Справа № 453/1912/25
№ провадження 1-кп/453/252/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ;

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

з участю прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

та потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження №0000086 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Либохора Стрийського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , 20.10.2025 близько 21:11 год., перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з ним проживає його дружина ОСОБА_5 , з якою у нього на грунті раніше виниклих того ж дня неприязних родинних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер та значення своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, перебуваючи у кухонній кімнаті, будучи у стані алкогольного сп`яніння, підійшовши до дружини з-заду, умисно наніс їй кулаком правої та лівої руки декілька ударів у різні частини тіла, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на спині ліворуч, синця на тильній поверхні лівої кисті, синців на лівім плечі, синця на лівій грудній залозі, синця у нижній третині лівого плеча ззаду, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Своїми діями, ОСОБА_4 умисно спричинивши легке тілесне ушкодження ОСОБА_5 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному проступку визнав у повному обсязі, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, як і докази на їх підтвердження, від давання показань не відмовився. На даний час він щиро кається у скоєному, просить його суворо не карати, зокрема не позбавляти його волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному проступку визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що такі правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку обставинами, передбаченими ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а тому, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.

З врахуванням вимог ст.ст. 50,65 КК України таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, обвинуваченому не обирався та, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177- 178 КПК України і дані про його особу, суд не вбачає підстав для його визначення на цей час.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою, через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя