Справа №: 398/2906/25
провадження №: 1-кп/398/193/26
УХВАЛА

Іменем України

"11" лютого 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії, в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 07.02.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Клопотання обґрунтовано тим, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також прокурор повідомив, що у нього відсутні відомості щодо порушення обвинуваченим обов`язків, покладених попередніми ухвалами щодо запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. За повідомленням працівників Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, вони здійснювали декілька разів перевірку виконання обвинуваченим умов відбування запобіжного заходу та порушень не виявили.

Представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Обвинувачений повідомив, що не має на меті переховуватись від суду та не має закордонного паспорту взагалі. Захисник обвинуваченого також наголосила, що обвинувачений не має на меті переховуватись від суду та впливати на потерпілих і свідків.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2025 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 25.05.2025 року, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області до 19 лютого 2026 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Частиною 2 статті 181 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про продовження строку домашнього арешту судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та його продовження, не зменшились та продовжують існувати.

Судом встановлено, що обвинувачений одружений, не має на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей, є пенсіонером, проте працює водієм ФОП « ОСОБА_8 », зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке є тяжким злочином, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Суд враховує, що тяжкість покарання не є визначальним елементом при обранні відносно особи запобіжного заходу. Разом з цим, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року.

Відтак, усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Крім того, ОСОБА_6 може незаконно впливати прямо чи опосередковано на потерпілих та свідка у цьому кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

В той же час, прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого з необережності, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працевлаштований, а відтак відсутні об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, враховуючи наявність у обвинуваченого зареєстрованого та постійного місця проживання, офіційного працевлаштування в м. Олександрія Кіровоградської області та відсутність у суду відомостей щодо порушення обвинуваченим обов`язків, покладених на нього попередніми ухвалами суду про обрання та в подальшому продовження запобіжного у вигляді домашнього арешту в нічний період доби протягом тривалого часу дії запобіжного заходу, а також той факт, що судом вже було допитано всіх потерпілих та свідків, які проживають на території м. Олександрії та Олександрійського району Кіровоградської області, суд доходить висновку, що ризики переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та незаконного впливу на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, з боку обвинуваченого суттєво зменшилися, а відтак прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої зазначеної статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою зазначеної статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні прокурора та був застосований раніше.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Отже, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час відносно обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час зміні на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 176 179, 193, 194, 196, 205, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк з 11 лютого 2026 року до 11 квітня 2026 року включно наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні, крім участі у процесуальних діях.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1