Справа № 402/174/25
ВИРОК

іменем України

19.12.2025 рокум. Благовіщенське

Благовіщенський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Благовіщенське Кіровоградської області кримінальне провадження №0000532 внесене 20.12.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Побузьке, Голованівського району, Кіровоградської області, з середньою- спеціальною освітою, українки, громадянки України, непрацюючої, яка на час розгляду справи дітей на утриманні не має, місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 135 та статтею 166 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 вчинила завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, та злісне не виконання батьками, встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, тобто кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 135 та статтею 166 Кримінального кодексу України. Кримінальні правопорушення вчинила за таких обставин:

ОСОБА_4 на порушення статей 150, 180 Сімейного кодексу України та статті 18 Конвенції «Про права дитини», ігноруючи свій обов`язок як матері піклуватися про своїх дітей, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків та допускаючи їх настання, посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері виховання дітей, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, будучи неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності, всупереч зобов`язань батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, наглядати за дитиною та убезпечувати її від різноманітних негативних чинників, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, утримувати дитину до досягнення повноліття, злісно не виконувала обов`язки щодо догляду за своїми малолітніми дітьми, що проявилось у залишені без нагляду в домоволодінні АДРЕСА_2 в період часу з 12.12.2024 року по 17.12.2024 року своїх малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без допомоги в небезпечному для життя стані, аж до моменту вилучення дітей службою у справах дітей Благовіщенської міської ради. При цьому ОСОБА_4 , не виконуючи свій батьківський обов`язок, протиправно, без поважних причин самовільно залишила на три доби малолітніх своїх дітей у небезпечному для життя стані, а саме без: їжі, питної води, опалення будинку, догляду дорослих осіб, в несвоєчасному зверненні за медичною допомогою з метою їх госпіталізації для лікування та в час постійних повітряних тривог та ракетної небезпеки, коли є велика загроза для життя кожного.

Крім того, не зважаючи на бесіди, профілактичні рейди, неодноразові попередження, зауваження та рекомендації співробітників соціальних служб, правоохоронних органів, не працюючи, зловживаючи спиртними напоями ухилилась від обов`язків відносно своїх малолітніх дітей.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 585 від 01.06.2020 року «Порядок забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження» до них належать зокрема - залишення дитини віком до десяти років більше ніж на півгодини на вулиці без відповідного для природно-кліматичних умов одягу або без дотримання відповідного для віку температурного режиму.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 135 та статтею 166 Кримінального кодексу України, винною себе визнала повністю та повідомила, що станом на грудень минулого року мала малолітніх дітей ОСОБА_7 , якому на той час було 6 років народження та Платона, якому було п`ять років. Натепер вона позбавлена батьківських права відносно них. Вона разом з дітьми мешкала в АДРЕСА_2 . Десь всередині грудня 2025 року, точніше не пам`ятає, їй зателефонував її знайомий, який працює водієм дальнобійником і сказав, що він зараз знаходиться в кафе на трасі і покликав до себе пити каву. Вона залишила дітей самих вдома та пішла до цього знайомого. Там вона вжила спиртне. Через стан сп`яніння була відсутня вдома близько трьох днів. За цей час вона про дітей не піклувалась. Коли повернулась, дізналась, що дітей з хати забрали працівники державних органів. На теперішній час її позбавили батьківських прав відносно цих дітей, про що вона дуже шкодує.

Оскільки учасники кримінального провадження не оспорювали обставин справи, суд за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів по справі, а обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ч.3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст обставин даного кримінального правопорушення. Свою позицію висловлює добровільно.

Судом роз`яснено обвинуваченій, що вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень та про те, що її дії правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 135 та статтею 166 Кримінального кодексу України як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, та злісне не виконання батьками, встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки. При цьому суд зважає на такі обставини як: вік дітей 5 та 6 років, термін, на який обвинувачена залишила дітей на три доби, умови, за яких обвинувачена залишила дітей без догляду зимовий період, те, що у хаті пічне опалення і діти не могли самі забезпечити собі опалення, відсутність їжі. Одна дитина на час виявлення перебувала у стані хвороби (ГРВІ), зумовленому холодом і відсутністю належного одягу і не могла звернутись за медичною допомогою. Суд безумовно визнає таке становище дітей як небезпечний для життя стан і те, що діти були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження, те що це спричинило тяжкі наслідки.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд, у відповідності з вимогами статті 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Кримінальні правопорушення, що їх вчинила обвинувачена, є відповідно невеликої та середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої щодо обох правопорушень є щире каяття.

Суд приходить до висновку про щире каяття обвинуваченої, виходячи з того, що вона визнала свою провину у вчинених правопорушеннях, висловила жаль з приводу вчиненого.

Обставиною, що обтяжує покарання по обох правопорушеннях є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Суд виснує, що вказана обставина повинна бути врахована стосовно обох правопорушень, зважаючи на те, що обидва правопорушення були зумовлені станом зловживанням обвинуваченою спиртним.

Обвинувачена ОСОБА_4 є здоровою, працездатною, не судимою, такою, що неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, яка не працює, за місцем проживання характеризується негативно, як така що зловживає алкоголем, конфліктна.

Суд вважає, що необхідним видом покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 135 та статтею 166 Кримінального кодексу України є покарання у виді обмеження волі.

Вирішуючи питання про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання, суд враховує її негативну характеристику, те, що обвинувачена тричі протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне здійснення батьківських обов`язків щодо догляду за дітьми, тому виснує про неможливість звільнення її від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі відсутній.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 не ухилялась від прибуття до суду та виконувала процесуальні обов`язки, суд вважає, що до набрання вироком законної сиди, до неї доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, частиною 3 статті 349, статтями 369-371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 135 та статтею 166 Кримінального кодексу України, й призначити їй покарання:

- за частиною 1 статті 135 Кримінального кодексу України у виді 2 років обмеження волі,

- за статтею 166 Кримінального кодексу України у виді 3 років обмеження волі.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді трьох років обмеження волі.

До вступу вироку в законну силу обирати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Благовіщенський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1