КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/4458/24Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/62/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2024 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 лютого 2024 року задоволено клопотання слідчого ГСУ СБУ ОСОБА_12 , погоджене прокурором офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 06 квітня 2024 року включно.

Відмовлено у задоволенні клопотань про взяття ОСОБА_9 на поруки.

Згідно оскаржуваної ухвали, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не встановлено.

На дане рішення слідчого судді захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подали апеляційні скарги, вважаючи його незаконним, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

В обґрунтування поданих апеляційних скарг посилаються на відсутність обґрунтованої підозри. При цьому зазначають, що фактичні обставини, викладені у повідомленні про підозру, не підтверджуються наявними матеріалами кримінального провадження.

Вважають неправильною кваліфікацію дій ОСОБА_9 та вказують, що слідчим суддею не враховано ряд обставин, що суттєво вплинули на прийняте рішення.

За твердженнями апелянтів, стороною обвинувачення в повідомлення про підозру внесено недостовірні відомості, які ґрунтуються на припущеннях органу досудового розслідування. Просять врахувати, що ОСОБА_9 не проводив заходи розвідувального характеру, оскільки його було залучено до проведення спеціальної операції під керівництвом СБ України. Відсутні також докази на підтвердження того, що ОСОБА_9 визначав аеродром «Канатове», як місце для здійснення посадки російського літака, оскільки аеродром мав бути визначений вже після вильоту такого літака.

Посилаються на порушення порядку вручення повідомлення про підозру, яке було вручено ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні 24 квітня 2023 року, проте саме повідомлення про підозру було складно 21 квітня 2023 року і всупереч положенням КПК України, не вручено в день його складання.

Також, як зазначають апелянти, стороною обвинувачення не виконано вимог ч.1 ст.290 КПК України, не повідомлено про завершення досудового розслідування та надання матеріалів досудового розслідування захисникам.

Крім цього, захисники посилаються на порушення підслідності у кримінальному провадженні, а також на неефективність досудового розслідування та невиконання ухвал слідчих суддів під час досудового розслідування.

Зазначають про порушення права ОСОБА_9 на захист, що призвело до порушення його права на справедливий суд, нерозгляд поданої заяви про відвід суддів, відмову у допиті свідка, видачі пам`ятки про права та обов`язки, та незабезпечення захисника при врученні повідомлення про підозру.

Також сторона захисту посилається на факти катування ОСОБА_9 , пов`язані з фактами несвоєчасного надання медичної допомоги.

Також апелянти вказують на відсутність передбачених статтею 177 КПК України ризиків щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Вважають, що даний ризик станом на сьогодні не доведений, оскільки ОСОБА_9 продовжує перебувати під вартою, що нівелює таку можливість.

Не доведеними є також ризики незаконного впливу ОСОБА_9 на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, так як у кримінальному провадженні завершено досудове розслідування.

Вважають, що судом безпідставно відхилено клопотання про взяття підозрюваного на поруки та не визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Крім цього, вважають, що судом в достатній мірі не враховано дані про особу ОСОБА_9 , який характеризується виключно позитивно, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та матір похилого віку.

За результатами апеляційного розгляду просять скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисників, які підтримали подані апеляційні скарги з доповненнями, і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених до суду апеляційної інстанції матеріалів, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000408 від 04 серпня 2022 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України.

21 квітня 2023 року ОСОБА_9 , у порядку визначеному ст.135 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

24 квітня 2023 року ОСОБА_9 затримано у порядку ст.ст.208, 615 КПК України.

25 квітня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 червня 2023 року без визначення розміру застави, яка судом апеляційної інстанції залишена без змін.

14 червня 2023 року постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному проваджені продовжено до 3-х місяців, тобто до 21 липня 2023 року.

19 червня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 липня 2023 включно без визначення розміру застави.

13 липня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 (шести) місяців, тобто до 21 жовтня 2023 року.

18 липня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 вересня 2023 року включно без визначення розміру застави.

06 вересня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 жовтня 2023року включно без визначення розміру застави.

09 жовтня 2023 року підозрюваному ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426- 1 КК України.

16 жовтня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 8 (восьми) місяців, тобто до 21 грудня 2023 року включно.

18 жовтня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 грудня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

06 грудня 2023 року підозрюваному ОСОБА_9 та його захисникам за дорученням прокурора у кримінальному провадженні в порядку ст. 290 КПК України повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження

13 грудня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 лютого 2024 року включно, без визначення розміру застави.

05 лютого 2024 року слідчий ГСУ СБУ ОСОБА_12 за погодженням із прокурором офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2024 року задоволено клопотання слідчого ГСУ СБУ ОСОБА_12 , погоджене прокурором офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 06 квітня 2024 року включно.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя з`ясовує всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали на його обґрунтування, та всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази,слідчий суддя дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Більше того, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наведені в клопотанні та доданих до нього матеріалах факти та інформація переконливо свідчать про можливу причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України, що свідчить про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.

Колегія суддів враховує, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування, про що зазначалося в рішенні ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства".

Крім цього, обґрунтованість підозри ОСОБА_9 вже була предметом перегляду як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 16 травня 2025 року залишено без змін ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 10 жовтня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги сторони захисту про скасування підозри ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000408 від 04 серпня 2022 року за ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Оцінюючи доводи сторони захисту про відсутність передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризиків, якими обґрунтовується подане клопотання про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у вчиненому злочині, характер та ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними та не зменшилися.

Оцінюючи наявність ризику переховування ОСОБА_9 від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що ОСОБА_9 підозрюється (на теперішній час обвинувачується) у вчиненні особливо тяжкого злочину. Будучи обізнаним про тяжкість інкримінованих йому дій, розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім цього, про реальність існування вищезазначеного ризику свідчить і характер інкримінованого підозрюваному злочину, який вчинено із застосуванням засобів прикриття.

Оцінюючи ризики можливого впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя врахував, що стаття 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань, останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. Вказане доводить те, що можливість впливу на свідків є досить ймовірною та реальною.

Крім цього, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про недоведеність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування та на даний час кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, а тому зазначений ризик не знайшов свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також не ґрунтується на матеріалах, долучених до клопотання, з огляду на те, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

В сукупності із вищевикладеним слідчий суддя також врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , а також інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисники посилаються в поданих апеляційних скаргах.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, задовольнив клопотання слідчого та продовжив підозрюваному ОСОБА_9 строк тримання під вартою до 06 квітня 2024 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, виходячи з положень ч.4 ст.183 КПК України.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи (рішення у справі "Мюллер проти Франції" п.п.35-45), а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доводи апелянтів про порушення підслідності у даному кримінальному провадженні, а також про неефективність досудового розслідування, є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи міститься постанова заступника Генерального прокурора від 29 грудня 2022 року про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000408 від 04 серпня 2022 року Головному слідчому управлінню Служби безпеки України.

Те що досудове розслідування тривало значний період часу, не свідчить про неефективність досудового розслідування, зважаючи на обсяг слідчих та процесуальних дій, які необхідно було провести у даному кримінальному провадженні.

Доводи апеляційних скарг захисників про наявність у ОСОБА_9 ряду захворювань, які потребують лікування, не свідчить про незаконність судового рішення, оскільки зазначена обставина враховується в сукупності з іншими даними, які враховуються судом при оцінки ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Крім цього, слідчим суддею за результатами розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , на дотримання вимог ст.206 КПК України, ст.49 Конституції України, зобов`язано керівника відділу забезпечення досудового слідства Служби безпеки України забезпечити ОСОБА_9 необхідне лікування та рекомендоване лікарями харчування, з урахуванням наявності стану здоров`я підозрюваного.

Посилання захисників на те, що слідчим суддею безпідставно відхилено клопотання про взяття підозрюваного на поруки, не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки судом обґрунтовано та вмотивовано відмовлено в задоволенні заяв поручителів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , про взяти ОСОБА_9 на поруки.

Колегією суддів за результатами апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які б свідчили про незаконність судового рішення, в тому числі на які захисники посилаються в поданих апеляційних скаргах.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги захисників - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого ГСУ СБУ ОСОБА_12 , погоджене прокурором офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 06 квітня 2024 року включно - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4