УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне заяву заступника керівника Рівненської окружної прокуратури про повторне пред`явлення до виконання виконавчого листа,

В С Т А Н О В И В:

1. Суть клопотання

До Рівненського міського суду надійшло клопотання заступника керівника Рівненської окружної прокуратури про повторне пред`явлення до виконання виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області №1715/15854/12 від 18.10.2012 про конфіскацію у ОСОБА_5 всього належного їй майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 18.10.2012 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна.

Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист №1715/15854/12 від 18.10.2012 про конфіскацію у ОСОБА_5 всього належного їй майна, який скеровано на примусове виконання до відділу ДВС.

Згідно відповіді відділу ДВС у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.10.2025 №251138, виконавчий лист №1715/15854/12 від 18.10.2012 про конфіскацію у ОСОБА_5 всього належного їй майна, з постановою державного виконавця 10.01.2013 повернуто на адресу Рівненського міського суду та повторно Рівненським міським судом до відділу ДВС не пред`являвся.

Посилаючись на те, що станом на сьогодні невідомі причини повторного не пред`явлення Рівненським міським судом виконавчого документа на виконання до відділу ДВС, наявності накладеного постановою слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України від 26.07.2012 арешту на все майно засудженої, вважає, що причини пропуску строку повторного пред`явлення до виконання виконавчого листа є поважними.

2. Позиція учасників судового засідання

Прокурор ОСОБА_3 підтримав заяву, просив задовольнити її в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із письмовими запереченнями, в обґрунтування яких вказав, що до заяви заступника керівника Рівненської окружної прокуратури не долучено документів, які б підтверджували його повноваження у кримінальному провадженні, заява не містить жодних реквізитів вихідної кореспонденції або електронного підпису, що суперечить вимогам Інструкції з діловодства в органах прокуратури, наголосив, що прокурор не вказав на поважність причини втрати раніше виданого виконавчого документа та поновлення строку видачі його дубліката для повторного пред`явлення до виконання, зазначив, що повернення виконавчого листа без виконання через відсутність майна в засудженої ОСОБА_5 не надає право прокурору просити повторно пред`явити такий через 13 років, що є порушенням принципу правової визначеності, у зв`язку з цим просив відмовити в задоволенні заяви прокурора.

В судовому засіданні Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримав письмові заперечення, просив відмовити в задоволенні заяви.

Засуджена ОСОБА_5 , будучи своєчасно та належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом, не надіслала.

У відповідності до ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання з розгляду клопотання засудженого не перешкоджає проведенню судового розгляду.

3. Мотиви суду

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (подання) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. У разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

За змістом ст. 48 КВК України суд, який постановив вирок, що передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання органу державної виконавчої служби, про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не провадилося. Виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється територіальним органом державної виконавчої служби за місцем знаходження майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, оскільки це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже унеможливлює виконання покарання.

Строк виконання обвинувального вироку, за винятком випадків, передбачених ч. 6 ст. 80 КК України, має певний термін, після спливу якого держава не може застосовувати обмеження до особи за цим вироком.

Судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 18.10.2012 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням вимог ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 25.12.2012.

З копії листа відділу ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції України №251138 від 09.10.2025 вбачається, що згідно даних з АСВП на примусове виконання до Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було пред`явлено виконавчий лист №1715/15854/12 Рівненського міського суду від 18.10.2012 про конфіскацію в дохід держави майна, належного ОСОБА_5 на праві власності, за яким державним виконавцем на підставі п. 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Передбачений ч. 1 ст. 80 КК України строк давності виконання вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 18.10.2012 закінчився 25.12.2022, в тому числі в частині додаткового покарання у виді конфіскації належного ОСОБА_5 майна.

Вирішуючи заяву прокурора, суд враховує, що до заяви не долучено жодних документів про те, що ОСОБА_5 ухилялася від відбування покарання чи нею було вчинено новий злочин до закінчення строку давності, що свідчить про те, що перебіг строку давності не зупинявся та не переривався.

Враховуючи те, що з дня набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 минуло більше десяти років, строки давності не зупинялися та не переривалися, суд прийшов до висновку, що на час звернення прокурора до суду із заявою про повторне пред`явлення до виконання виконавчого листа закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку, в тому числі і в частині покарання у виді конфіскації майна.

За таких обставин, після спливу строків давності виконання обвинувального вироку держава втрачає право застосовувати обмеження до особи за цим вироком.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним, залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на викладене, інші доводи захисника суд не розглядає, оскільки вони не впливають на висновок суду про відсутність підстав для задоволення заяви прокурора.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви заступника керівника Рівненської окружної прокуратури про повторне пред`явлення до виконання виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області №1715/15854/12 від 18.10.2012 про конфіскацію у ОСОБА_5 всього належного їй майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 535, 539, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви заступника керівника Рівненської окружної прокуратури про повторне пред`явлення до виконання виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області №1715/15854/12 від 18.10.2012 про конфіскацію у ОСОБА_5 всього належного їй майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_6