Справа № 214/983/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання старшого слідчого СВ ВП№ 4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення в кримінальному провадженні № 0000120 від 01 лютого 2026 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мурав`ї Чернігівської області, громадянина України, українця, з середньо-технічною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх дітей не має, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.12.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.187, 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 17.09.2015 року з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (№26) по відбуттю строку покарання;

-17.10.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст. 186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-01.11.2019 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2, ст. 187, ч.4 ст.70 КК України до 7 років 5 місяців позбавлення волі. Звільнився 01.12.2022 року з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94) по відбуттю строку покарання;

-27.03.2025 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.4 ст. 185, ч.1 ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділення поліції № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в обґрунтування якого зазначив наступне.

Відповідно доклопотання слідчого ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на посаді стрільця військової частини НОМЕР_1 , маючи умисел, спрямований на умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу 31 січня 2026 року приблизно о 20 годині 15 хвилин перебуваючи у дворі за адресою: АДРЕСА_2 побачив припаркований автомобіль марки «OPEL VECTRA» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, використовуючи заздалегідь невстановлені на теперішній час заготовленні знаряддя для вчинення злочину, з метою умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, невстановленим досудовим розслідуванням шляхом, здійснив підпал вищевказаного автомобіля марки «OPEL VECTRA» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В подальшому, ОСОБА_4 переконавшись, що автомобіль ««OPEL VECTRA» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , палає, пошкоджуючи майно, яке перебуває у праві користування потерпілого ОСОБА_7 , тим самим вчинив всі дії, спрямовані на умисне пошкодження чужого майна вчинене шляхом підпалу, після чого покинув місце вчинення ним злочину, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_7 , матеріального збитку.

Тим самим встановлена достатня кількість доказів для підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за за ознаками умисного пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

01 лютого 2026 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.02.2026 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, в судовому засіданні заперечували проти обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили частково задаольнити клопотання слідчого обравши запобіжний захід цілодобовий домашній арешт. Посилались на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, оскільки він проживає спільноз матір`ю та має намір відшкодувати матеріальну шкоду потерпілому.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 днів, виходячи з наступного.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення особою кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу суд повинен враховувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним та обвинуваченим кримінального правопорушення.

АВідповідно до клопотання підозра ОСОБА_4 за ч.2 ст. 194 КК УКраїни підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 31.01.2026 року; актом про пожежу від 31.01.2026 року;протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.02.2026; постановою про визнання речових доказів від 01.02.2026 року; довіреністю НТО 560460;протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.02.2026 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.02.2026 року;протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_9 від 01.02.2026 року;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.02.2026 року;протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_10 від 01.02.2026 року.

Зазначені матеріали дають суду підставив важати обгрунтованою підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу необхідно враховувати, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік і стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці постійного проживання; наявність судимостей у підозрюваного та ін.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжкого умисного злочину, оскільки санкція частини ч. 2 ст. 194 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження визначених ст. 2 КПК України.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою (а це покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 10 років); міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання (неодружений, не має постійного місця мешкання).

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Зокрема судом враховується, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого, умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. У зв`язку з чим є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, суд досліджує докази безпосередньо та показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Саме даний факт дає підстави вважати, що ОСОБА_4 розуміючи вказані обставини, та у разі застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності може впливати на свідків, здійснювати тиск на них, а саме на тих свідків, які були допитані під час проведення досудового розслідування, щоб останні змінили показання з метою можливого уникнення в подальшому покарання.

Також, підозрюваний, відповідно до ст. 221 КПК України має право ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, а отже: доказами, здобутими в ході досудового розслідування, знатиме дані свідків, та матиме змогу встановити їх місця мешкання, з метою здійснювати незаконний вплив в разі їх виклику до суду, з метою примушування до зміни показів.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності, щодо нього розслідуються інші кримінальні провадження, що свідчить про можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

За вказаних обставин є обгрунтованим клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а позиція захисту про можливість застосування запобіжного заходу -домашнього арешту такою, що не заслуговує на увагу.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

В свою чергу, згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, з моменту затримання.

Установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КК України о 00 год 40хв 01 лютого 2026 року.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. 182 КПК України, вважаю, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід визначити заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 181, 183, 184, 186, 192 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП№4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 днів, а саме до 00 год. 40 хв. 01 квітня 2026 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися за межі м. Кривого Рогу, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора або суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 03 лютого 2026 року о 15-30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1