ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/15052/25

Провадження № 11-кп/820/649/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001158 від 16.04.2025, за апеляційними скаргами обвинуваченого за ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2025,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великі Пузирки, Ізяславського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб немає, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-20.02.2025 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької обл. за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., який було сплачено.

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна, крім житла.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.04.2025 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно ч. 5 ст. 72 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 залишено попередній тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_6 , на користь державного бюджету, документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 11 679 (одинадцять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) грн. 20 коп.

Скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.04.2025 року

Питання речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів та психотропних речовин в Україні, всупереч вимог ст.ст. 2, 7, 12, 15, 19, 20, 25 ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої в ході досудового розслідування особи з метою подальшого незаконного збуту, умисно, незаконно придбав 1 зіп-лок пакет, обмотаний ізолюючою стрічкою синього кольору, у якому знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, загальною масою 40,744 г., а також 10 зіп-лок пакетів, обмотаних ізолюючою стрічкою білого кольору, що містилися у 1 зіп-лок пакеті із позначкою «2», у яких знаходилася особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, загальною масою 14,2756 г., 10 зіп-лок пакетів, обмотаних ізолюючою стрічкою чорного кольору, що містилися в пачці з-під цигарок «Chesterfield» із позначкою «1», у яких знаходилася особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, загальною масою 7,2818 г., всього загальною масою 62,3014 г., обіг якої заборонено та умисно зберігав вказану психотропну речовину до моменту вилучення працівниками поліції, попередньо прийнявши рішення про її збут шляхом розкладання «закладок», який полягав у тому, що останній ховатиме згортки із особливо небезпечною психотропною речовиною під різними предметами на місцевості в загальнодоступних місцях, фіксуванням місцезнаходження вказаної речовини та подальшого повідомлення іншим особам про їх місцезнаходження з метою подальшого незаконного збуту, не маючи відповідного дозволу, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення.

В подальшому, ОСОБА_6 16.04.2025 року, перебуваючи поблизу ПП «Гранд Імпорт», що знаходиться по проїзду Юрія Козловського, 7/1 в м. Хмельницькому був затриманий працівниками поліції та під час проведення огляду місця події за участі ОСОБА_6 16.04.2025 року, в період часу з 23 год. 07 хв. по 23 год. 38 хв., за вказаною адресою виявлено та вилучено 1 зіп-лок пакет, обмотаний ізолюючою стрічкою синього кольору, у якому знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, загальною масою 40,744 г., а також 10 зіп-лок пакетів, обмотаних ізолюючою стрічкою білого кольору, що містилися у 1 зіп-лок пакеті із позначкою «2», у яких знаходилася особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, загальною масою 14,2756 г., 10 зіп-лок пакетів, обмотаних ізолюючою стрічкою чорного кольору, що містилися в пачці з-під цигарок «Chesterfield» із позначкою «1», у яких знаходилася особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, загальною масою 7,2818 г., всього загальною масою 62,3014 г., обіг якої згідно Списку № 2 Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року заборонено та розмір якої становить особливо великий розмір, зазначених у Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів особливо небезпечних психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, якщо предметом таких дій була особливо небезпечна психотропна речовина в особливо великих розмірах.

У своїх апеляційних скаргах захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 просять вирок суду змінити, в частині призначеного судом покарання і призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років. Переконують, що при призначенні покарання судом першої інстанції не було врахованого того, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою з інвалідністю з дитинства, має складні вродженні вади серця, до затримання переніс декілька оперативних втручань на серці, а тому призначене судом покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років апелянти вважають занадто суворим.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 , у своїй апеляційній скарзі, вказує, що місцевим судом не було враховано таких пом`якшуючих покарання обставин, як щире каяття, характеристику з місця навчання та проживання, подяку від Збройних Сил України за активну допомогу, стан здоров`я, який потребує постійного кваліфікованого медичного догляду та щорічного кардіо-хірургічного консультування у зв`язку з можливим повторним хірургічним втручанням.

Відтак, на переконання апелянтів вирок суду першої інстанції підлягає зміні, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , на підтримку поданих апеляційних скарг, з посиланням на зазначені у них доводи, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши характеризуючі дані щодо обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення обвинуваченим злочину та його кваліфікація за ч. 3 ст. 307 КК України, ніким з учасників не оспорюється, а тому, на підставі ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється лише, в частині покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 .

Переглядаючи вирок суду першої інстанції, в межах апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що доводи апелянтів заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Положеннями ч. 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України, згідно з якими підстави, що дають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають знаходитися у зв`язку з метою злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінкою під час його вчинення, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного.

В свою чергу, згідно з положеннями ч. 2 ст. 66 КК України, при призначенні покарання, суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

З огляду на зазначені вище положення закону, суд при призначенні покарання має виходити не тільки з меж караності діяння, встановлених у відповідній санкції Особливої частини КК України, а й із тих норм Загальної частини КК України, в яких регламентується цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язанні з призначенням покарання.

Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених та для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 307 КК України, суд першої інстанції врахував що вчинений ним злочин, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, становить особливу небезпеку для суспільства, правову позицію прокурора, конкретні обставини справи, характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема те, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд визнав вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані викликаному вживанням наркотичних засобів, що підтверджується довідкою КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради № 265 від 17.04.2025 року.

Підстав для застосування до призначеного покарання положення ст.ст. 69, 69-1 КК України, тобто призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання ніж передбачено законом суд не вбачав.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, у даному випадку, існують підстави для зміни оскаржуваного вироку суду, в частині призначеного покарання та призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 307 КК України.

До такого висновку колегія суддів дійшла, враховуючи наступне.

Колегія суддів визнає в якості обставин, що пом`якшують покарання те, що обвинувачений ОСОБА_6 щиро кається, має незадовільний стан здоров`я.

Окрім того, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_6 був визнаний особою з інвалідністю 2-ї групи з дитинства, що підтверджується дослідженими апеляційним судом довідками МСЕК (а.с. 77-80) і копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.81), має складні вродженні вади серця (а.с. 73), що підтверджується ультразвуковим обстеженням серця від 11.04.2025 згідно з яким, встановлено декстрокардію, складну вроджену ваду серця: L-транспозиція магістральних судин. Великий дефект міжшлуночкової перегородки зашитий латкою. Тяжкий клапанний стеноз легеневої артерії, корегований за допомогою кондуіта між лівим шлуночком і біфуркацією легеневої артерії. Стенов кондуіта, який стався після першої операції і який усунули за допомогою накладання нового мож лівим шлуночком і легеневою артерією, без клапана легеневої артерії. Відсутній клапан легеневої артерії. Залишкова аневризма правого шлуночка після ії резекції у 2008 р. Залишковий високий систолічний градієнт тиску на анастомозі між шлуночком і легеневою артерією. Скоротлива здатність розширеного лівого (анатомічно правого) шлуночка знижена, фракція викиду 40%. Розширене праве передсердя. Помірна недостатність правого атріовентрикулярного клапана та консультаційним висновком спеціаліста (а.с. 76).

Також, апеляційний суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 отримав подяку від НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони за активну позицію патріотизм та діяльність з підтримки підрозділів територіальної оборони Збройних Сил України, що, в даному випадку, слід віднести до пом`якшуючої обставини, яка, на ряду з іншими обставинами, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Зазначені обставини є такими, що пом`якшують покарання, а тому, з огляду на принцип законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, колегія суддів, використовуючи свої дискреційні повноваження, дійшла висновку про можливість призначення покарання для ОСОБА_6 за ч.3 ст.307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією зазначеної частини статті, у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою наявність, в зазначеному кримінальному провадженні, підстав для призначення обвинуваченому покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, зокрема, санкцією ч.3 ст.307 КК України, якого буде достатньо для його виправлення та попередження вчиненням ним нових злочинів.

Отже, враховуючи обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, його тяжкість та ступінь суспільної небезпечності, а також викладену вище характеристику його особи, апеляційний суд вважає призначене обвинуваченому судом першої інстанції основне покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла, занадто суворим, у зв`язку з чим існують підстави для його пом`якшення та призначення, останньому, покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, крм житла.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Згідно з приписами п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Частиною 2 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За приписами ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний вирок стосовно обвинуваченого за ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_6 слід змінити, в частині призначеного покарання, шляхом застосування положень ст. 69 КК України.

На підставі викладеного, керуючись 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2025 стосовно обвинуваченого за ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_6 , в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією майна, крім житла.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3