Провадження по справі № 1-кс/752/7018/25
У Х В А Л А

іменем України

"09" вересня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000064 від 04.05.2018 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь АР Крим, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 260 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

встановив:

19 серпня 2025 року слідча ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_5 , звернулась до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні №0000064 від 04.05.2018 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, у порядку ч.6 ст. 193 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 13.04.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 260 КПК України, а постановою слідчого від 07.05.2018 оголошено у розшук.

Враховуючи, що ОСОБА_4 переховується на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою, слідчий вважає, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою стосовно підозрюваного зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме переховуванню від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження того, у вчиненні якого підозрюється.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання слідчого підтримав в повному обсязі, надав пояснення які відповідають змісту клопотання.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Також вказував на те що він не мав спілкування із підзахисним та не погоджував із ним позицію захисту. Вважає клопотання передчасним.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчим суддею постановлено рішення про розгляд клопотання за відсутності підозрюваного, оскільки наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території.

Вирішуючи клопотання слідчого, заслухавши прокурора та захисника, дослідивши матеріали, які додані до клопотання слідчим, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дане клопотання з урахування вимог п.1 ч.2 ст.132 КПК України подано до Голосіївського районного суду м. Києва в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування - СУ НУНП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог п. 1-5 ч. 1 та ч. 3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

З матеріалів, доданих до клопотання встановлено, що наприкінці лютого 2014 року на тимчасово окупованій території АР Крим створено не передбачене Конституцією та законами України збройне формування - так звана «Самооборона Криму», яке мало організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, озброєння вогнепальною зброєю, вибухівкою та мали на своєму озброєнні тяжке військове озброєння та військову техніку. У вище вказаному незаконному збройному формуванні (далі - НЗФ) визначено механізм вступу до його лав та порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності які полягали у здійсненні методами військових операцій та силової підтримки збройних сил РФ, придушення організованого опору проукраїнськи налаштованого населення на тимчасово окупованій території півострову Крим, примусової депортації населення з АР Крим, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили та матеріальних засобів, напади на підприємства, установи, організації, громадян, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких злочинів. Вказане НЗФ дислокувалось у різних населених пунктах та місцевостях півострову Крим та мало загальну координацію керівництва.

Відповідно до ч. 6 ст. 17 Конституції України на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних, не передбачених законом.

Так, 23.04.2014 громадянин України ОСОБА_4 діючи навмисно з метою участі у діяльності незаконного збройного формування. «Самооборона Криму», будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань передбачених Законами України» та іншими законодавчими актами України, якими передбаченого особливий порядок та умови створення і функціонування збройних формувань в України, знаходячись на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Сімферополі, після співбесіди з невстановленими у ході досудового слідства «ватажками» НЗФ «Самооборона Криму», будучи обізнаним з із злочинними намірами та планами, спрямованими на вище зазначені дії, усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно вступив до незаконного збройного формування «Самооборона Криму» на посаду командира «10 роти».

Дії ОСОБА_4 носили тривалий характер та полягали у активній участі у діяльності незаконного збройного формування. При цьому він усвідомлював, що незаконне збройне формування, діє на території України незаконно та що її учасники застосовуються зброю, вчиняють опор представникам влади, напад на підприємства, установи, організації та громадян, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, що призвело до настання тяжких наслідків у вигляді тривалого порушення нормальної роботи транспорту, підприємств, установ та організацій, загострення міжнаціональних відносин та ускладнення відносин між державами, а також подальшої окупації території півострова Крим.

За вказаних обставин ОСОБА_4 підозрюється в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, що призвело до загибелі людей чи інших тяжких наслідків, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України.

З матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, мав постійне місце проживання у м. Сімферополь АР Крим. За оперативними даними з 2014 року державний кордон України не перетинав, знаходиться на ТОТ АР Крим.

13.04.2018 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , яке не було вручене останньому особисто, як того вимагають норми КПК України. Між тим, воно було опубліковано на сайті ГУНП в АР Крим та місті Севастополі. Такий порядок повідомлення не був передбачений нормами КПК України, зокрема і ст. 135 КПК України, яка діяла в редакції станом на дату складення повідомлення про підозру. Між тим, на той момент поштового сполучення з тимчасово окупованою територією не існувало, як і іншого порядку вручення повідомлення про підозру особі, яка перебуває на тимчасово окупованій території, тому можна вважати, що публікування відповідного оголошення з текстом підозри на загальнодоступному сайті ГУ НП в АР Крим та місті Севастополі, є таким, що давало можливість ОСОБА_4 із ним ознайомитися, тому він може вважатися таким, що набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Повідомлена ОСОБА_4 підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування доказах, які досліджено слідчим суддею в ході розгляду клопотання, а саме: протокол огляду відомостей відеохостингу «Ютуб» від 16.01.2018; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 06.04.2018; протокол впізнання за участю свідка ОСОБА_8 від 06.04.2018; протокол огляду інтернет-сайтів від 13.04.2018.

07.05.2018 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у державний розшук, оскільки на даний момент під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного не відоме та зупинене у зв`язку із розшуком.

На виконання вимог КПК України, відомості щодо повідомлення про підозру від 13.04.2018 у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 розміщено на сайті Національної поліції України, у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Так, повістка про виклик на 06.08.2025, 07.08.2025, 08.08.2025 - опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 02.08.2025 за № 156 (8081), та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора від 01.08.2025.

06.08.2025, 07.08.2025, 08.08.2025 підозрюваний ОСОБА_4 до органу досудового розслідування не з`явився, поважних причин неприбуття не повідомив.

Проаналізувавши та оцінивши вищезазначені докази, що додані слідчим до клопотання, слідчий суддя вважає, що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, оскільки доводять факти та обставини, що можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що має місце ризик переховування від органу досудового розслідування, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується на тимчасово окупованій території АР Крим, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, оголошений у розшук.

Крім того, слідчий суддя наявним ризик можливого продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, ОСОБА_4 з огляду на відомості, які містяться в протоколі оглядку інтернет-видань.

Згідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявних підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний переховується на тимчасово окупованій території. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, оголошений у розшук, на даний час переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим.

Згідно з ч. 4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України,

постановив:

клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді триманні під вартою у кримінальному провадженні №0000064 від 04.05.2018.

У разі затримання ОСОБА_4 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження та може бути оскаржена з моменту її оголошення протягом 5 днів безпосередньо до Київського апеляційного суду, а підозрюваним - з моменту отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1