Провадження № 1-кп/638/1189/26
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої малолітньої ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0001120 від 29 вересня 2025 року з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює на посаді підсобного робітника ТОВ «НВП «Сузір`я», раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

02 грудня 2025 року до Шевченківського районного суду міста Харкова надійшло кримінальне провадження № 0001120 від 29 вересня 2025 року з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 29 вересня 2025 року приблизно о 15:20 год. керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 2217- 404», р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Сумській в напрямку проспекту Незалежності в Шевченківському районі м. Харкова. Під час руху по вказаній вулиці, ОСОБА_4 , діючи необережно, здійснюючи поворот праворуч на проспект Незалежності на вимкнений сигнал додаткової секцію сигналу світлофора, позначений стрілкою, що забороняє рух у цьому напрямку, наближаючись до регульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1; 5.38.2 «Пішохідний перехід» розділу 1 Правил дорожнього руху України та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» розділу 2 Правил, на який виходив пішохід, на зелений для нього сигнал світлофору, грубо порушив вимоги п.п. 8.7.3. «з», 8.10 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

- п. 8.7.3 Сигнали світлофора мають такі значення: «з» вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками);

- п.8.10 «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»

не зупинив керований ним автомобіль, щоб не створювати перешкоди для руху пішоходів, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, продовжив свій рух та допустив наїзд правою частиною переднього бамперу автомобіля на малолітнього пішохода ОСОБА_5 , а саме на ліву стопу, яка в цей час перетинала проїзну частину справа наліво відносно руху автомобіля по регульованому пішохідному переходу на дозволяючий рух сигнал світлофора. Внаслідок чого пішохід ОСОБА_5 впала від удару автомобіля на проїжджу частину дороги та отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило малолітній потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час підготовчого провадження потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 подали до суду заяву, в якій просили закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 у зв`язку з примиренням. Зазначили, що до обвинуваченого претензій не мають.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 подану заяву підтримали, підтвердили, що обвинувачений у повному обсязі відшкодував заподіяну шкоду, ніяких претензій до нього не мають, вони з ним примирилися та підтримують заяву про закриття кримінального провадження. Потерпіла ОСОБА_5 повідомила суду, що почувається добре, стан здоров`я значно покращився, серйозних травм та наслідків від ДТП вона не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заяву потерпілої та її законного представника, підтвердив суду, що відшкодував у повному обсязі заподіяну шкоду, та примирився з потерпілою. Вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, погодився на закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням, про що також склав відповідну письмову заяву.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження щодо нього.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положенням ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, оскільки карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до обвинувального акту, нетяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, ОСОБА_4 вчинив з необережності.

На час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується Висновком КНП ХОР «ОКНЛ» № 2256 від 01 жовтня 2025 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з довідкою № 144-07102025/63061 від 08 жовтня 2025 року ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_5 та її законного представника ОСОБА_6 , потерпіла претензій матеріального, морального та будь-якого іншого характеру до ОСОБА_4 за фактом отримання тілесних ушкоджень внаслідок ДТП від 29 вересня 2025 року не має, шкода, завдана внаслідок ДТП, відшкодована у повному обсязі.

Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, який не підпадає під винятки, встановлені у ст. 46 КК України, примирився з потерпілою ОСОБА_5 та відшкодував завдані ним збитки, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 висловив згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав та повідомив, що наслідки закриття кримінального провадження йому відомі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд звільняє ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього закриває.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на проведення судових експертиз вартістю 7131,20 грн та 14262,40 грн підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, відповідно до положень ч. 1 ст. 126 КПК України та правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 01 лютого 2024 року у справі № 930/497/23.

У зв`язку із закриттям кримінального провадження, арешт майна, накладений у кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді, підлягає скасуванню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. 26, 284, 350, 369, 371-372, 376, 477 КПК України, суд

постановив:

Заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , малолітньої потерпілої ОСОБА_5 та її законного представника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0001120 від 29 вересня 2025 року з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази, а саме:

- автомобіль ГАЗ 2217, реєстраційний номер НОМЕР_2 , - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- карту пам`яті - зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0001120.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2025 року (справа № 953/10359/25, провадження № 1-кс/953/6662/25) на автомобіль ГАЗ 2217, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз у розмірі 21393,60 грн (двадцять одна тисяча триста дев`яносто три гривні 60 копійок).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1