Справа №949/461/22
Провадження №1-кп/949/51/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000190 від 19 жовтня 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, інваліда 3-ї групи, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С ТА Н О В И В:

19 жовтня 2021 року біля 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, в темну пору доби, рухаючись по автодорозі El809, між селами Колки та Заслуччя Сарненського району, зі швидкістю 50 км/год, зі сторони села Колки в напрямку с. Заслуччя по асфальтній, сухій дорозі, проявивши неуважність до дорожньої обстановки, не вживши заходів для усунення технічних несправностей робочої гальмової системи та обох фар ближнього (дальнього) світла, не вживши заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу для уникнення контактування та не здійснивши безпечний для пішохода ОСОБА_6 об`їзд, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалася по проїжджій частині, від чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої великогомілкової кістки у верхній та нижній третинах зі зміщенням, закритий перелом на межі середньої та нижньої третин лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали довготривалий розлад здоров`я.

В безпосередньому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, є грубе порушення водієм автомобіля ОСОБА_7 сукупності наступних пунктів Правил дорожнього руху України, а саме:

- п.31.4.1а, забороняється експлуатація транспортних засобів, згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника;

- п.12.2, у темну пору доби на в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

- п.12.3, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 19.1. а, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути увімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.286 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, 19 жовтня 2021 року близько 00-30 год. він разом із товаришем на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , яку підібрали по дорозі, їхали автомобілем марки «Audi A6» на іноземній реєстрації, який належить ОСОБА_4 з м. Дубровиця Сарненського району Рівненської області в напрямку с. Миляч Сарненського району Рівненської області. Напередодні ОСОБА_4 із ОСОБА_8 вживали алкогольні напої. Спочатку автомобілем керував ОСОБА_4 , а потів за кермо сів його товариш ОСОБА_8 , який продовжив рух автомобілем. Біля мосту в с. Колки Сарненського району автомобіль за допомогою проблискових маячків зупинили працівники поліції, після чого ОСОБА_6 вийшла із автомобіля і пішла у напрямку с. Заслуччя Сарненського району, а Євгеній вийшов із автомобіля і про щось розмовляв з працівниками поліції на вулиці. Тим часом ОСОБА_4 пересів на місце водія і поїхав в напрямку с. Миляч Сарненського району, а за ним відразу поїхали працівники поліції. Рухався ОСОБА_4 по центру дороги зі швидкістю близько 50 км/год. Приблизно між с. Колки та с. Заслуччя Сарненського району по причині туману він не помітив на дорозі ОСОБА_6 , яка йшла по центру дороги та зачепив її автомобілем, а далі, не зупиняючись, поїхав далі. Коли приїхав додому, то пішов спати, але тієї ночі приїхали працівники поліції і повідомили про дорожньо-транспортну пригоду, під час якої він збив людину. Після даної ДТП, він примирився з потерпілою, відшкодував їй витрати на лікування, а також придбав їй новий телефон, замість розбитого при ДТП. Вважає, що причиною ДТП було керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Шкодує, що так вчинив, зробив для себе належні висновки та усвідомив наслідки своїх дій. З моменту даної ДТП більше не вживає алкоголь. Просив у судовому засіданні в потерпілої вибачення. При обранні міри покарання, погодився з думкою прокурора.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що у жовтні 2021 року у темну пору доби в с. Висоцьк Сарненського району вона познайомилась із обвинуваченим, з яким був і його знайомий, імені якого не знає. Під час розмови, вони погодилися її підвезти в м. Дубровиця Сарненського району, на що вона погодилась. Їхала вона з ними автомобілем в темну пору доби, а за кермом автомобіля був ОСОБА_4 . Неподалік с. Колки Сарненського району ОСОБА_4 почав різко набирати швидкість, як тоді виявилося, за ними почали їхати працівники поліції. Коли їм вдалося зупинити автомобіль, то вони попросили усіх з нього вийти. Після короткої розмови з поліцією її відпустили, і вона пішла у напрямку с. Заслуччя Сарненського району, а працівники поліції продовжили розмовляти із обвинуваченим та його знайомим. Через певний проміжок часу ОСОБА_4 її збив автомобілем, після чого вона втратила свідомість. Коли прийшла до тями, то біля неї були працівники поліції, які надавали їй першу медичну допомогу. Усіх деталей вона не пам`ятає, оскільки була в стресовому стані. Пізніше працівники поліції показували їй відео, на якому було видно момент ДТП. Внаслідок вказаної пригоди, вона отримала тілесні ушкодження, через що потребувала медичної допомоги та проведення операції. Витрати на лікування їй було відшкодовано, тому вона погодилася на примирення та написала заяву про відсутність претензій, щоб мати можливість отримати кошти на лікування. На даний час будь-яких претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має. Також вона не наполягає на суворому покаранні для обвинуваченого, а при призначенні покарання покладається на розсуд суду. Надалі просила розглядати справу без її участі.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до трьох років.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.286 КК України, доведена сукупністю доказів, зібраних по кримінальному провадженню, перевірених і досліджених в судовому засіданні, зокрема показаннями свідків обвинувачення:

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який є поліцейським ВП №1 Сарненського РВП повідомив, що під час чергування в жовтні 2021 року, він разом із напарником після 12-ї год. ночі рухалися службовим автомобілем зі сторони с. Заслуччя в напрямку с. Колки Сарненського району. Назустріч їм їхав автомобіль на іноземній реєстрації, а тому вони відразу розвернулися та потім зупинили вказаний автомобіль. За кермом автомобіля перебував обвинувачений, який мав виражені ознаки алкогольного сп`яніння. У салоні також була потерпіла та ще один чоловік. Потерпіла ОСОБА_6 згодом пішла пішки в напрямку с. Заслуччя. Після зупинки обвинувачений спочатку заперечував, що він їхав за кермом, але потім сказав, що сяде у автомобіль, бо у нього болить нога. Коли він сів у автомобіль, то раптово його завів та поїхав у напрямку с. Заслуччя Сарненського району. Після цього, поліцейські відразу поїхали за ним. Приблизно через один кілометр, рухаючись зі великою швидкістю приблизно 80 км/год, обвинувачений збив потерпілу ОСОБА_6 , яка йшла по правому узбіччі дороги, від чого вона впала. Після наїзду обвинувачений не зупинився і продовжив рух. Поліцейські зупинилися біля потерпілої, надали їй першу допомогу та викликали швидку. Інший екіпаж згодом поїхав на пошуки обвинуваченого, та знайшли його за місцем проживання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , який є поліцейським ВП №1 Сарненського РВП пояснив, що у жовтня 2021 року він перебував на чергуванні разом із напарником - ОСОБА_9 . Під час патрулювання вони помітили автомобіль на іноземній реєстрації, у якого, були несправні світлові прилади та пошкоджене скло. Зазначене викликало підозру щодо технічного стану транспортного засобу та можливого керування водія у стані алкогольного сп`яніння. Після того вони розвернули службовий автомобіль та подали світлові та звукові сигнали з вимогою про зупинку. Після зупинки транспортного засобу на передньому сидінні водія вже нікого не було, що свідчило, що особа, яка керувала автомобілем, пересіла на інше місце. У салоні автомобіля перебувала ОСОБА_6 , яка стверджувала, що автомобілем керував ОСОБА_4 , але присутні у автомобілі особи між собою давали суперечливі пояснення та не визнавали факту керування. Під час встановлення обставин події ОСОБА_4 раптово підійшов до автомобіля, сів за кермо, завів двигун і почав рух. Після цього вони негайно почали його переслідування службовим транспортним засобом, знову ввімкнувши проблискові маячки та звукову сигналізацію. Під час переслідування водій ОСОБА_4 рухався небезпечним чином, здійснював хаотичні маневри, перешкоджав їх спробі його обігнати та зупинити. В подальшому вони бачили, як він збив автомобілем ОСОБА_6 , яка рухалася правим краєм проїжджої частини, ближче до узбіччя. Після наїзду водій не зупинився та продовжив рух. Працівники поліції одразу зупинилися, викликали швидку медичну допомогу та чергового по відділу, а також повідомили про подію слідчо-оперативну групу. До прибуття медиків вони перебували на місці події, забезпечили потерпілій допомогу, контролювали її стан та допомагали її погрузити у карету швидкої допомоги. Згодом на місце події прибула слідчо-оперативна група, після чого розпочала заходи щодо розшуку водія, який зник.

Аналізуючи вищезазначені покази свідків, допитаних в судовому засіданні, суд вважає їх такими, що в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і показання вказаних свідків не викликають сумнівів в їхній об`єктивності, оскільки є послідовними, які підтверджені в судовому засіданні та узгоджуються з іншими письмовими доказами, які були досліджені судом та містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема:

- даними, що містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19 жовтня 2021 року з долученими до нього схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та фототаблицями, де значиться, що місцем огляду є автодорога між селами Колки та Заслуччя Сарненського району, де в ході огляду не виявлено транспортних засобів (а.п. 8-15);

- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 19 жовтня 2021 року та фототаблицями до нього, де значиться, що місцем огляду є грунтова дорога вулиці в с. Миляч Сарненського району, де справа від дороги біля дерев`яного паркану стоїть автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 сірого кольору, на якому ззовні наявні пошкодження (а.п. 16-21);

- даними, що містяться у висновку експерта №1151 від 25 листопада 2021 року, з якого встановлено, що при судово-токсикологічної експертизи крові ОСОБА_4 виявлений етиловий спирт, в концентрації 0,42 ‰ (проміле). Дана концентрація алкоголю в крові свідчить про факт вживання алкоголю і розцінюється як незначний вплив алкоголю на організм людини та до стану алкогольного сп`яніння не відноситься, згідно науково-практичним даним легка степінь алкогольного сп`яніння вважається з 0,5 ‰ і вище (а.п.47);

- даними, що містяться у висновку експерта №1734 від 24 листопада 2021 року, де значиться, що в результаті проведеного судово-токсикологічного дослідження встановлено, що в наданій на дослідження крові ОСОБА_4 , виявлено етиловий спирт, концентрація якого становить 0,42 ‰ (а.п.48-49);

- даними, що містяться у висновку експерта №СЕ-19/118-21/10089-ІТ від 22 грудня 2021 року та фототаблиць до нього, з якого встановлено, що на момент проведення експертного дослідження робоча гальмівна система, блок-фари та покажчики поворотів системи освітлення і світлової сигналізації автомобіля «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилася в стані часткової відмови. Вказані несправності, виникли перед дорожньою-транспортною пригодою. Несправності робочої гальмівної системи автомобіля, водій міг виявити до моменту ДТП під час руху по ефективності гальмування, а також при технічному обслуговуванні або ремонті автомобіля. Внесення конструкційних змін до системи освітлення і світлової сигналізації автомобіля, водій міг виявити до моменту ДТП, а також при технічному обслуговуванні або ремонті автомобіля. Система рульового керування автомобіля, знаходилася в працездатному стані (а.с.57-65);

- даними, що містяться у висновку експерта №356 (по медичним документам) від 17 листопада 2021 року, з якого встановлено, що у ОСОБА_6 (згідно наданих медичних документів), мали місце такі тілесні ушкоджений: закритий подвійний перелом лівої великогомілкової кістки у верхній та нижній третинах зі зміщенням; закритий перелом на межі середньої та нижньої третин лівої малогомілкової кістки зі зміщенням» (підтверджено даними рентгендосліджения). Вищеописаний комплекс ушкоджень, виник внаслідок травматичної дії (з достатньою травмуючою силою), тупим твердим предметом (тами) (можливо, при співударі з таким(ми)). Враховуючи локалізацію, характер описаного комплексу ушкоджень, можна вважати, що останній міг виникнути за умов дорожньо-транспортної пригоди, як при первинному контактуванні тіла людини з виступаючими частинами рухомого механічного транспортного засобу (за умов, коли тіло потерпілої особи знаходилося в вертикальному або близько до такого положенні), з деякою ротацією тіла (про це може свідчити характер перелому нижньої кінцівки), з подальшим можливим відкиданням тіла потерпілої, співударом о грунт або шляхове вкриття, без ознак переїзду через тіло людини колесами транспортними засобами. Термін заподіяння такого комплексу ушкоджень може відповідати даті 19 жовтня 2021 року, яка зазначена в медичним документах. Вказані тілесні ушкодження, відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, які викликали тривалий розлад здоров`я (а.п.79-81);

- даними, що містяться у висновку експерта №КСЕ-19/118-22/301 від 09 лютого 2022 року, з якого встановлено, що відповідно до наданого на експертизу відеозапису «video_2022-01-06_l0-47-48.mp4» дорожньо-транспортної пригоди, перед наїздом на пішохода ОСОБА_6 , автомобіль «Audi А6» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 рухався з боковим інтервалом 2,34...2,54 м від заднього правого колеса до правого краю проїзної частини, відносно руху зі сторони с. Колки в напрямку с. Заслуччя Сарненського району Рівненської області (а.п.101-106);

- даними, що містяться в протоколах проведення слідчих експериментів та ілюстрованих таблиць до нього від 22 лютого 2022 року, під час якого потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений розповіли, яким чином та за яких обставин відбулася дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 19 жовтня 2021 року, близько 00-50 год. на автодорозі поблизу с. Заслуччя Сарненського району Рівненської області (а.п.109-116).

Дослідивши вказані докази, суд дійшов висновку про те, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, зібрані у встановленому законом порядку, не протирічать один одному та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку. Отже, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена, а його умисні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, яке викликало довготривалий розлад здоров`я, суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання та особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що відповідно до ст.89 КК України він раніше не судимий (а.п.133-134, а.с.130-132), повністю визнав вину, шкодує про вчинене, зробив для себе належні висновки та усвідомив наслідки своїх дій, а також добровільно відшкодував потерпілій завдані збитки. Відомостей про притягнення його адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, матеріали справи не містять.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно (а.п.135), є інвалідом 3-ї групи (а.п.137), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.п.136).

В той же час, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке за класифікацією злочинів, передбачених ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, а також конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, яке є необережним злочином, та характер допущених обвинуваченим порушень вимог Правил дорожнього руху, внаслідок яких наступили суспільно небезпечні наслідки у виді тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров`я.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи із вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно зі ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, які визначено ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Крім того, в кожному випадку призначення покарання за ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України є кумулятивною, тобто передбачає наявність як основного, так і додаткового виду покарання.

Тому, із урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 основне покарання у виді штрафу в розмірі, наближеному до мінімального, передбаченому санкцією статті, а також додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним вчиненому протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами і не є надто м`яким чи суворим. Суд вважає, що в даному випадку досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також враховано інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, в тому числі й сторони потерпілої.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 6864,80 грн., згідно вимог ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Майнова шкода частково відшкодована.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн. (п`ятдесят одну тисячу гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів на загальну суму 6864,80 (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири гривні 80 копійок) грн.

Речові докази:

- автомобіль марки «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на території «ВІПОС» за адресою: м. Дубровиця вул. Залізнична, 7 Сарненського району Рівненської області - повернути ОСОБА_4 .

- DVD-R диск з відеозаписом ДТП «video_2022-01-06_10-47-48.mp4» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт на автомобіль «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2021 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Рівненської області ОСОБА_1