Справа № 478/1041/25 Провадження № 1-в/478/279/2025
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2025 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі,
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши подання начальника ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про застосування покарання за наявності кількох вироків, стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшло подання від начальника ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про застосування покарання за наявності кількох вироків, стосовно засудженого ОСОБА_4 .
Зі змісту подання вбачається, що ОСОБА_4 відбуває у Державній установі «Казанківська виправна колонія (№93)» покарання за вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 30.06.2025 року, за яким останнього було засуджено до 5 років 6 місяців позбавлення волі за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України. При призначенні засудженому остаточного покарання, судом на підставі ст. 71 КК України було враховано вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2023 року. В той же час, вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 30.06.2025 року не було враховано вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.04.2025 року, згідно якого ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу, в розмірі 17 000,00 грн.
В судове засідання представник ВК 93 та засуджений не з`явились. Згідно поданих заяв просили суд провести розгляд подання без їх участі.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Виходячи з абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом встановлено наступне.
Відповідно до з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно з п. 11 ч. 1ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Відповідно п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини 3 ст. 57,ч.1 ст. 58, ч.1 ст. 62 КК України),11,13,13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.
Як вбачається з положень пунктів 10, 12 Постанови Пленуму ВСУ № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21 грудня 1990 року, коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок (і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків), суд за місцем виконання вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками. Суд вправі вирішувати лише ті питання, які не зачіпають суті вироку та не погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Згідно з пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадку, якщо стосовно засудженого є не виконаний вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 було засуджено:
- вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.04.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу, в розмірі 17 000,00 грн;
- вироком вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 30.06.2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 років 4 місяці. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеног за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2023 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
Згідно з довідкою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.09.2025 року № 490/2207/25 штраф у розмірі 17 000,00 грн, визначений ОСОБА_4 вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.04.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України, не сплачений.
Таким чином, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 не було враховано вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.04.2025 року.
Встановивши наведені обставини, суд враховує, що за змістом ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно. Тобто, ч. 3 ст. 72 КК прямо вказує на необхідність застосування вимог статей 70, 71 КК щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та за сукупністю вироків, оскільки передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань під час призначення їх за сукупністю кримінальних правопорушень або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.
У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком і покарання за новим вироком та ухвалює рішення про їх самостійне виконання.
Керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -
Подання начальника ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» ппро застосування покарання за наявності кількох вироків, стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правпопорушень, в строк покарання, призначеного вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 30.06.2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, зарахувати покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.04.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України у штрафу, в розмірі 17 000,00 грн, та визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців та штрафу у розмірі 17 000,00 грн, який виконувати самостійно.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід обчислювати з моменту, визначеному вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 30.06.2025 року, тобто з 08.01.2025 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду області через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя