УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області лейтенанта юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лозова, Харківської області, громадянки України, останнє місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 258, ч.1 ст.263 та ч.2 ст.263-1 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001185, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2024,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчої 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області лейтенанта юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 подане в рамках кримінального провадження № 0001185 від 22.11.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано наступним.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі - РФ), а також інші невстановлені на цей час представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту -ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Київській, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 затвердженого Законом України № 2102 - IX від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб на всій території України. В подальшому у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до змін внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ, Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ, Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ, Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3654-ІХ, Указом від 6 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року № 3684-IX, Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ, Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ воєнний стан неодноразово продовжено.

Крім того, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Розуміючи вище наведені обставини, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 01.11.2024, громадянка України ОСОБА_6 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, знаходячись в м. Київ, більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням застосунку для миттєвого обміну повідомленнями встановила контакт та вступила у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою вчинення кримінального правопорушення проти громадської безпеки, внаслідок чого виник злочинний умисел на вчинення терористичного акту.

Так, встановлено, що не пізніше 01.11.2024 точний час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_6 прибула до м. Києва, з метою підготовки до вчинення терористичного акту на території Дніпровського району м. Києва.

У подальшому, ОСОБА_6 , 16.11.2024 орендувала квартиру АДРЕСА_2 , де перебувала до 17.11.2024, після чого з метою конспірації, змінила місце проживання та орендувала квартиру АДРЕСА_3 .

16.11.2024, ОСОБА_6 направилася до магазину «Аврора» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 165, де близько 20:18 год., придбала дві банки та два пластикових відра об`ємом 5л. та 12л., які у подальшому використала для замішування та відстоювання вибухової речовини для виготовлення саморобного вибухового пристрою.

Після чого, 18.11.2024, ОСОБА_6 направилася до відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Київ, вул. Пирогівський Шлях, буд. 135, де близько 13:10 год., забрала заздалегідь замовлену відеокамеру чорного кольору Model: CB75, яку у подальшому використала для відслідковування та фіксації вчинення терористичного акту.

У подальшому, ОСОБА_6 , з метою реалізації злочинного умислу, 18.11.2024 близько 16:03 год. придбала у магазині «Фокстрот» за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 17, мобільний телефон марки «Ergo 184» та дві сім-карти операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Водафон».

Після цього, 19.11.2024, у період часу з 21:18 год. до 21:35 год., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Олени Пчілки, буд. 8, у кущах забрала, раніше залишені ОСОБОЮ 1 (матеріали стосовно якої, виділено в окреме кримінальне провадження), ОСОБОЮ 2 (матеріали стосовно якої, виділено в окреме кримінальне провадження) та ОСОБОЮ 3 (матеріали стосовно якої, виділено в окреме кримінальне провадження) мобільний телефон марки «Sigma» з сім картою мобільного оператора «Vodafone» з номером НОМЕР_1 та електронні сірники.

Потім, 20.11.2024, ОСОБА_6 направилася до магазину «Ашан» за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 17, де придбала термос, цвяхи та шурупи, який у подальшому використала для виготовлення саморобного вибухового пристрою.

В подальшому усвідомлюючи характер протиправних діянь ОСОБА_6 всі придбані та отримані від ОСОБИ 1, ОСОБИ 2 та ОСОБИ 3, а також власноруч виготовлені елементи використала у виготовлені саморобного вибухового пристрою.

При, цьому громадянка України ОСОБА_6 , усвідомлювала, що виготовлений нею саморобний вибуховий пристрій буде використаний для вчинення терористичного акту, а саме: вчинення вибуху, який створить небезпеку для життя та здоров`я людини з метою порушення громадської безпеки.

Після чого, 22.11.2024, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15:00 год., ОСОБА_6 прибула на вул. Рогозівська, буд. 4/16, у м. Києві, де навпроти штабу ДФТГ під деревом встановила відеокамеру чорного кольору Model: CB75, направивши її таким чином, щоб кут огляду охоплював місце вчинення терористичного акту.

Того ж дня ОСОБА_6 , близько 15:02 год., за адресою: м. Київ, вул. Рогозівська 4/16, поблизу Штабу ДФТГ Лівий Берег, між автомобілями Subaru Forester, зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 та автомобілем Audi A4, білого кольору із номерним знаком НОМЕР_3 , діючи за попередньою змовою із невстановленими особами та виконуючи вказівки з конспірації, доставила без передбаченого законом дозволу та установила виготовлений нею саморобний вибуховий пристрій, у механізмі якого використала електронні сірники, які доставив ОСОБА 3, а також перероблений мобільний телефон «Sigma» та сім-картку мобільного оператора «Vodafone» з номером НОМЕР_1 , які доставили ОСОБА 1 та ОСОБА 2. Внаслідок чого, саморобний вибуховий пристрій було дистанційно приведено в дію, що призвело до його підриву та вибуху, яким завдано смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, розуміючи вище наведені обставини, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 01.11.2024, громадянка України ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом направленим на порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, незаконно виготовила вибухову речовину та в подальшому з якої виготовила саморобний вибуховий пристрій.

Так, встановлено, що не пізніше 01.11.2024 точний час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_6 прибула до м. Києва, з метою підготовки до вчинення терористичного акту на території Дніпровського району м. Києва.

У подальшому, ОСОБА_6 , 16.11.2024 орендувала квартиру АДРЕСА_2 , де перебувала до 17.11.2024, після чого з метою конспірації, змінила місце проживання та орендувала квартиру АДРЕСА_3 .

16.11.2024, ОСОБА_6 направилася до магазину «Аврора» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 165, де близько 20:18 год., придбала дві банки та два пластикових відра об`ємом 5л. та 12л., які у подальшому використала для замішування та відстоювання вибухової речовини для виготовлення саморобного вибухового пристрою.

У подальшому, ОСОБА_6 , з метою реалізації злочинного умислу, 18.11.2024 близько 16:03 год. придбала у магазині «Фокстрот» за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 17, мобільний телефон марки «Ergo 184» та дві сім-карти операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Водафон».

Після цього, 19.11.2024, у період часу з 21:18 год. до 21:35 год., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Олени Пчілки, буд. 8, у кущах забрала, раніше залишені ОСОБОЮ 1 (матеріали стосовно якої, виділено в окреме кримінальне провадження), ОСОБОЮ 2 (матеріали стосовно якої, виділено в окреме кримінальне провадження) та ОСОБОЮ 3 (матеріали стосовно якої, виділено в окреме кримінальне провадження) мобільний телефон марки «Sigma» з сім картою мобільного оператора «Vodafone» з номером НОМЕР_1 та електронні сірники.

Потім, 20.11.2024, ОСОБА_6 направилася до магазину «Ашан» за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 17, де придбала термос, цвяхи та шурупи, який у подальшому використала для виготовлення саморобного вибухового пристрою.

В подальшому усвідомлюючи характер протиправних діянь ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , всі придбані та отримані від ОСОБИ 1, ОСОБИ 2 та ОСОБИ 3, а також власноруч виготовлені елементи та вибухові речовини, використала їх у виготовлені саморобного вибухового пристрою.

При, цьому громадянка України ОСОБА_6 , усвідомлювала, що виготовлений нею саморобний вибуховий пристрій буде використаний для вчинення терористичного акту, а саме: вчинення вибуху, який створить небезпеку для життя людини та здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки.

Після чого, 22.11.2024, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15:00 год., ОСОБА_6 прибула на вул. Рогозівська, буд. 4/16, у м. Києві, де навпроти штабу ДФТГ під деревом встановила відеокамеру чорного кольору Model: CB75, направивши її таким чином, щоб кут огляду охоплював місце вчинення терористичного акту.

Того ж дня ОСОБА_6 , близько 15:02 год., за адресою: м. Київ, вул. Рогозівська 4/16, поблизу Штабу ДФТГ Лівий Берег, між автомобілями Subaru Forester, зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 та автомобілем Audi A4, білого кольору із номерним знаком НОМЕР_3 , діючи за попередньою змовою із невстановленими особами та виконуючи вказівки з конспірації, доставила без передбаченого законом дозволу та установила виготовлений нею саморобний вибуховий пристрій, у механізмі якого використала електронні сірники, які доставив ОСОБА 3, а також перероблений мобільний телефон «Sigma» та сім-картку мобільного оператора «Vodafone» з номером НОМЕР_1 , які доставили ОСОБА 1 та ОСОБА 2. Внаслідок чого, саморобний вибуховий пристрій було дистанційно приведено в дію, що призвело до його підриву та вибуху, яким завдано смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, розуміючи вище наведені обставини, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 01.11.2024, громадянка України ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом направленим на порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу, носила та незаконно зберігала вибухові речовини, саморобний вибуховий пристрій.

Так, встановлено, що не пізніше 01.11.2024 точний час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_6 прибула до м. Києва, з метою підготовки до вчинення терористичного акту на території Дніпровського району м. Києва.

У подальшому, ОСОБА_6 , 16.11.2024 орендувала квартиру АДРЕСА_2 , де перебувала до 17.11.2024, після чого з метою конспірації, змінила місце проживання та орендувала квартиру АДРЕСА_3 .

16.11.2024, ОСОБА_6 направилася до магазину «Аврора» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 165, де близько 20:18 год., придбала дві банки та два пластикових відра об`ємом 5л. та 12л., які у подальшому використала для замішування та відстоювання вибухової речовини для виготовлення саморобного вибухового пристрою.

Після чого, 18.11.2024, ОСОБА_6 направилася до відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Київ, вул. Пирогівський Шлях, буд. 135, де близько 13:10 год., забрала заздалегідь замовлену відеокамеру чорного кольору Model: CB75, яку у подальшому використала для відслідковування та фіксації вчинення терористичного акту.

У подальшому, ОСОБА_6 , з метою реалізації злочинного умислу, 18.11.2024 близько 16:03 год. придбала у магазині «Фокстрот» за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 17, мобільний телефон марки «Ergo 184» та дві сім-карти операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Водафон».

Після цього, 19.11.2024, у період часу з 21:18 год. до 21:35 год., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Олени Пчілки, буд. 8, у кущах забрала, раніше залишені ОСОБОЮ 1 (матеріали стосовно якої, виділено в окреме кримінальне провадження), ОСОБОЮ 2 (матеріали стосовно якої, виділено в окреме кримінальне провадження) та ОСОБОЮ 3 (матеріали стосовно якої, виділено в окреме кримінальне провадження) мобільний телефон марки «Sigma» з сім картою мобільного оператора «Vodafone» з номером НОМЕР_1 та електронні сірники.

Потім, 20.11.2024, ОСОБА_6 направилася до магазину «Ашан» за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 17, де придбала термос, цвяхи та шурупи, який у подальшому використала для виготовлення саморобного вибухового пристрою.

В подальшому усвідомлюючи характер протиправних діянь ОСОБА_6 всі придбані та отримані від ОСОБИ 1, ОСОБИ 2 та ОСОБИ 3, а також власноруч виготовлені елементи, вибухові речовини використала у виготовлені саморобного вибухового пристрою.

При, цьому громадянка України ОСОБА_6 , усвідомлювала, що виготовлений нею саморобний вибуховий пристрій буде використаний для вчинення терористичного акту, а саме: вчинення вибуху, який створить небезпеку для життя людини з метою порушення громадської безпеки, що призвів до загибелі людини.

Після чого, 22.11.2024, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15:00 год., ОСОБА_6 прибула на вул. Рогозівська, буд. 4/16, у м. Києві, де навпроти штабу ДФТГ під деревом встановила відеокамеру чорного кольору Model: CB75, направивши її таким чином, щоб кут огляду охоплював місце вчинення терористичного акту.

Того ж дня ОСОБА_6 , близько 15:02 год., за адресою: м. Київ, вул. Рогозівська 4/16, поблизу Штабу ДФТГ Лівий Берег, між автомобілями Subaru Forester, зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 та автомобілем Audi A4, білого кольору із номерним знаком НОМЕР_3 , діючи за попередньою змовою із невстановленими особами та виконуючи вказівки з конспірації, доставила без передбаченого законом дозволу та установила виготовлений нею саморобний вибуховий пристрій, у механізмі якого використала електронні сірники, які доставив ОСОБА 3, а також перероблений мобільний телефон «Sigma» та сім-картку мобільного оператора «Vodafone» з номером НОМЕР_1 , які доставили ОСОБА 1 та ОСОБА 2. Внаслідок чого, саморобний вибуховий пристрій було дистанційно приведено в дію, що призвело до його підриву та вибуху, яким завдано смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

04.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 263-1 КК України.

Підозра ОСОБА_6 обґрунтовано підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протокол допиту свідка від 25.11.2024; протокол допиту свідка від 26.11.2024; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2024; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.11.2024; протокол огляду місця події від 22.11.2024; протокол огляду місця події від 22.11.2024; протокол допиту свідка від 26.11.2024; протокол допиту свідка від 26.11.2024; протокол допиту свідка від 26.11.2024; протокол обшуку від 25.11.2024; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2024; протокол обшуку від 27.11.2024; іншими доказами у їх сукупності.

17 грудня 2024 року в зв`язку з відсутністю підозрюваної ОСОБА_6 за місцем реєстрації примірник повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручений батьку ОСОБА_8 та Директору КП «ЖУК» ОСОБА_9 за місцем проживання ОСОБА_6 , а також були вручені повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 до СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області за адресою: м. Київ, провулок Аскольдів, 3-а о 10:00 на 24, 25 та 26 грудня 2024 року для проведення слідчих дій за її участю, проте у зазначений час підозрювана не прибула до слідчого та не повідомила про причини неявки.

04 червня 2025 року на веб сайті Офісу генерального прокурора та в Газеті «Урядовий Кур`єр» опубліковано повідомлення про зміну підозри та повідомлення про нову підозру ОСОБА_6 , а також були вручені повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 до СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області за адресою: м. Київ, провулок Аскольдів, 3-а о 10:00 на 09, 10 та 11 червня 2025 року для проведення слідчих дій за її участю, проте у зазначений час підозрювана не прибула до слідчого та не повідомила про причини неявки.

Разом з тим, враховуючи, що встановити фактичне місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_6 не виявилося за можливе, 20.01.2025 ОСОБА_6 оголошена в у міждержавний та міжнародний розшук, проведення якого доручено Лівобережному МРВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області.

Наразі розшук підозрюваної триває, згідно оперативних даних остання перебуває в Німеччині.

На переконання ініціатора клопотання відносно ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні з розгляду даного клопотання, прокурор клопотання підтримала в повному обсязі з підстав та мотивів зазначених в ньому.

Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши доводи та пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з положенням ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування № 0001185 від 22.11.2024 року за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.258, ч.1 ст.263 та ч.2 ст.263-1 КК України (витяг з ЄРДР а.с.14-16).

У ході судового розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_6 , підозра за ч.3 ст.258, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263-1 КК України, відповідає вимогам ст.ст. 276-278 КПК України.

Постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області від 20.01.2025 (а.с. 86-91)ОСОБА_6 оголошено в міждержавний та міжнародний розшук, та зупинено провадження в зв`язку з тим, що остання переховується від органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, ч.3 ст. 258, ч.1 ст.263 та ч.2 ст.263-1 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, а саме: повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 17 грудням 2024 року (а.с. 45-49); повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру від 04.06.2025 (а.с.50-60); протокол огляду від 04 червня 2025 року (а.с.61-64); протокол огляду місця події від 22.11.2024 (а.с.93-115); протокол огляду місця події від 22.11.2024 (а.с.116-119); протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 26.11.2024 (а.с.120-125), протокол обшуку від 27.11.2025 (а.с.126-137); висновок експерта № КСЕ-19/111-24/73332 від 13.03.2025 (а.с.138-166) та інші докази в їх сукупності та взаємозв`язку, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваної до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшов своє підтвердження ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у злочинах, передбачених ч.3 ст. 258, ч.1 ст.263 та ч.2 ст.263-1 КК України, за які передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні інкримінованих злочинів, остання переховується від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення понесення покарання, також в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 жодного разу не прибула на виклик до слідчого та не повідомила про причини та неможливості прибуття на виклик та на даний час переховується від органів досудового розслідування.

Окрім цього ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експерта у цьому кримінальному провадженні, оскільки досудовим розслідуванням не встановлено всіх осіб, причетних до вчиненого кримінального правопорушення, відтак ОСОБА_6 може попередити інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, із якими вона підтримувала контакт для здійснення протиправної діяльності, про необхідність зміни аканту чи способів зв`язку, чим унеможливить подальше документування вчиненого злочину.

Також підтверджено ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки враховуючи характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, є обґрунтовані ризики продовження її злочинної діяльності.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_6 , її майновий та сімейний стан, обставини вчинення, інкрмінованих ій кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання ОСОБА_6 винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а також ту обставину, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого під час дії воєнного стану в Україні, на час розгляду клопотання переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим оголошена в міжнародний розшук, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, положень ч. 6 ст. 176 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи викладене, а також те, що 20.01.2025 підозрювана ОСОБА_6 оголошена у міждержавний та міжнародний розшук, проведення якого доручено співробітникам Лівобережного МРВ Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, слідчий суддя не визначає в даному випадку розмір застави.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваної повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196,197, 199, 303, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області лейтенанта юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Лозова, Харківської області, громадянці України, останнє місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваної повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1