Справа №: 398/5755/25
провадження №: 1-кп/398/449/25
УХВАЛА

Іменем України

"17" вересня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія клопотання захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави, зменшивши її розмір до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та клопотання ОСОБА_6 про повернення грошових коштів, внесених як застава, подані у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001079 від 16.09.2022 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває виділене кримінальне провадження №0001079 від 16.09.2022 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України.

02.09.2025 року ОСОБА_6 , звернулася до суду з клопотанням про повернення грошових коштів, внесених як застава, відповідно до якого просить суд повернути їй внесену нею частку застави за її сина ОСОБА_5 в сумі 497 000,00 грн. Клопотання обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.08.2023 року ОСОБА_5 , який є її сином, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено розмір застави в сумі 805 200,00 грн. В подальшому ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.09.2023 року сума застави була збільшена до 939 400,00 грн. Частину вказаної застави було внесено нею, а саме в сумі 497 000,00 грн. Наразі вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, страждає на хронічні вікові захворювання. Крім того, її син належним чином виконує покладені на нього судом обов`язки. Наразі син перебуває на військовій службі, де виконує обов`язок із захисту Батьківщини. Крім того, вважає, що обраний її синові розмір застави є завідомо непомірним, що суперечить вимогам ч.4 ст.182 КПК України, адже син на час обрання йому вказаного запобіжного заходу перебував у місцях позбавлення волі та, відповідно, ані роботи, ані джерела постійного доходу, ані заощаджень не мав. Кошти, необхідні для внесення застави за її сина їй довелось брати в борг у знайомих, також вона змушена була продати частину належної їй та її рідним майна. Наразі вона не має коштів не лише на повернення боргу знайомим, а й на забезпечення власних потреб щодо придбання продуктів харчування та проведення лікування. Враховуючи викладене, просить клопотання задовольнити та повернути їй внесену нею частку застави в сумі 497 000,00 грн. Вважає, що залишок коштів внесених як застава у сумі 442 400,00 грн буде цілком достатнім для забезпечення виконання її сином покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігатиме ризикам, встановленим ч.1 ст.177 КПК України, а отже задоволення вказаного клопотання жодним чином не зашкодить кримінальному провадженню.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила.

03.09.2025 року захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 подано клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави в загальному розмірі 939 400,00 грн шляхом зменшення її розмір до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також скасування покладених на обвинуваченого судом процесуальних обов`язків, посилаючись на те, що за час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не встановлено жодного факту неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого або фактів затягування судового процесу та зриву судових засідань, з огляду на що ризики значно зменшилися. Крім того, він завжди виконував та продовжує виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Також на утриманні ОСОБА_5 перебувають троє неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також разом з ним постійно проживають та перебувають на утриманні неповнолітні діти його дружини ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . З огляду на зазначені обставини ОСОБА_5 гостро потребує зменшення розміру внесеної за нього застави з метою належного утримання, виховання та розвитку дітей, покращення житлово-побутових умов. Крім того, наразі ОСОБА_5 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації і йому необхідні кошти для придбання екіпірування. З цих самих причин вважає, що необхідно скасувати покладені на обвинуваченого судом процесуальні обов`язки, оскільки їх виконання не дозволяє обвинуваченому належним чином нести службу з захисту Батьківщини.

У судовому засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання та просить його задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення вказаних клопотань, зазначаючи, що визначений судом розмір застави відповідає особі обвинуваченого та тяжкості інкрімінованих йому злочинів.

Вирішуючи вказані клопотання судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 11.08.2023 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено розмір застави у сумі 805 200,00 грн. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.09.2023 року суму застави було збільшено до 939 400,00 грн.

Визначений ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.09.2023 року розмір застави за ОСОБА_5 було внесено заставодавцями, а відтак, згідно з положеннями ч.4 ст. 202 КПК України, ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У зв`язку із внесенням застави ОСОБА_5 було звільнено з-під варти.

Частиною 1 ст. 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Застава є запобіжним заходом, тобто заходом процесуального примусу, метою якого є запобігання ризикам, встановленим судом під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у випадку невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Таким чином, застава у визначеному розмірі фактично забезпечує виконання особою покладених на неї процесуальних обов`язків та є засобом запобігання перешкоджанню підозрюваним/обвинуваченим кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1ст. 177 КПК України.

Частиною 11 ст. 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Суд враховує, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.

В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно вимог ст.182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

За ч. 1 ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, приймаючи до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова та колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді застави не відпали, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж застава, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки він раніше неодноразово засуджувався до позбавлення волі за злочини проти життя та здоров`я, порушення у сфері обігу наркотичних засобів, проти власності, отже є особою схильною до вчинення злочинів, однак це не призвело до позитивних змін в особистості обвинуваченого та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, суд, не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді застави, зменшивши її розмір до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Навіть з плином часу, враховуючи наведені вище обставини, раніше встановлені ризики по відношенню до особи обвинуваченого, не втратили своєї актуальності, а відтак у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника слід відмовити.

Посилання обвинуваченого на те, що він наразі призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, і йому необхідні кошти для придбання екіпірування, суд не приймає до уваги, оскільки, як вбачається з наданої копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.05.2025 року №154, відповідно до якого солдат ОСОБА_13 признаний військовою частиною НОМЕР_1 на військову службу, його зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення.

Проживання обвинуваченого за однією адресою з дітьми своєї дружини не покладає на нього обов`язок щодо їх утримання. Вітчим має своїм обов`язком утримувати падчерку/пасинка, яка з ним проживає, якщо у неї немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що вітчим може надавати матеріальну допомогу (ст. 268 СК України). Окрім того останнім не надано доказів, що внесення ним застави у раніше визначеному розмірі призвелодо втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.

В силу вимог ст.368 КПК України питання про повернення застави суд має вирішити під час винесення вироку по справі.

Стосовно клопотання захисника в частині скасування встановлених обвинуваченому ОСОБА_5 судом обов`язків, слід зазначити, що відповідно до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Суд звертає увагу на те, що з часу перебування кримінального провадження на розгляді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області клопотань сторони прокурора про продовження обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК Українина щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не надходило, а отже, підстави для їх скасування відсутні.

Щодо клопотання заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_5 , слід зазначити, що закон не містить підстав повернення застави через особисту потребу заставодавця у цих коштах.

Інститут застави в кримінальному провадженні має особливий, обтяжений характер. Його мета забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Коли заставодавець вносила кошти, вона усвідомлювала правові наслідки такого кроку, зокрема неможливість отримати їх назад просто через зміну власних потреб. Закон чітко визначає виключні обставини для повернення застави, і особиста фінансова потреба до них не належить.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про повернення грошових коштів, внесених як застава, та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави, зменшивши її розмір до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,та скасування покладених на обвинуваченого судом обов`язків, слід відмовити.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 проходить військову службу, прийняти участь у судових засіданнях можливості не має, суд вважає за необхідне зупинити судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України, до його звільнення з військової служби, що забезпечить об`єктивний розгляду кримінального провадження у відношенні останнього та не порушить його прав та інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,176,177,178,182,183,194,201,202, 291, 371-372,376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави, зменшивши її розмір до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відмовити.

У задоволені клопотання ОСОБА_6 про повернення грошових коштів, внесених як застава, відмовити.

Зупинити судове провадження у кримінальному провадженні №0001079 від 16.09.2022 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України, до його звільнення з військової служби.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 18.09.2025 року о 12 год 45 хв

Головуючий суддя ОСОБА_1