахисного раніше діяв запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту і він його жодного разу не порушив. Відтак, вважає, що зазначення суддею про неналежність процесуальної поведінки ОСОБА_7 не відповідає дійсності, а обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є надто суворим, та такий запобіжний захід значно обмежує права обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника та просив задовольнити заяву про відвід судді.

Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді.

Суддя ОСОБА_5 пояснень по суті заявленого відводу не надав, що відповідно до положень ст. 81 КПК України не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника, перевіривши доводи заяви про відвід судді у кримінальному провадженні, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Статті 75,76 КПК України містять вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно із ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження, а також повинні бути вмотивованими.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення ЄСПЛ у справі Білуха проти України, №33949/02, п.49).

Згідно ч.ч.1, 3 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вбачається, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст.ст.126, 129 Конституції України вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється, крім того суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Оцінюючи доводи, викладені захисником ОСОБА_4 в заяві про відвід судді, а також пояснення надані в судовому засіданні, вважаю їх такими, що не ґрунтуються на вимогах ст. 75 КПК України, та по суті є його незгодою з процесуальним рішенням щодо встановленого обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та діями головуючого судді щодо розгляду клопотань про надання дозволу обвинуваченому на залишення місця постійного проживання. Однак, такі доводи ґрунтуються лише на суб`єктивному ставленні особи, яка подала заяву про відвід, до процесуальних рішень головуючого судді під час розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що незгода з процесуальними діями судді не є підставою для його відводу. Учасник вправі не погоджуватись із прийнятими рішеннями, але така позиція не може бути визначальною в оцінці об`єктивності та неупередженості дій судді під час розгляду справи. При цьому, норми КПК України не передбачають можливості суду, який розглядає відвід перевіряти на предмет законності прийняті суддею, якому заявлено відвід, процесуальні рішення.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Те, що захисник та обвинувачений внаслідоксуб`єктивних міркувань не погоджуються з процесуальними рішеннями та діями судді не свідчить про його упередженість та необ`єктивність чи заінтересованість у результаті розгляду справи, і, як наслідок, не можуть слугувати підставою для відводу судді по даному кримінальному провадженні.

Заявлений відвід, досліджені матеріали не містять обставин, які би викликали сумніви в неупередженості судді і унеможливлювали б ухвалення ним об`єктивного рішення у справі, в межах якої подано заяву про відвід. Будь яких інших визначених законом підстав для відводу судді в ході розгляду заяви про відвід, не встановлено.

На підставі наведеного, у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід судді Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, яке внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000399 від 31 грудня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 332, ч.ч. 1, 3 ст. 362 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1