465/9082/25
1-кп/465/1265/25
У Х В А Л А

Іменем України

25.11.2025 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження №0000686 від 21.08.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Годвишня Городоцького району Львівської області, одруженого, із середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 20.08.2025 року приблизно о 19 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки «BMW 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним в правій крайній смузі по вул. Стрийська, в напрямку до вул. Трускавецька у м. Львові, здійснив зупинку транспортного засобу та раптово відчинив передню ліву дверку всупереч вимогам ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, грубо порушив вимоги чинних Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами, а саме: вимоги Р.1 п.1.5, 1.10; Р.2 п.2.3 б), д); Р.15 п.15.13 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, здійснив відчинення лівих передніх дверей, перед тим не переконавшись, що це буде безпечно та не буде створено небезпеки чи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, тим самим створивши аварійну ситуацію для кермувальника електровелосипеда ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, керуючи електровелосипедом з маркуванням "UCKLOS" та рухаючись ним по ліву сторону від автомобіля, зіткнувся із раптово відчиненою передньою лівою дверкою автомобіля марки «BMW 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що призвело до його падіння, внаслідок чого кермувальник електровелосипеда ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, а саме: забійні рани міжпальцевих проміжків правої стопи, відкритий переломо-звих середньої фаланги 2-го пальця правої стопи зі зміщенням фрагментів, підокісний злам лівої ключиці, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, згідно обвинувального акту, що є предметом судового розгляду, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та закриття кримінального провадження.

При цьому, неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 і його законний представник ОСОБА_7 підтвердили, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, компенсована обвинуваченим в повному обсязі, обвинувачений вибачився за скоєне, потерпілий та його представник обвинуваченого пробачили, на закритті кримінального провадження наполягають.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суді визнав, вказав, що щиро шкодує про те, що сталося, та повністю підтримав заявлене клопотання про закриття кримінального провадження стосовно нього за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим ОСОБА_6 .

Прокурор щодо задоволення клопотання сторони захисту не заперечила, оскільки таке відповідає вимогам закону.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлене захисником клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності слід задоволити з наступних підстав.

За змістом п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Так, ОСОБА_4 , обвинувачений за ч.1 ст.286 КК України, в судовому засіданні підтримав заявлене захисником клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього та звільнення його від кримінальної відповідальності, йому роз`яснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи з метою доведення своєї невинуватості, проти чого він категорично заперечив, наполягаючи на закритті кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Аналогічно потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 просили суд закрити кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на примирення з останнім, його прощення та відшкодування обвинуваченим на користь потерпілого заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину вперше, факт примирення з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з обвинувального акту, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , було скоєно 20.08.2025 року, до цього ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягався.

Обвинувачений негативних характеристик не має, до кримінальної відповідальності притягається вперше, інкриміноване йому кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, обвинувачений підтримав клопотання свого захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків такого закриття. Відповідно до вимог ч.2 ст. 288 КПК України судом було з`ясовано думку неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_7 , які вважають за необхідне задовольнити заявлене стороною захисту клопотання, крім цього, підтвердили, що між обвинуваченим та законним представником потерпілого укладено договір від 17.09.2025 року про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в рамках якого обвинувачений ОСОБА_4 взяв на себе зобов`язання відшкодувати потерпілому вартість заподіяної йому шкоди у зв`язку із отриманням внаслідок ДТП тілесних ушкоджень, проведеним лікуванням та реабілітацією після отриманих в результаті ДТП травм, а також як компенсацію за фізичну і моральну шкоду, крім цього, визнали, що така дійсно обвинуваченим ОСОБА_4 відшкодована, що засвідчується письмовою розпискою від 17.09.2025 року, при цьому, у письмовій заяві від 17.09.2025 року законний представник неповнолітнього потерпілого, діючи в інтересах потерпілого ОСОБА_6 , самостійно клопоче про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 у зв`язку з примиренням, претензій морального та матеріального характеру до останнього не має, у зв`язку з чим суд перешкод для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України не вбачає.

З урахуванням того, що шкода потерпілому ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_4 відшкодована повністю у розмірі, погодженому сторонами, про що як обвинувачений, так і потерпілий та його законний представник особисто підтвердили в судовому засіданні, перешкод для задоволення клопотання захисника обвинуваченого про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України немає.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

При вирішенні питання процесуальних витрат суд враховує, що в межах кримінального провадження №0000686 від 21.08.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, проводилось три судових експертизи, результати яких оформлено висновками судових експертів Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/114-25/20844-ІТ від 18.09.2025 року (судова експертиза дослідження стану транспортного засобу), №СЕ-19/114-25/20845-ІТ від 18.09.2025 року (судова експертиза дослідження стану транспортного засобу) та №СЕ-19/114-25/20847-ІТ від 19.09.2025 року (судова транспортно-трасологічна експертиза). Згідно наявних у матеріалах справи довідок вартість виконання вказаних експертиз із залученням судових експертів сумарно складає 15599,50 грн. Вказані процесуальні витрати на загальну суму 15599,50 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

При цьому, суд приймає до уваги те, що відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України до складу процесуальних витрат входять, в тому числі, витрати, пов`язані із залученням експертів.

Водночас положеннями ч.1 ст.126 КПК України передбачено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Таким чином, законодавчих обмежень для вирішення судом питання стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у справі судовим рішенням у формі ухвали немає, більш того, можливість такого прямо передбачена положеннями ч.1 ст.126 КПК України.

Крім цього, у постанові від 17.06.2020 року у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20) Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат; суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Також у своїй постанові від 29.09.2021 року Верховний Суд у справі №342/1560/20 (провадження № 51-2331км21) констатував, що процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Аналогічно таку ж позицію, в ідентичній справі до даної, яка розглядається, де особу звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, підтримав Верховний Суд у постанові від 01.02.2024 року в справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23), вказавши, що закриття кримінального провадження стосовно особи на нереабілітуючих підставах і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє таку особу від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

За таких обставин, за наведеного правого регулювання питання стягнення судових витрат у кримінальному провадженні та за наявності відповідних висновків Верховного Суду, які є обов`язковими для врахування судом першої інстанції, у справі наявні усі підстави для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних витрат, понесених у справі на проведення судових експертиз, на користь держави. Відповідно, підстав для звільнення обвинуваченого від сплати таких витрат, на чому наполягає захисник, немає.

Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України в частині арешту, накладеного під час проведення досудового розслідування на електровелосипед з маркуванням "UCKLOS", який на даний час не скасований. Що стосується арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 03.09.2025 року на автомобіль марки «BMW 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , то такий ухвалою слідчого судді від 01.10.2025 року у справі №465/7577/25 скасований в цілому з передачею вказаного транспортного засобу у розпорядження ОСОБА_4 . Відповідно, підстав для повторного скасування арешту, що накладався на автомобіль, немає.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст.44, 46 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 314 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 , про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, відомості про яке 21.08.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000686, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.

Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз в сумі 15599 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 50 коп.

Скасувати арешт, накладений на електроведосипед ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 03.09.2025 року.

Речові докази: 1) автомобіль марки «BMW 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 01.10.2025 року повернуто власнику, - залишити у власності та розпорядженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) електровелосипед з маркуванням "UCKLOS", який поміщено для зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7, повернути власнику за умови пред`явлення документів, які посвідчують право власності на вказаний транспортний засіб; 3) DVD-R диск із записами з камер відеоспостереження з місця дорожньо-транспртної пригоди - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000686 (в матеріалах досудового розслідування).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1