ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/925/26 Справа № 185/8317/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

обвинуваченої (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000695 від 14 липня 2022 року, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Тернівка, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, яка має середню освіту, не працюючої, не заміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 24 січня 2014 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

- 10 червня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 9 років 6 місяців. Звільнена по відбуттю строку покарання 08 липня 2022 року,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржений вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що висновки суду першої інстанції побудовані на припущеннях.

Зазначає, що на підтвердження своєї непричетності до злочину ОСОБА_10 пояснювала, що дійсно 12.07.2022 приїхала в гості до ОСОБА_11 та у подальшому вони разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в квартирі АДРЕСА_3 вживали алкогольні напої. Оскільки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 вже тривалий час вживали алкоголь («перебували в запої»), і це негативно впливало на їх стан здоров?я, вона вирішила припинити це та почала телефонувати їх родичам та знайомим з проханням надати їм допомогу. За весь час перебування в квартирі між особами, що там перебували, конфліктів, сварок, суперечок не було. Прокинувшись вранці 13.07.2025 на дивані разом з ОСОБА_11 , вона побачила тіло, що лежало на підлозі. Забравши свої речі, вона вийшла з квартири, та пішла на зупинку автобуса, після чого поїхала додому в м. Тернівка. Вважає себе невинуватою у вбивстві ОСОБА_12 , оскільки не мала на це жодних причин. Навпаки, вона бажала допомогти ОСОБА_11 та ОСОБА_12 позбавитись алкогольної залежності. Вважає причетною до вбивства ОСОБА_12 її доньку ОСОБА_11 , яка через образи на матір та надмірне вживання алкогольних напоїв могла це зробити.

Сторона захисту вважає, що версія обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що саме ОСОБА_13 вбила ОСОБА_12 , знайшла своє підтвердження під час судового розгляду. Вказує, що про невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення свідчить наступне:

- відсутність мотиву на вбивство ОСОБА_12 , оскільки вказані особи раніше не були знайомі, побачили один одного вперше 12.07.2022, між собою не спілкувались, конфліктів між собою не мали. Натомість ОСОБА_11 , як встановлено в ході судового розгляду, зловживала алкогольними напоями, мала напружені відносини з ОСОБА_12 та періодично конфліктувала з нею, схильна до вчинення злочинів проти здоров?я (вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 р. за ч. 1 ст. 115 КК України), і могла позбавити її життя, а всю провину покласти на ОСОБА_8 ;

- ??перебування ОСОБА_14 в квартирі разом з трупом ОСОБА_12 більш ніж одну добу та не повідомлення про її вбивство до уповноважених органів. Так, першими, хто виявив труп ОСОБА_12 були ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які приблизно об 11.00 годин 14.07.2022 зайшли до квартири, де проживала ОСОБА_12 , та побачили її труп, який лежав на підлозі, та ОСОБА_11 , яка лежала на підлозі в стані сильного алкогольного сп?яніння;

- ??майже постійне користування ОСОБА_8 мобільним телефоном та перебуванням в мережі Інтернет в період часу з 19.02 год. 12.07.2022 по 02.48 год 13.07.2022, що підтверджується роздруківкою інформації про вхідні та вихідні дзвінки за номером мобільного телефону ОСОБА_8 , вилученої в ПрАТ «ВФ Україна»;

На думку сторони захисту, велика кількість ударів, нанесених ОСОБА_12 , вказує на те, що особа, яка позбавила останню життя, мала дуже сильну образу на неї, тобто це могла бути ОСОБА_11 , а не обвинувачена ОСОБА_8 , яка побачила ОСОБА_12 вперше.

Вказує, що на причетність до вбивства стороною обвинувачення перевірялась лише ОСОБА_8 . Натомість версія про вчинення вбивства ОСОБА_11 , яка теж була у квартирі на час вчинення злочину, мала не зняту та не погашену судимість за умисне вбивство, а також на відміну від обвинуваченої мала неприязні відносини з потерпілою, що вказує на наявність в неї мотиву, стороною обвинувачення не перевірялась, натомість ОСОБА_11 залучена до справи лише як свідок.

З огляду на викладене вважає, що винуватість ОСОБА_8 дослідженими доказами не підтверджується поза розумним сумнівом.

В апеляційній скарзі обвинувачена вказує, що з вироком незгодна, апеляційну скаргу у повному обсязі надасть її захисник ОСОБА_7 , тобто фактично обмежується висловленням підтримки апеляційної скарги захисника та власного обгрунтування незгоди із вироком суду не викладає.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржений вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з його невідповідністю ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

В обгрунтування своїх вимог, не оскаржуючи фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та кваліфікації дій обвинуваченої, у той же час вказує, що вищевказаний вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_8 через м`якість.

Зазначає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_8 , належним чином не врахував та не проаналізував дані, наявні у кримінальному провадженні, не прийняв до уваги суспільну небезпеку вчиненого злочину, який посягає на життя та здоров`я людини, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, спосіб вчинення злочину, зокрема умисне нанесення не менше 50-ти ударів ножем людині похилого віку, що свідчить про наявність умислу у ОСОБА_8 на протиправне заподіяння смерті потерпілій й те, що обвинувачена усвідомлювала злочинність своїх дій, розуміла їх суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання.

Також вказує, що судом не було враховано належним чином дані про особу обвинуваченої, яка ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судима за аналогічний злочин - 10.06.2014 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі та, будучи 08.07.2022 звільнена по відбуттю строку покарання, маючи не погашені та не зняті в установленому порядку законом порядку судимості, вже через чотири дні, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинила новий особливо тяжкий злочин - умисне вбивство.

Зазначає, що ОСОБА_8 не використала можливість, надану державою шляхом призначення їй покарання у виді позбавлення волі на чітко визначений строк за попереднє вбивство, а саме можливість виправитися, звільнившись з місць позбавлення волі, соціально адаптуватись у суспільстві, працевлаштуватись, завести міцні соціальні зв`язки, родину та друзів і в подальшому взаємодіяти із навколишнім суспільством як законослухняний громадянин, та знову вчинила умисне вбивство. Наведене свідчить про її чітко виражену антисоціальну спрямованість, зневажливе ставлення до закону та загальноприйнятих норм моралі, а її відношення до скоєного свідчить про жорстокість, винятковий цинізм та уявлення обвинуваченої про безкарність її протиправних діянь. Вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років нівелює мету покарання - виправлення обвинуваченої та попередження вчинення в подальшому нових злочинів.

Оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк її попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 14 липня 2022 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено - тримання під вартою.

Скасовано арешт шляхом зняття заборони користування, відчуження та розпорядження на мобільний телефон марки «Samsung», червоного кольору; ніж кухонний, який поміщено до паперового конверту; ніж кухонний, який поміщено до картонної коробки; дві скляних чарки, які поміщено до картонної коробки; наволочку із слідами РБК, яку поміщено до картонної коробки, які були виявлені за адресою: АДРЕСА_4 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2022 року.

Скасовано арешт шляхом зняття заборони користування, відчуження та розпорядження на жіночу футболку сірого кольору, жіночі джинсових шорти блакитного кольору, жіночі штани чорного кольору, мобільний телефону марки «Samsung», червоного кольору IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою № НОМЕР_2 , у якому містяться фотографії трупу жінки у кількості 13 штук, які були виявлені за адресою: АДРЕСА_2 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2022 року.

Скасовано арешт шляхом зняття заборони користування, відчуження та розпорядження на мобільний телефон марки «Samsung», білого кольору, моделі «GT-E1200i» ІМЕІ: НОМЕР_3 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2022 року.

Вирішені питання про процесуальні витрати та речові докази.

ОСОБА_8 визнано винуватою та засуджено за те, що остання за обставин, що встановлені судом першої інстанції та детально викладені у мотивувальній частині вироку, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, в період часу з 18 години 45 хвилин 12 липня 2022 року до 09 години 32 хвилини 13 липня 2022 року (більш точний час встановити не надалося можливим), перебувала у зальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , власницею якої є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розпивала спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв в зальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 з метою паління тютюнових виробів покинула зальну кімнату та вийшла до кухонного приміщення, в цей час в зальній кімнаті наодинці залишились ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .

Надалі, в період часу з часу з 20 години 52 хвилини 12 липня 2022 року до 09 години 32 хвилини 13 липня 2022 року (більш точний час встановити не надалося можливим) між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на ґрунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, який виразився у висловлюванні нецензурної лайки. В ході конфлікту ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, рукою схватила зі столу кухонний ніж та, тримаючи його у одній із рук, умисно завдала ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді численних колото-різаних поранень обличчя, шиї, тулуба та кінцівок, спричинені від не менш як 50-ти механічних дій в хаотичному напрямку плоским колюче-ріжучим предметом (предметами), із шириною клинка (клинків) протягом поринулої частини не більш 14,0 мм, маючого гостре лезо й обух (обухи), товщиною близько 0,6-1,4 мм, зі зміною площини клинка під час знаходження його в деяких ранах і утворенням додаткових розрізів і надривів шкіри.

Тілесне ушкодження у вигляді травми шиї з повним поперечним згинальним переломо-вивихом правого великого рога на рівні його зчленування з тілом кістки та крововиливами в м`які тканини шиї, виникнуло при інтенсивному (позамежному) відхиленні правого великого рога всередину, у напрямку до лівого великого рога, а саме:

-восьми колото-різаних поранень в лобній ділянці зліва, в скроневій ділянці зліва, в проекції лівої виличної дуги, на лівій щоці та в лівій передвушній ділянці,

-шести непроникаючих колото-різаних поранень лівої бічної поверхні шиї, які розпочинаються ранами в проекції соскоподібного відростку лівої скроневої кістки та вниз до нижньої третини шиї, які сліпо закінчується м`яких тканинах шиї;

-проникаючого колото-різаного поранення лівої бічної поверхні шиї, яка розпочинається раною в проекції соскоподібного відростку лівої скроневої кістки та вниз до нижньої третини шиї, далі переходять в раньовий канали, який йде спереду-назад, зліва-направо та дещо зверху-вниз з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та подальшим ушкодженням органокомплексу шиї і шийного відділу хребта між 6-м та 7-м хребцями, крововиливами в м`які тканини шиї, органокомплексу шиї;

-трьох непроникаючих колото-різаних поранень шиї, які розпочинаються ранами по передній поверхні шиї від підборіддя до рукоятки грудини, які сліпо закінчується м`яких тканинах шиї;

-трьох проникаючих колото-різаних поранень шиї, які розпочинаються ранами по передній поверхні шиї від підборіддя до рукоятки грудини, далі переходять в раньові канали, які йдуть спереду-назад, зліва-направо та дещо зверху-вниз з ушкодженням по ходу яких: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та подальшим ушкодженням органокомплексу шиї і шийного відділу хребта між 6-м та 7-м хребцями, крововиливами в м`які тканини шиї, органокомплексу шиї

-п`яти непроникаючих колото-різаних поранень грудної клітини зліва, які розпочинаються ранами по білягрудинній та середньо-ключичній лініями в проекції 4-7-го міжреберних проміжків, які сліпо закінчується м`яких тканинах грудної клітини;

-трьох проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини зліва, які розпочинаються ранами по білягрудинній та середньо-ключичній лініями в проекції 4-7-го міжреберних проміжків, далі переходять в раньові канали, які йдуть в напрямку спереду-назад, зліва-направо, справа-наліво та дещо зверху-вниз, з ушкодженням по ходу яких: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та проникають в плевральні порожнини, з подальшим ушкодженням верхівок обох легень та явищами кровотечі в плевральні порожнини (245мл крові зліва та 185мл крові справа);

-непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа, яке розпочинається раною по середньо-пахвовій лінії в проекції 4-го міжреберного проміжку, яка сліпо закінчується в м`яких тканинах грудної клітини;

-шести непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, які розпочинаються ранами по задньо-пахвовій лінії в проекції 2-го, 6-8-го міжреберних проміжків, які сліпо закінчується м`яких тканинах грудної клітини;

-непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа, яке розпочинається раною (№ 29) по біляхребтовій лінії в проекції 3-го

міжреберного проміжку, яка сліпо закінчується в м`яких тканинах грудної клітини;

-п`яти колото-різаних ран по передній поверхні лівого передпліччя в середній та нижній третині, які сліпо закінчується м`яких тканинах передпліччя;

-п`яти колото-різаних ран у верхньо-зовнішньому, середньо-зовнішньому та нижньо-зовнішньому квадрантах лівої сідниці, які сліпо закінчується м`яких тканинах сідниці;

-двох колото-різаних ран по зовнішній поверхні лівого стегна у верхній та середній третині, які сліпо закінчується м`яких тканинах стегна;

-колото-різаної рани по внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині, яка сліпо закінчується м`яких тканинах стегна;

-травми шиї з повним поперечним згинальним переломо-вивихом правого великого рога на рівні його зчленування з тілом кістки та крововиливами в м`які тканини шиї;

-синців у зовнішнього кута лівого ока, в проекції нижньої щелепи зліва, на підборідді справа та по центру, на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині;

-саден на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині та на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу;

-саден в проекції внутрішньо-серединного та зовнішньо-серединного квадранту лівої молочної залози, на передній поверхні правого та лівого колінних суглобів. Крім того, спричинила тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя та лівого стегна, саден лівої молочної залози та нижніх кінцівок, які спричиненні від не менш як 10-ти механічних дій тупого твердого предмету (предметів) частина з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) у вищевказані анатомічні ділянки.

Встановлені у гр. ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді численних колото-різаних поранень голови, шиї, тулуба та кінцівок, в сукупності знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті та за критерієм небезпеки для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, згідно пункту 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року.

Ушкодження у вигляді синців та саден (як кожне окремо) стосовно живих осіб за своїм характером мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року та причинному зв`язку з настанням її смерті не знаходяться.

В результаті отриманих в період часу з часу з 20 години 52 хвилини 12 липня 2022 року до 09 години 32 хвилини 13 липня 2022 року (більш точний час встановити не надалося можливим) тілесних ушкоджень у вигляді численних колото-різаних поранень голови, шиї, кінцівок та тулуба з ушкодженням внутрішніх органів, які супроводжувались внутрішньою та зовнішньою кровотечею, що ускладнились розвитком гострої крововтрати, настала смерть ОСОБА_12 .

Дії ОСОБА_8 у цій частині кваліфіковано у вироку за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити, проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченої та захисника заперечував; обвинуваченої та захисника, які на задоволенні апеляційних скарг сторони захисту наполягали, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів, приходить до наступного.

Так, за змістом ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові ККС ВС від 05 жовтня 2021 року у справі №589/5015/19, суд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції (ч. 1 ст. 409 КПК), і це покладає на апеляційний суд певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів, але з урахуванням особливостей, передбачених ст. 404 КПК.

Суд апеляційної інстанції покликаний не стільки самостійно встановити обставини кримінального провадження, скільки перевірити та оцінити правильність їх встановлення судом першої інстанції, точність та відповідність застосування ним норм матеріального і процесуального закону, справедливість призначеного заходу кримінально-правового впливу, а також безпомилковість вирішення інших питань, що підлягають з`ясуванню при ухваленні судового рішення.

Сам апелянт визначає те коло питань, які є предметом перевірки апеляційного суду. Таким чином, процесуальні вимоги сторін відіграють роль орієнтиру, показуючи, з якими частинами судового рішення учасник судового провадження не погоджується, та зобов`язують суд апеляційної інстанції надати мотивовані відповіді на доводи апеляційної скарги.

Якщо апеляційний суд при перевірці кримінального провадження в порядку апеляційної процедури вбачає можливу відсутність достатніх доказів для доведення винуватості засудженої особи в обсязі пред`явленого обвинувачення або можливість поліпшення становища такої особи в інший спосіб, він повинен за власною ініціативою безпосередньо дослідити необхідні докази, адже до цього спонукають завдання кримінального провадження та необхідність дотримання інших його засад, зокрема, верховенства права, презумпції невинуватості й забезпечення доведеності винуватості.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Стаття 94 КПК передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, положення вказаної статті Конвенції гарантують право на справедливий розгляд справи саме обвинуваченому, а не стороні обвинувачення, і положення Конвенції не можуть тлумачитись на шкоду обвинуваченому.

У мотивувальній частині вироку суд повинен описати результати оцінки доказів, навести докази для підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів. Викладаючи підстави для прийняття рішення, суд повинен дати відповідь на аргументи сторін.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги закону у межах судового розгляду були дотримані, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і зробив обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_8 . Винуватість останньої в обсязі пред`явленого їй обвинувачення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та ретельно дослідженими судом доказами, зазначеними та проаналізованими у вироку, яким суд дав належну оцінку з точки зору їх належності, допустимості та взаємозв`язку, вірно встановив фактичні обставини, які ними підтверджуються, правильно кваліфікував дії обвинуваченої та призначив останній покарання, яке відповідає вимогам закону.

Колегія суддів зважає на те, що ані прокурором, ані захисником та обвинуваченою не оскаржуються в апеляційному порядку фактичні обставини справи у тій частині, що у період часу з 20:52 годин 12.07.2002 до 09:32 13.07.2022 потерпілій ОСОБА_12 були заподіяні у приміщенні квартири АДРЕСА_3 тілесні ушкодження, характер та обсяг яких, а також механізм їх заподіяння, детально описані у мотивувальній частині оскарженого вироку, від яких настала смерть останньої на місці події. Натомість апеляційні доводи сторони захисту зводяться до недоведеності заподіяння вказаних тілесних ушкоджень саме ОСОБА_8 та висунення версії про їх заподіяння дочкою потерпілої ОСОБА_11 , яка також перебувала у вказаній квартирі у той самий час разом із обвинуваченою та потерпілою. Апеляційні доводи прокурора стосуються виключно покарання.

З огляду на викладене колегія суддів не вдається до детального обговорення фактичних обставин справи, які в апеляційному порядку не оскаржуються, та обмежується висновком про те, що вони поза розумнім сумнівом доведені дослідженими судом доказами, яким надана належна оцінка, зокрема:

- протоколом огляду трупа від 14 липня 2022 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_4 в приміщенні кімнати залу було виявлено труп гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із тілесними ушкодженням, які були детально описані у протоколі. Під час огляду трупу було вилучено трупний набір: зрізи краю нігтьових пластин трупу з лівої та правої руки, змиви на стерильний марлевий тампон з обох рук трупу, а також мікрочастки з обох рук трупу на 2 (два) відрізки дактоплівки, з лівої руки дактоплівка з мікрочастками запакована до спец.пакету, дактоплівка з правої руки запакована до спец.пакету. Також встановлена дактилоскопічна карта трупу ОСОБА_12 та поміщена до спец.пакету (т. 1 а.с. 69-80);

- лікарським свідоцтвом про смерть № 440 від 15 липня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 вдома за адресою: АДРЕСА_4 . Смерть настала внаслідок нападу з метою убивства чи нанесення ушкодження. Причина смерті встановлена судово - медичним експертом. Хвороба (патологічні стани), що призвела до смерті: гостра крововтрата, інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла; проникаючі колото-різані поранення шиї та грудної клітини; напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень. Дата травми 13 липня 2022 року, яка виявлена вдома з колото-різаними пораненнями (т. 1 а.с. 91);

- висновком експерта № 440 від 15 серпня 2022 року, яким детально описані виявлені при експертизі трупу ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних поранень на бічній поверхні шиї зліва в нижній третині (рана №5), на передній поверхні шиї в середній та нижній третинах (рани №9,10,12) та на передній поверхні грудної клітини зліва (рани №14,15,18), а також непроникаючі колото-різані поранення тіла (№1,2,3,4,6,7,8,11,13,16,17,19,20,21,22-42 та 8 не пронумерованих колото-різаних поранень в області обличчя), всього 50 колото-різаних ран, 7 з яких є проникаючими та з пораненням внутрішніх органів, а також тілесні ушкодження у вигляді синців біля зовнішнього кута лівого ока, в проекції нижньої щелепи зліва, на підборідді справа та по центру, на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, саден на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, в проекції внутрішньо-серединного квадранту та зовнішньо - серединного квадранту лівої молочної залози, на передній поверхні правого та лівого колінних суглобів; описані механізм їх утворення та характеристики знаряддя (знарядь), якими вони були заподіяні; констатовано, що враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень та результати судово-гістологічного дослідження, давність їх утворення може відповідати даті вказаній в постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 13.07.2022 року, а також всі вони були спричинені за короткий проміжок часу та є прижиттєвими; встановлено, що проникаючі колото-різані поранення є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпечності для життя, решта тілесних ушкоджень є легкими тілесними ушкодженнями; констатовано, що безпосередньою причиною смерті ОСОБА_12 є проникаючі колото-різані поранення шиї та грудної клітини, з переломами правого великого рогу під`язичної кістки, шийного відділу хребта з пораненням спинного мозку та пораненнями лівої та правої легень з двостороннім гемотораксом (245мл зліва, 185мл справа), які ускладнилися гострою крововтратою; встановлено наявність у крові потерпілої етилового спирту у концентрації 1,57%о, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння відносно живих осіб (т. 1 а.с. 83-90);

- висновком експерта № 399 від 03 грудня 2024 року, відповідно до якого згідно аналізу первинної судово-медичної документації («Висновок експерта» № 440 від 15.07.2022 року), з урахуванням матеріалів кримінального провадження, комісією експертів були встановлені та детально описані тілесні ушкодження, виявлені при експертизі трупу ОСОБА_12 ; описані механізм їх утворення та характеристики знаряддя (знарядь), якими вони були заподіяні, та кількість відповідних дій; констатовано, що всі встановлені у гр. ОСОБА_12 тілесні ушкодження спричинені у відносно короткий термін часу до настання смерті, одне за одним та всі мають ознаки прижиттєвості, при цьому від моменту спричинення виявлених у гр. ОСОБА_12 тілесних ушкоджень до розвитку ускладнення у вигляді гострої крововтрати, що призвело до настання її смерті пройшов незначний проміжок часу, який обчислюється декількома хвилинами; встановлено, що виявлені у гр. ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді численних колото-різаних поранень голови, шиї, тулуба та кінцівок, в сукупності знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті та за критерієм небезпеки для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, згідно пункту 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, натомість ушкодження у вигляді синців та саден (як кожне окремо) стосовно живих осіб за своїм характером мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року та причинному зв`язку з настанням її смерті не знаходяться; констатовано, що смерть гр. ОСОБА_12 настала від численних колото-різаних поранень голови, шиї, кінцівок та тулуба з ушкодженням внутрішніх органів, які супроводжувались внутрішньою та зовнішньою кровотечею, що ускладнились розвитком гострої крововтрати; встановлено, що з моменту настання смерті до моменту первинного огляду трупа пройшов термін часу понад 1-ну добу, більш конкретно встановити час та дату настанням смерті неможливо у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних; констатовано, що локалізація та характер встановлених у гр. ОСОБА_12 тілесних ушкоджень на обличчі у вигляді синців, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує ОСОБА_11 в ході проведення слідчого експерименту за її участі, тобто від механічної дії (ударів) кулаком руки; зазначено, що у крові ОСОБА_12 виявлений етиловий спирт у концентрації 1,57%о, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння відносно живих осіб (т. 3 а.с. 38-67);

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо недоведеності вчинення вбивства ОСОБА_12 саме обвинуваченою ОСОБА_8 , колегія суддів не може із ними погодитись, оскільки винуватість останньої в обсязі пред`явленого обвинувачення поза розумним сумнівом доводиться сукупністю досліджених судом доказів, у тому числі:

-показаннями свідка ОСОБА_11 в суді першої інстанції, яка суду пояснила зокрема, що ввечері 12.07.2022 ОСОБА_8 , з якою вона спільно відбувала покарання з 2015 по 2021 рік, спочатку зателефонувала на телефон її матері ОСОБА_12 а потім приїхала до них та вони почали спільно вживати горілку. Коли вона курила на кухні, то почула гучний голос мами «Іра», та не дійшовши до кімнати побачила, що у матері все обличчя в крові, а ОСОБА_17 сиділа на матері. На Ксенії була рубашка (футболка) темного кольору, бриджі або штани темного кольору, і коли та замахнулася кулаком, то в руці ножа вона не бачила. Коли вона це побачила, ОСОБА_17 продовжувала сидіти на мамі і замахуватися, але не вдарила та сказала « ОСОБА_18 ». Встала та почала поправляти штани. В руках у неї нічого не було, бо вона ними поправляла штани та сказала « ОСОБА_18 , подивіться, що я зробила». Вона висловилась нецензурними словами та сіла на диван, мати лежала до неї головою. Вона сиділа та не зводила з неї очей, думала, що мати буде шевелитися. Вона кричала «Ксенія», а та вийшла в коридор. Вона думала, що ОСОБА_17 пішла до туалету мити руки, бо у мами було обличчя в крові. Вона гукнула її двічі, а потім вийшла на кухню, ОСОБА_17 вже не було. У Ксенії були сумки, вона ставила їх в кутку в коридорі. Вона ввімкнула світло, бо було вже темно, який час доби був, вона не пам`ятає, і побачила, що сумок немає. Двері були відчинені. Вона зрозуміла, що ОСОБА_17 покинула її з померлою матір`ю та пішла. Вона закрила двері, допила горілку і все. Там була горілка, але не та, що приносила ОСОБА_17 . Звідки вона взялася, вона не знає. Потім почула сильний стук та підійшла до дверей, почула голос брата ОСОБА_19 . Вона відчинила двері, ОСОБА_19 був не один, а з товаришем, який зразу не заходив до квартири. Зайшов ОСОБА_19 і вона сказала йому подивитися. ОСОБА_19 зробив крок назад і запитав що робити. Потім зайшов ОСОБА_20 подивився. Вони вийшли на площадку і викликали поліцію, швидку. Вона пішла до кухні та курила. Коли вона почула лише крик матері, обвинувачена нічого не пояснювала вона нічого не казала. Якби обвинувачена вдарила матір, вона б кинулася на неї, обвинувачена тільки замахнулася на матір кулаком, а у матері вже було все обличчя в крові. Вона не намагалася допомогти матері, вона до неї зовсім не торкалася, лише зрозуміла, що вона померла і вона її прикрила одіялом. Вона не знає скільки часу вона сиділа на дивані. Вона не знає, який був час доби та коли прийшов ОСОБА_21 . Їй здається, що вона весь час була на кухні. Обвинувачена спілкувалася з матір`ю в кімнаті, сидівши «на корточках» біля матері та спілкувалася з нею. Вона заходила та бачила це. Світло горіло, був ввімкнений вентилятор та телевізор. Мати лежала на дивані, бо була в стані алкогольного сп`яніння. Про що розмовляла обвинувачена з матір`ю вона не чула. На наступний раз вона зайшла до кімнати, вже коли крикнула мама. Коли зайшла, то було тихо. Світло горіло, ввімкнений телевізор. Як було на вулиці не пам`ятає, темно чи світло. Мати лежала ногами до балкону на спині, а головою до дверей. Обличчя було в крові. Вона звернула увагу, що лежав маленький ніж на кухні, біля стула на підлозі, і вона його поклала на табуретку. Цей ніж належав матері. В зальній кімнаті ножа вона не бачила;

-протоколом слідчого експерименту, проведеного 27.07.2022 зі свідком ОСОБА_11 , відповідно до якого остання, перебуваючи на місці події у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , розповіла, супроводжуючи свої пояснення відповідними вказівками, про те, що 13.07.2022 за вказаною адресою, де вона проживала із своєю матір`ю ОСОБА_12 , приїхала її знайома - обвинувачена ОСОБА_8 та принесла із собою алкогольні напої. Далі ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у кухонній кімнаті зазначеної квартири стали вживати алкоголь, а саме: горілку, яку принесла ОСОБА_8 . ОСОБА_12 в цей час перебувала в житловій кімнаті. Через деякий час ОСОБА_8 взяла пляшку горілки та чарки і направилася до кімнати, де почала вживати разом із ОСОБА_12 . ОСОБА_11 залишилася на кухні. Через декілька хвилин ОСОБА_11 почула з кімнати крик матері та коли зайшла до кімнати, то побачила, що ОСОБА_12 лежить на підлозі, приблизно посередині кімнати, ногами до вікна, на спині. Зверху на ній сиділа ОСОБА_8 . Ліва рука ОСОБА_8 знаходилася на тулубі ОСОБА_12 , в області грудної клітини. Правою рукою остання замахувалась. Права рука була піднята догори, дещо зігнута в ліктьовому суглобі, кисть стиснута у кулак. Права рука ОСОБА_8 була закривавлена. Побачивши ОСОБА_11 , ОСОБА_8 припинила свої дії. Надалі ОСОБА_8 забрала власні речі та пішла з приміщення квартири (т. 1 а.с. 128-131);

-частково - показаннями самої обвинуваченої ОСОБА_8 в суді першої інстанції, у тій частині, що остання підтвердила, що дійсно у період часу орієнтовно з 20:00 годин 12.07.22, перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , разом із своєї знайомою ОСОБА_11 та її матір`ю ОСОБА_12 вживала спиртні напої та заночувала у вказаній квартирі. Квартиру залишила вранці 13.07.2022, на той час ОСОБА_12 вже була мертва, її труп обвинувачена бачила;

-висновком експерта № 1646 від 17 листопада 2022 року, відповідно до якого зі слідів з кров`ю в змивах з правої та лівої рук підозрюваної ОСОБА_8 , отримані препарати ДНК жіночої статевої належності, які мають ознаки суміші ДНК 2-х жінок, містять домінуючі генотипи. Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання змішаного генотипу слідів з кров`ю в змиві з правої руки підозрюваної ОСОБА_8 з генотипом самої ОСОБА_8 та з генотипом потерпілої ОСОБА_12 з переважанням ДНК ОСОБА_8 . Переважаюча ДНК слідів з кров`ю в змиві з правої руки підозрюваної ОСОБА_8 може походити від неї самої з ймовірністю не менше 99,99999986%. Частота поширення подібної комбінації генетичних ознак складає 0,14 10-18. Це означає, що вказана комбінація генетичних ознак зустрічається у 0,14 жінок на квінтильйон. Домішка ДНК в цих слідах може походити від потерпілої ОСОБА_12 . Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання змішаного генотипу слідів з кров`ю в змиві з лівої руки підозрюваної ОСОБА_8 з генотипом самої ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_12 з переважанням ДНК ОСОБА_12 . Переважаюча ДНК слідів з кров`ю в змиві з лівої руки підозрюваної ОСОБА_8 може походити від потерпілої ОСОБА_12 з ймовірністю не менше 99,%. Частота поширення подібної комбінації генетичних ознак складає 0,44 10-20. Це означає, що вказана комбінація генетичних ознак зустрічається у 0,44 жінок на 100 квінтильйонів. Домішка ДНК в цих слідах може походити від підозрюваної ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 28-32);

-висновком експерта № 1644 від 14 листопада 2022 року, згідно із яким з піднігтьового вмісту обох рук підозрюваної ОСОБА_8 отримані препарати ДНК жіночої статевої належності, генотип яких має ознаки суміші ДНК 2-х осіб, не містить переважаючого генотипу. Змішана ДНК піднігтьового вмісту обох рук підозрюваної ОСОБА_8 може походити від неї самої та потерпілої ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 19-21).

-протоколом огляду від 15.09.2022 та фототаблицею до нього, відповідно до якого в приміщенні службового кабінету № 113 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Шевченка, 51 було проведено огляд мобільного телефону марки «Samsung», який було вилучено 14 липня 2022 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_8 та опечатано до спец.пакету № ЕХР 0296054. При огляді телефону зокрема встановлено, що при виборі функції «Мои файлы» на екрані маються папки з файлами. В папці під назвою «Картинки» знаходиться 30 файлів. При відкриванні кожного фото файлу почергово, встановлено 16 фотографій обличчя трупу жінки, з тілесними ушкодженнями, а саме: тілесні ушкодження у вигляді синців, ран обличчя (на обличчі мається РБК), ушкодження шиї у вигляді порізів (на шиї мається РБК). При вході у «Свойства» фотографій забражена дата кожного фото: 01.01.2011. Крім того встановлено 14 фото, які не становлять інтерес для слідства. При відкрита папки «Фото» встановлено 8 фотографій ОСОБА_8 . При вході у «Свойства» фотографій, встановлена дата фото: 12.07.2022. (т. 1 а.с. 113-125);

-договором №1.22.4092 від 13.07.2022 року, укладеним між заставодержателем ПТ «Економ Ломбард «Добродькін О.М. і компанія»» в особі приймальника ОСОБА_22 та заставодавцем мовою оригіналу « ОСОБА_23 , адреса: Терновка, ул. Мира, 17-46, предмет застави - телефон «GT-E1200i», вартість 70 гривень (т. 1 а.с. 132); протоколом огляду від 19 липня 2022 року, згідно із яким з приміщення ломбарду «Економ» що розташоване за адресою: м. Тернівка, вул. Харківська, 28-Б, вилучено добровільно виданий касиром - оцінювачем ОСОБА_22 мобільний телефон марки «Samsung», модель «GT-E1200i» ІМЕІ: НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 134-136); протоколом огляду диску від 18.09.2022, відповідно до якого при огляді відеозапису з відеокамер, встановлених у приміщенні ломбарду ПТ «Економ Ломбард «Добродькін О.М. і Компанія», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Харківська, 28-Б, встановлено факт того, що ОСОБА_8 закладає до ломбарду ПТ «Економ Ломбард «Добродькін О.М. і Компанія», що знаходиться за адресою: м. Тернівка, вул. Харківська, 28 кнопковий мобільний телефон білого кольору (т. 1 а.с. 147, 148), - з яких вбачається, що обвинуваченою 13.07.2022 був закладений до ломбарду мобільний телефон, який належав потерпілій ОСОБА_12 ;

-інформації, яка міститься на DVD-R диску вхідних та вихідних з`єднань абонентів мобільного телефону з сім-картою НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та мобільного телефону з сім-картою НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_12 , о 20.52 год. згідно із якою 12 липня 2022 року абонентський номер НОМЕР_4 обслуговувався вишкою за адресою: АДРЕСА_5 , тобто на той час потерпіла ОСОБА_12 перебувала в своїй квартирі та була живою. О 09.32 год. 13 липня 2022 року абонентський номер НОМЕР_2 обслуговувався вишкою за адресою: АДРЕСА_5 , тобто обвинувачена ОСОБА_8 в зазначений час перебувала в квартирі потерпілої. Подальші з`єднання 13 липня 2022 року до 10.40 год. абонентського номеру НОМЕР_2 обслуговувалися вишкою за адресою: АДРЕСА_6 , тобто поза межами квартири АДРЕСА_3 (т. 2 а.с. 142-144, 151-165).

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції, колегія суддів приходить до переконання, що вищезазначеними та іншими дослідженими судом і проаналізованими у вироку доказами винуватість ОСОБА_8 в обсязі пред`явленого обвинувачення підтверджується поза розумним сумнівом, а доводи захисту про зворотне оцінює критично.

Належить додатково зазначити, що як у суді першої інстанції, так і у межах апеляційного розгляду стороною захисту не було надано задовільного пояснення фактам виявлення у змивах з рук ОСОБА_8 слідів крові потерпілої ОСОБА_12 , а також виявлення у телефоні обвинуваченої фотознімків трупу потерпілої. Пояснення обвинуваченої щодо її непричетності до вбивства ОСОБА_12 судом першої інстанції були грунтовно оцінені критично як форма захисту.

Висунута стороною захисту версія щодо вчинення вбивства потерпілої її донькою ОСОБА_11 не має об`єктивного підтвердження, суперечить вищезазначеним та іншим дослідженим судом доказам у сукупності та ними спростовується.

Доводи захисника про те, що у ОСОБА_8 був відсутній мотив щодо вчинення вбивства, натомість кількість нанесених потерпілій ударів вказує на дуже сильну образу на неї, колегія суддів вважає міркуваннями загального характеру, які не спростовують правильності висновків суду. У цій частині належить додатково зазначити, що жодний із допитаних судом свідків, серед яких були родичі та сусіди потерпілої, не підтвердили наявність напружених конфліктних стосунків між ОСОБА_12 та її дочкою ОСОБА_11 , як про це вказує захисник.

Посилання захисту на те, що першими, хто виявив труп ОСОБА_12 , були ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які приблизно об 11.00 годин 14.07.2022 зайшли до квартири, де проживала ОСОБА_12 та побачили її труп, який лежав на підлозі, та ОСОБА_11 , яка перебувала в стані сильного алкогольного сп?яніння, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки згідно із встановленими у вироку обставинами, які поруч із іншими доказами підтверджуються показаннями самої ОСОБА_8 , на час залишення нею квартири потерпілої ОСОБА_12 остання вже була мертва.

Апеляційні доводи про користування ОСОБА_8 мобільним телефоном та перебуванням в мережі Інтернет в період часу з 19.02 год. 12.07.2022 по 02.48 год 13.07.2022, що підтверджується роздруківкою інформації про вхідні та вихідні дзвінки за номером мобільного телефону ОСОБА_8 , вилученої в ПрАТ «ВФ Україна», колегія суддів відхиляє, оскільки вони не суперечать встановленим у вироку фактичним обставинам, а відтак не обгрунтовують апеляційні вимоги.

З огляду на викладене колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченої.

Аналізуючи апеляційні доводи прокурора щодо м`якості призначеного обвинуваченій покарання, колегія суддів приходить до наступного.

Так, за змістом ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що при призначенні ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції вказані вимоги закону про кримінальну відповідальність було виконано та достатньою мірою враховано обставини, що мають значення, а саме тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із ст. 12 КК України є умисним особливо тяжким злочином; дані про особу обвинуваченої, яка свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнала, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2007 року з діагнозом «психічні та поведінкові розлади, викликані вживанням алкоголю, синдром залежності, ремісія», інкримінований злочин вчинила через короткий час після звільнення за відбуттям покарання за інший однотипний особливо тяжкий злочин; відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, та наявність двох обставин, які його обтяжують, - вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Проаналізувавши наведені обставини у сукупності, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 основного покарання у виді позбавлення волі на певний строк у максимальному його розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 115 КК України, із чим апеляційний суд погоджується та вважає це покарання законним, справедливим, достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів, а належних і достатніх підстав для його обтяження за видом не вбачає.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного обвинуваченій покарання колегія суддів оцінює критично з огляду на викладене, а також зважаючи на те, що наведені апелянтом обставини та відомості про особу обвинуваченої у сукупності не спростовують висновків суду першої інстанції. Крім того, ці доводи фактично полягають в оспорюванні реалізації судом його дискреційних повноважень щодо призначення покарання у межах, встановлених законом, оскільки не містять нових відомостей та полягають у переоцінці обставин, які були відомі суду першої інстанції, проаналізовані у вироку та дістали належну оцінку. На думку колегії суддів, ці обставини були враховані достатньою мірою при призначенні ОСОБА_8 покарання.

У цій частині колегія суддів вважає за необхідне додатково зазначити, що довічне позбавлення волі - це найтяжчий вид основних покарань, що полягає в довічній (пожиттєвій) ізоляції особи, визнаної судом винною у вчиненні особливо тяжкого злочину, від суспільства у спеціальних кримінально-виконавчих установах. Цей захід примусу є найбільш суворим та відповідно до ст. 64 КК України встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених КК України, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк.

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції, колегія суддів приходить до переконання, що фактичні обставини справи та відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_8 у сукупності не вказують безумовно на те, що мета кримінального покарання щодо останньої не може бути досягнута шляхом відбування нею покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 115 КК України, який одночасно є максимальним для даного виду покарання, у зв`язку із чим підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.

Керуючись ст. ст. 403, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2025 року щодо ОСОБА_24 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4