Справа №519/2038/25
У Х В А Л А

25.09.2025 року м.Південне

Слідчий суддя Південного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Південне клопотання слідчого СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.345 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, не працевлаштованого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 05.11.2021 вироком Заводського районного суду м. Миколаєва за ст.190 ч.2 КК України до покарання у виді обмеження на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитом строком 1 рік; 04.08.2022 вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за ст.185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

установив:

Слідчий СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області звернувся до суду з вищевказаним клопотанням.

Вислухавши прокурора, слідчого, які підтримали вищевказане клопотання, підозрюваного, підозрюваного, який заперечував проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід підозрюваному не пов`язаний з позбавленням волі, слідчий суддя приходить до наступного.

Судом встановлено, що слідчим відділенням поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000509 від 24.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно матеріалів клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

На підставі Указів Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 16.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 14.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 № №271/2024, від 23.07.2024 № №469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, від 14.01.2025 №26/2025, від 15.04.2025 №235/2025, від 14.07.2025 №468/2025, які затверджені Законами України, що набрали чинності, строк дії воєнного стану в Україні безперервно продовжувався і продовжував діяти станом на 24.09.2025.

ОСОБА_4 постійно мешкав в Україні та достовірно знав про дію в Україні воєнного стану.

Встановлено, що приблизно о 19 год. 50 хв. 24.09.2025, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено ОСОБА_4 , знаходячись у магазині «Кошик» розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Південне, вул. Хіміків 23, керуючись раптово виниклим прямим умислом та корисливим мотивом, переслідуючи мету відкритого заволодіння чужим майном, діючи в умовах воєнного стану, відкрито, у присутності продавців магазину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які вимагали припинити його протиправні дії, зайшов до торгівельної зали та з полиць відкрито викрав 5 пар чоловічих трусів «Боксерки» «UOMO вартістю 275 гривень, навушники бездротові марки «Original white A2» у кількості 1 од. вартістю 299 гривень, шкарпетки чоловічі темно-синього кольору у кількості 1 од. вартістю 40 гривень

Далі ОСОБА_4 , незважаючи на вимоги працівників магазину «Кошик» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 припинити протиправні дії, зупинитись та повернути вище вказане викрадене ним майно, всупереч волі останніх, зник з місця події разом з вказаним майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив магазину «КОШИК» майнову шкоду на суму 614 гривень.

Крім цього слідством встановлено, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, митні органи, органи охорони державного кордону, органи держаної податкової служби і установи виконання покарань, державної контрольно-ревізійної служби, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозахисні та правоохоронні функції.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про Національну поліцію», поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» - поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, в парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Згідно посвідчення співробітника поліції ОДП №038898 від 27.08.2025 лейтенант поліції ОСОБА_8 (спеціальний жетон №0199949) призначений на посаду інспектора з дотримання прав людини ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області.

Так, приблизно о 19 год. 50 хв. 24.09.2025 року, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи у форменому одязі із знаками розрізнення, знаходився на відкритій ділянці місцевості, розташованої поряд з магазином «Кошик» розташованого за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Південне вул. Хіміків 23, коли почув від продавців вище зазначеного магазину крики про допомогу а саме «допоможіть, обікрали» та в цей час ОСОБА_4 вибіг з магазину тримаючи в лівій руці викрадене майно, яким відкрито заволодів у торгівельній залі.

В подальшому, з метою припинення правопорушення, ОСОБА_8 почав наздоганяти ОСОБА_4 , при цьому висунув вимогу припинити правопорушення та вигукнув «Стій поліція», в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , який є співробітником правоохоронного органу.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень співробітнику правоохоронного органу, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_8 є працівником поліції, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , діючи умисно, тримаючи у правій руці газовий балончик сльозогінної та подразнюючої дії «Перець» розпилив його в область обличчя потерпілого ОСОБА_8 внаслідок чого останньому легкі тілесні ушкодження, що виразились у вигляді хімічний опік рогівки обох очей.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 згідно протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення був затриманий 24.09.2025 о 23.00 год., органом досудового розслідування 25.09.2025 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.345 КК України та йому 25.09.2025 о 13.10 год. надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У судовому засіданні встановлено, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.345 КК України обґрунтовується протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 24.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 25.09.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 24.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.09.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.09.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.09.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.09.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.09.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.09.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.09.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 25.09.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 25.09.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.345 КК України є обґрунтованою.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 .

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить вагомість доказів про вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного у їх сукупності, зокрема його вік та стан здоров`я, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки санкція ч.4 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, вказаний злочин, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того є ризик з боку підозрюваного ОСОБА_4 незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні та належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити лише найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Більш м`який запобіжний захід, у тому й числі у вигляді нічного домашнього арешту не зможе забезпечити мету застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України в зв`язку з вчиненням злочину із застосуванням насильства.

Згідно із ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання слідчого СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 ч.2 ст.345 КК України ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано пред`явлена підозра у скоєнні нетяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, не має міцних соціальних зв`язків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, в зв`язку з чим до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді взяття під варту, без визначення розміру застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст.176-178, 182-187, 193-194, 196-197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.345 КК України ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, в межах строку досудового слідства, без визначення розміру застави, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 24 вересня 2025 року.

Строк дії ухвали до 22 листопада 2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту у залі суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Південного міського суду

Одеської області ОСОБА_1