ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового засідання: прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000054 за апеляційною скаргою прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 березня 2026 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець с. Данківці Хотинського району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, який є особою з інвалідністю ІІІ групи, раніше судимого: вироком Хотинського районного суду від 10.12.2025 р. за ч.1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Вказаний вирок був змінений ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 24.02.2026 р. та ОСОБА_7 призначено покарання із застосуванням с. 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зо становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 березня 2026 року ОСОБА_7 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і йому призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, до покарання призначеного за цим вироком повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 грудня 2025 року з врахуванням ухвали Чернівецького апеляційного суду від 24.02.2026 р. та остаточно призначено покарання у виді 1 року обмеження волі та штраф у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч. 3, 4 ст. 72 КК України вирок Хотинського районного суду Чернівецької

ЄУНСС724/2642/25 НП 11кп/822/177/26 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8

області від 10 грудня 2025 року з врахуванням ухвали Чернівецького апеляційного суду від 24.02.2026 р., на підставі якого ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, вирішено виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, 14 червня 2025 року, приблизно о 10:43 год. поблизу магазину «Ольга», що по вул. Шевченка, 10, в м. Хотин Дністровського району Чернівецької області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 розпочалась словесна суперечка в ході якої ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс не менше 7 ударів кулаками рук по обличчю та іншим частинам тіла ОСОБА_10 , від яких останній неодноразово втрачав рівновагу та падав на поверхню тротуару. Внаслідок чого, заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді:

- саден по задній поверхні в верхній в третині лівого передпліччя; по задній поверхні лівого ліктьового згину, у кількості п`яти; по задній поверхні в середній третині лівого передпліччя; по передній поверхні правого колінного згину; на слизовій оболонці верхньої губи справа та синець в проекції тіла нижньої щелепи справа з переходом на підборіддя та верхню третину шиї по передній поверхні;

- закритий перелом дистальної головки проксимальної фаланги ІІІ-го пальця правої китиці з підвивихом медіальної фаланги, які відповідно до висновків судово-медичного експерта №388 екс від 19.06.2025 та №460 д від 11.07.2025 відносяться до легких тілесних ушкоджень та тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

На вказаний вирок суду прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та зміни до апеляційної скарги, в яких просив змінити оскаржуваний вирок у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказував, що призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 , суд безпідставно застосував вимоги ч.4 ст. 70 КК України та ч. 3, 4 ст. 72 КК України.

Зазначає, що за вироком Хотинського районного суду від 10.12.2025 ОСОБА_7 призначено покарання у виді штрафу, тобто таке, що належить відбувати реально.

Водночас, визначаючи спосіб виконання призначеного покарання за ст. 122 ч.1 КК України у виді 1 року обмеження волі, суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від його відбування з іспитовим строком.

На думку апелянта, вироки Хотинського районного суду від 10.12.2025 та 17/03.2026 слід виконувати самостійно і застосування принципу повного складання призначених покарань є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги є обґрунтовані і апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки у поданій апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, кваліфікація дій ОСОБА_7 , доведеність вини, а також правильність призначеного покарання за ч. 1 ст. 122 КК України, колегія суддів не наводить в цій ухвалі доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно вироку Хотинського районного суду Чернівецької області від 10.12.2025 року з врахуванням ухвали Чернівецького апеляційного суду від 24.02.2026 р. ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Злочин, який інкриміновано ОСОБА_7 в цьому кримінальному провадженні, було вчинено ним до постановлення вироку Хотинського районного суду Чернівецької області від 10.12.2025 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

При цьому, призначаючи покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання в новому (другому) вироку. У цьому разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК України.

Водночас призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України має ряд особливостей.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про реальне відбування призначеного покарання зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі, з урахуванням попереднього вироку, не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особі призначено покарання, що належить відбувати реально, та новий, за яким вона звільнена від відбування покарання з випробуванням, виконується самостійно.

Вказана позиція викладена у висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 01 квітня 2024 року (справа № 183/6854/20, провадження № 51-4885кмо23).

За таких обставин, застосування районним судом вимог ч. 4 ст. 70 та ч.3, 4 ст. 72 КК України, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_7 є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 409, 413 КПК України підставою для зміни чи скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином оскаржуваний вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 березня 2026 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України змінити в частині призначення покарання.

Виключити з вироку посилання про призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст. 70 КК України та посилання на ч. 3, 4 ст. 72 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя