У Х В А Л А

Іменем України

13.01.2026 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000508 від 21.06.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, із повною середньою освітою, одруженого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження №0000508 від 21.06.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

У підготовчому судовому засіданні 13.01.2026 року прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , який є старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000508, заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку із тим, що останній висловив намір та фактично приступив до продовження проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 , на що командиром вказаної військової частини надано згоду у формі видання наказу про зарахування до особового штату вказаної частини військовослужбовця ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор та обвинувачений клопотання підтримали і просили суд його задовольнити.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, молодший сержант ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він як військовослужбовець за призовом під час мобілізації Військової частини НОМЕР_2 в порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 20.02.2024 року самовільно залишив без поважних причин тривалістю понад три доби місце служби - Військову частину НОМЕР_2 , що розташовувалась у АДРЕСА_2 , та перебував поза межами розташування військової частини до 21.12.2024 року, тобто до моменту прибуття до Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_4 інкриміновано самовільне залишення місця служби тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що діями ОСОБА_4 матеріальний збиток не нанесено. Потерпілих у кримінальному провадженні немає.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Як вбачається з ч.2 ст.286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно із ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Частиною 5 ст.401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 має намір продовжити проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 №152 від 27.05.2025 року військовослужбовця служби по мобілізації сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та на всі види забезпечення. Цим же наказом період з 05.02.2024 року до 20.12.2024 року постановлено вважати як період самовільного залишення ОСОБА_4 частини та не зараховано його до загального строку військової служби та строку вислуги у військовому званні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією. Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності за ст.ст.407, 408 КК України не притягався.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави звільнення від кримінальної відповідальності та йому роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження відповідно до положень ч.5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, а також безумовну можливість судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

ОСОБА_4 на закритті кримінального провадження з підстав, передбачених ч.5 ст.401 КК України, наполіг, при цьому, зазначив, що його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого тиску на нього.

Згідно положень ч.2 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_4 виявив бажання повернутися до військової служби та надав згоду проходити службу у Військовій частині НОМЕР_1 , наявна згода командира вказаної військової частини на проходження служби ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ч.5 ст.401 КК України слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

При цьому, суд враховує, що на даний час обвинувачений ОСОБА_4 уже зарахований до складу Військової частини НОМЕР_1 , тому відповідний наказ командира даної частини ОСОБА_5 №152 від 27.05.2025 року, яким ОСОБА_4 введено в штат, слід вважати формою письмової згоди командування військової частини на подальше проходження військовослужбовцем військової служби. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.10.2025 року у справі №484/3679/23, відповідно до якого ст.401 КК України та ст.ст.286, 287 КПК України не містять вимог щодо конкретної форми письмової згоди на продовження проходження особою військової служби (лист, наказ чи розпорядження), а тому, якщо військовослужбовець після добровільного повернення до військової частини наказом командира частини зарахований на всі види забезпечення, такий наказ є належним письмовим підтвердженням згоди командира на проходження військової служби.

Водночас суд не вбачає підстав для того, щоб не покладати на обвинуваченого обов`язку прибути у військову частину впродовж трьох діб після набрання ухвалою законної сили, як про це зазначає прокурор, наголошуючи на тому, що ОСОБА_4 уже зарахований до штату Військової частини НОМЕР_1 та проходить військову службу, що підтверджується наказом командира військової частини №152 від 27.05.2025 року, адже метою звільнення особи від кримінальної відповідальності і єдиною підставою для цього є в даному випадку подальше проходження військової служби особою після набрання ухвалою суду законної сили. А тому, дотримання умов звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності вимагає того, щоб після вступу ухвали суду в законну силу останній прибув у військову частину і саме тоді проходив військову службу. Зарахування ОСОБА_4 до штату військової частини до вказаного часу і призначення його на діючу військову посаду не перешкоджає покладенню на обвинуваченого відповідного обов`язку, передбаченого ст.288 КПК України, ч.2 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", дотримання якого підлягає контролю в ході виконання ухвали суду. Якщо на час набрання ухвалою суду про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.401 КК України будуть існувати обставини, які дають підстави для висновку, що ОСОБА_4 продовжує перебувати на військовій службі, призначений на відповідну військову посаду, проходить військову службу в складі Військової частини НОМЕР_1 та на час виконання ухвали не припинив проходження служби, обов`язки, покладені даною ухвалою на обвинуваченого та командування військової частини, будуть вважатися виконаними.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Керуючись ст.ст.284, 285, 287, 288, 318, 337, 369, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України - для продовження проходження військової служби.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження №0000508 від 21.06.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, закрити.

Відповідно до вимог ст.288 КПК України зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин після набрання ухвалою суду законної сили прибути до Військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 невідкладно після набрання ухвалою суду законної сили призначити ОСОБА_4 на військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Якщо на час набрання ухвалою суду законної сили ОСОБА_4 буде призначений на посаду у Військовій частині НОМЕР_1 та продовжуватиме проходження військової служби, вважати вищезазначені обов`язки виконаними.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова впродовж семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1