26.02.2026 Справа № 756/1049/26
№ 756/1049/26
№ 1-кс/756/298/26
У Х В А Л А

іменем України

26 лютого 2026 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання старшої слідчої СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000138, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

26 січня 2026 року до Оболонського районного суду м. Києва поштовим зв`язком надійшло клопотання старшої слідчої ОСОБА_3 , погоджене із прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

У клопотанні слідча зазначає, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 22.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідча вказує, що 22.01.2026, близько 16 год. 37 хв., перебуваючи у приміщенні відділення № 306 логістичної компанії «Нова Пошта», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Л. Лук`яненка, 18, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період дії воєнного стану, відкрито заволодів грошовими коштами з каси відділення, чим спричинив майнового збитку ТОВ «Нова Пей» на загальну суму 8200 грн.

22.01.2026 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України, що проводився за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено та вилучено: 4 купюри по 200 гривень, 4 купюри по 20 грн., 24 купюри по 100 грн.; мобільний телефон марки Redmi; сумку сірого кольору та гаманець сірого кольору; куртку чорного кольору.

Вказане майно постановою слідчого визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та слідів, які залишились на них, та з метою повного та всебічного проведення досудового розслідування, слідчий та прокурор просять накласти арешт на тимчасово вилучене майно (речові докази), а саме на: 4 купюри по 200 гривень, 4 купюри по 20 грн., 24 купюри по 100 грн., які поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» № ICR0129413, (перепаковано після огляду WAR 0039411), мобільний телефон марки Redmi, який поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» № ICR0129414; сумку сірого кольору та гаманець сірого кольору, які поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» № SUD3096461, куртку чорного кольору, яку поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» № WAR1787306, у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеними речовими доказами.

У судове засідання слідча, прокурор та власник майна не з`явились, про час та місце проведення якого, повідомлялись належним чином.

19.02.2026 від слідчої ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримують та просять задовольнити.

Також, до суду надійшла заява власника майна - ОСОБА_5 , якою він просив проводити розгляд клопотання у його відсутність, проти задоволення клопотання не заперечував.

Ураховуючи вищевказане та беручи до уваги те, що сторони кримінального провадження належним чином повідомлялися про час та місце розгляду клопотання про арешту майна, однак в судове засідання не з`явилися, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання за наявними в ньому матеріалами, а також з урахуванням позицій, які сторони виклали у своїх заявах.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідча та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що у ході проведення 22.01.2026 особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , було вилучено майно, що має безпосереднє відношення до даного кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказане майно, яке було вилучено у ОСОБА_5 під час затримання - є тимчасово вилученим майном.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови слідчої СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 22.01.2026, майно вилучене під час обшуку затриманої особи 22.01.2026, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000138.

Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що слідчим та прокурором своїм клопотанням, а також матеріалами поданими в його обґрунтування доведено, що майно вилучене під час обшуку затриманої особи 22.01.2026, є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000138, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що слідчий та прокурор, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернулися з клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшої слідчої СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 22.01.2026 під час проведення особистого обшуку, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, у затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: 4 купюри по 200 гривень, 4 купюри по 20 грн., 24 купюри по 100 грн., які поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» № ICR0129413, (перепаковано після огляду WAR 0039411), мобільний телефон марки Redmi, який поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» № ICR0129414; сумку сірого кольору та гаманець сірого кольору, які поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» № SUD3096461, куртку чорного кольору, яку поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» № WAR1787306, у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеними речовими доказами.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1