пр. № 1-кс/759/236/26
ун. № 759/586/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000949 від 04.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000949 від 04.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що під час досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи шляхом обману в умовах воєнного стану заволоділи чужим майном, а саме нежитловими будівлями які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належить ОСОБА_4 .

Під час досудового розслідування допитано у в якості потерпілого ОСОБА_5 , який повідомив що в 2008 році його батько ОСОБА_6 набув право власності нежитлових приміщень які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: нежитлове приміщення «А» площа 959,7 кв.м., нежитлове приміщення «Б» загальна площа 619,9 кв.м., нежитлове приміщення «В» загальна площа 424,9 кв.м., нежитлове приміщення «Е» загальна площа 22,4 кв.м., нежитлове приміщення «Є» загальна площа 12,0 кв.м., однак дата державної реєстрації право власності відбулась 02.06.2020, державним реєстратором Вишгородської міської ради ОСОБА_7 на підставі свідоцтва, серія та номер 8180 виданий 24.12.2008 приватним нотаріусом ОСОБА_8 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_6 02.06.2020 набув право власності на нежитлові приміщення АДРЕСА_2 на підставі перенесення до відкритого розділу свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 8180, виданого 24.12.2008.

В подальшому, у зв?язку із смертю ОСОБА_6 , 07.02.2024 приватним нотаріусом ОСОБА_9 відкрито реєстрацію спадкової справи на підставі заяви ОСОБА_10 .

В ході досудового розслідування встановлено, 25.08.2020 державним реєстратором Вишгородської міської ради, Київської області - ОСОБА_11 на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об?єкту нерухомого майна, серія та номер 1966/3 виданий 19.08.2020, видавник ТОВ «АРМОВІРБУД» здійснено поділ вищевказаних нежитлових приміщень на нежитлові будівлі, в результаті утворились нежитлові будівлі літери «А» - 959,7 кв.м. «Е» - 22,4 кв.м., «Є» - 12,0 кв.м. адреса -

АДРЕСА_1 619,9 кв.м. адреса - АДРЕСА_3 .

Крім того, 20.07.2024 на підставі довідки про показання об?єкта, серія та номер б/н виданий 07.07.2023, видавник ПНВФ «Стройіндустрія-Л», технічний паспорт (Витяг з ЄДЕССБ) серія та номер ТI01:4407-5159-4550-2701, виданий 24.07.2023 - державним реєстратором виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області ОСОБА_12 здійснено державну реєстрацію на право власності адміністративних будівель, цех, гараж, ангар, нежитлового приміщення, КПП та фактично встановлено нову адресу, а саме: АДРЕСА_1 , однак саме АДРЕСА_4 являється тотожною адресою АДРЕСА_1 яка перебувала у власності ОСОБА_6 29.02.2024 державним реєстратором Білогородської сільської ради, Бучанського району, Київської області ОСОБА_13 на підставі акту приймання передачі, серія та номер 284,285 виданий 29.02.2024, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , рішення про передачу майна, речових прав на майно як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) серія та номер № 28/02-2024 виданий 28.02.2024, видавник: ТОВ «КАРМОНТ СТРІМ» зареєстровано право власності за ТОВ «КАРМОНТ СТРІМ» ().

Окрім цього фактично змінилась квадратура та самі нежитлові будівлі, а саме: загальна площа (кв.м): 2107.1, Опис: Адміністративна будівля літ. "Ж" загальною площею 241,2 кв.м. (у т.ч. основною - 161,7 кв.м.); адміністративна будівля літ. "I" підсобною площею - 193,4 кв.м; цех літ. "И" загальною площею 605,1 кв.м; гараж літ. "з" підсобною площею - 607,9 кв.м; антар літ. "Ї" загальною площею - 424,9 кв.м; нежитлове приміщення літ. "Л" загальною площею - 22,4 кв.м; КПП літ. "К" загальною площею - 12,2 кв.м (у т.ч. основною - 7,5 кв.м).

Отже можна стверджувати що вищевказані особи за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами заволоділи нерухомим майном на якому знаходились нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

05.11.2025 винесено постанову про визнання речовим доказом закінчений об?єкт будівництва, виробничу будівлю загальною площею 2107.1 кв.м., зокрема адміністративну будівлю літ. «Ж» загальною площею 241,2 кв.м. (у т.ч. основною - 161,7 кв.м.) адміністративну будівлю літ. «I» підсобною площею - 193,4 кв.м., цех літ. «И» загальною площею 605.1. кв.м., гараж літ. «З» підсобною площею - 607,9 кв.м., ангар літ «Ї» загальною площею - 424,9 кв.м., нежитлове приміщення літ. «Л» загальною площею 22,4 кв.м., КПП літ. «К» загальною площею - 12,2 кв.м. (у т.ч. основною - 7.5. кв.м.) розташованих за адресою: АДРЕСА_1. Так, станом на теперішній час, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником закінченого об?єкта будівництва, виробнича будівля загальною площею 2107.1 кв.м., зокрема адміністративна будівля літ. «Ж» загальною площею 241,2 кв.м. (у т.ч. основною - 161,7 кв.м.) адміністративна будівля літ. «I» підсобною площею - 193,4 кв.м., цех літ. «И» загальною площею 605.1. кв.м., гараж літ. «З» підсобною площею - 607,9 кв.м., ангар літ «Ї» загальною площею - 424,9 кв.м., нежитлове приміщення літ. «Л» загальною площею 22,4 кв.м., КПП літ. «К» загальною площею - 12,2 кв.м. (у т.ч. основною - 7.5. кв.м.) являється - ТОВ «КАРМОНТ СТРІМ» ( ).

Враховуючи, що закінчений об?єкт будівництва, виробничу будівлю загальною площею 2107.1 кв.м., зокрема адміністративну будівлю літ. «Ж» загальною площею 241,2 кв.м. (у т.ч. основною - 161,7 кв.м.) адміністративну будівлю літ. «I» підсобною площею - 193,4 кв.м., цех літ. «И» загальною площею 605.1. кв.м., гараж літ. «З» підсобною площею - 607,9 кв.м., ангар літ «Ї» загальною площею - 424,9 кв.м., нежитлове приміщення літ. «Л» загальною площею 22,4 кв.м., КПП літ. «К» загальною площею - 12,2 кв.м. (у т.ч. основною - 7.5. кв.м.) розташованих за адресою: АДРЕСА_1. в даному випадку є об`єктами кримінально-протиправних дій та набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а отже є речовими доказами у кримінальному провадженню в розумінні ст. 98 КПК України.

Таким чином, в даному випадку збереження речового доказу має значення не лише для встановлення всіх обставин скоєння злочину, але й забезпечення можливості відшкодування майнової шкоди в натурі.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, на вимогах клопотання наполягала.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснюється без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним з метою збереження арешту майна.

Вивчивши зміст клопотання і надані суду письмові докази, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим управління ГУНП в Київській області за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000949 від 04.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається зі змісту клопотання та долучених до нього документів, що невстановлені особи шляхом обману в умовах воєнного стану заволоділи чужим майном, а саме нежитловими будівлями які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належить ОСОБА_4

05.11.2025 винесено постанову про визнання речовим доказом закінчений об?єкт будівництва, виробничу будівлю загальною площею 2107.1 кв.м., зокрема адміністративну будівлю літ. «Ж» загальною площею 241,2 кв.м. (у т.ч. основною - 161,7 кв.м.) адміністративну будівлю літ. «I» підсобною площею - 193,4 кв.м., цех літ. «И» загальною площею 605.1. кв.м., гараж літ. «З» підсобною площею - 607,9 кв.м., ангар літ «Ї» загальною площею - 424,9 кв.м., нежитлове приміщення літ. «Л» загальною площею 22,4 кв.м., КПП літ. «К» загальною площею - 12,2 кв.м. (у т.ч. основною - 7.5. кв.м.) розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, накладення арешту з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Звертаючись із клопотанням про накладення арешту на майно, прокурор обґрунтовує необхідність у такому заході забезпечення кримінального провадження насамперед, з метою збереження речових доказів, оскільки є ризики будь яких дій пов`язаних з виділом, поділом, реєстрацією права власності такого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Одним з процесуальних джерел доказів є, зокрема, речові докази

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

Як вбачається із матеріалів клопотання, вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу, що завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується у межах цього кримінального провадження, доводи прокурора про існування такого ризику є цілком обґрунтованими.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно. При цьому, застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не надано та не встановлено.

Слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Тимчасовий характер арешту майна обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого ст. 174 КПК України, за яким арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано

Прокурором в своєму клопотанні доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт із забороною державним та приватним особам, установам, підприємствам та організаціям розпоряджатися будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з виділом, поділом, реєстрацією права власності на закінчений об?єкт будівництва, виробничу будівлю загальною площею 2107.1 кв.м., зокрема адміністративну будівлю літ. «Ж» загальною площею 241,2 кв.м. (у т.ч. основною - 161,7 кв.м.) адміністративну будівлю літ. «I» підсобною площею - 193,4 кв.м., цех літ. «И» загальною площею 605.1. кв.м., гараж літ. «З» підсобною площею - 607,9 кв.м., ангар літ «Ї» загальною площею - 424,9 кв.м., нежитлове приміщення літ. «Л» загальною площею 22,4 кв.м., КПП літ. «К» загальною площею - 12,2 кв.м. (у т.ч. основною - 7.5. кв.м.) розташованих за адресою: АДРЕСА_1, що належать на праві власності ТОВ «КАРМОНТ СТРІС» () - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080.

Ухвала виконується негайно, її оскарження не зупиняє виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу - протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1