Справа № 587/143/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000790 від 12.11.2024відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого АТ «СМНВО-Інжиніринг» інженером, неодруженого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В с т а н о в и в :

В провадження Сумського районного суду Сумської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 затверджене прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти даного клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення даного клопотання.

Суд вислухавши учасників процесу, давши безпосередньо дослідженим під час судового розгляду доказам, за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доказів, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатності підстав вважати, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність у стані неосудності.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місце знайшов предмет, ззовні схожий на рушницю (обріз) та забрав його собі, чим незаконно придбав та носив вогнепальну зброю, яку в подальшому зберігав до 12.11.2024 без передбаченого законом дозволу.

Після цього, 12.11.2024 ОСОБА_5 рухаючись на автомобілі KIA CARENS д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в с. Никонці, Сумського району, побачивши автомобіль працівників поліції, зупинився та тримаючи при собі в сумці предмет, ззовні схожий на рушницю(обріз), підбіг до кущів та викинув його і в подальшому був затриманий працівниками поліції.

12.11.2024 в ході проведення огляду на відкритій ділянці місцевості в кущах, було виявлено та вилучено в сумці предмет, ззовні схожий на рушницю(обріз) в розібраному стані, який відповідно висновку експерта №СЕ-19/119-24/18191-БЛ від 22.11.2024 являється обріз мисливської рушниці, є вогнепальною зброєю, виготовлений з одноствольної мисливської рушниці моделі «ИжК» 16 калібру шляхом укорочування ствола до остаточної довжини 367 мм, видалення прикладу та встановлення саморобного руків`я саморобним способом та придатний для проведення пострілів мисливськими патронами 16 калібру.

Підозрюваний ОСОБА_5 суду пояснив, що він зранку 12 листопада приїхав у с.Никонці на свою дачу. За вікном почув шуркіт вибіг на вулиці, чув що побігли люди. Прослідував за ними побачив пакунок у кущах. Розвернув його там була зброя-обріз ІЖ і патрони. Забрав пакунок до дому, щоб краще роздивитись. Взяв рушницю та два патрони, інше залишив вдома. Попив води та пішов переслідувати людей, яких побачив та які залишили пакунок. Спочатку хотів пішки, а потім взяв автомобіль. Коли сів у автомобіль зателефонував у поліцію на 102. Поїхав за людьми, побачив патрульну поліцію, яка під`їзджала. На всяк випадок викинув зброю у кущі, щоб не зустрічати поліцію зі зброєю в руках. Поставив телефон і знімав, як пройде зустріч з поліцією. Поліція дістала папір та стала складати матеріали. Він намагався пояснити, як сталось. Але приїхав інший наряд, йому заламали руки, затримали, повезли у відділок. В поліцію телефонував з нового номеру, так як старий номер, за неділю перед цим, загубив. Він зателефонував у поліцію повідомив хто він, де він і що потрібна допомога. Поліцію зустрів на повороті в Никонці. Коли зустрів поліцію представився, почав розповідати про поганих людей. Працівники поліції в нього не бачили зброю. Скільки патронів залишилось саме вдома не пам`ятає. Він думав, що ніхто не буде розбиратись і тому знімав на телефон. Телефон у нього в поліції забрали, а через місяць повернули, але відео там вже не було. Зброю дійсно заносив вдома, хотів здати працівникам поліції, не зберігав її. Телефонував до поліції, щоб вони розібрались, хто залишив цю зброю і мав намір її здати. В той час він проходив лікування на денному стаціонарі у госпіталі після черепно мозкових травм, які отримав під час того як воював у 2022 році, списався по догляду за батьком інвалідом 1 групи.

Органами досудового слідства надані наступні письмові докази:

- рапорт, відповідно до якого, 12.11.2024 о 12:16 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 12.11.2024 о 12:15 за адресою: Сумський район, с.Никонці, спільно з працівниками РПОП ГУНП в Сумській області, було виявлено особу ОСОБА_5 , у даного громадянина було виявлено рушницю. ( а.с.32);

-протокол огляду місця події від 12.11.2024, відповідно до якого в присутності понятих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за участю спеціаліста ОСОБА_8 було оглянуто відкриту ділянку місцевості в с. Никонці Сумського району, де ОСОБА_5 повідомив, що викинув в кущі металевий предмет, схожий на обріз та показав місце, а саме в кущах виявлено зелену сумку, в подальшому сумку було переміщено та оглянуто в середині, з якої було виявлено в розібраному стані, а саме руків`я та ствол, цив`є та металевий циліндричний предмет. В подальшому ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон марки Моторола, багнет ніж. До протоколу додана фототаблиця та флеш карта з відеозаписом огляду місця події, який був досліджений судом в судовому засіданні( а.с.33-39);

-протокол огляду місця події від 12.11.2024, відповідно до якого в присутності понятих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за участю спеціаліста ОСОБА_8 було оглянуто територію неогородженої дачної ділянки ДК «Вільми», де ОСОБА_5 добровільно видав 4 предмети схожі на набої до гладкоствольної зброї з маркуванням. До протоколу додана фототаблиця та флеш карта з відеозаписом огляду місця події, який був досліджений судом в судовому засіданні( а.с.47-51);

-висновок експерта від 22.11.2024 №СЕ-19/119-24/18191- БЛ, відповідно до якого представлений на дослідження обріз мисливської рушниці, вилучений 12.11.2024 в ході огляду місця події за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Никонці, є вогнепальною збороєю.( а.с.67-73)

-висновок експерта від 22.11.2024 №СЕ-19/119-24/18189- БЛ, відповідно до якого представлені на дослідження 3 патрони 16 калібру з числа патронів, що були вилучені 12.11.2024 в ході огляду місця події обріз мисливської рушниці, вилучений 12.11.2024 в ході огляду місця події за адресою: Сумська область, Сумський район, ДК «Вільми» є боєприпасами до гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї 16 калібру, 1 патрон 16 калібру саморобного спорядження, з числа патронів, що були вилучені в ході огляду місця події, бойовим припасом не є.( а.с.76-78)

-висновок експерта від 18.11.2024 №СЕ-19/119-24/18202- ХЗ, відповідно до якого багнет-ніж моделі 2 7,62-мм автоматів Калашникова(АКМ й АКМС), вилучений в ході огляду місця події 12.11.2024 у ОСОБА_5 в с.Никонці, є військовою клинковою холодною зброєю( а.с.82-85)

Стороною захисту на підтвердження своєї позиції з свого боку було надано:

-клопотання захисника ОСОБА_9 на ім`я слідчого ВП №4(м.Суми) Сумського РУП ГУНП у Сумській області, в якому вона просила з`ясувати чи дійсно був дзвінок у поліцію, якщо так, то просить його долучити до матеріалів кримінального провадження(а.с.119),

- запит слідчого до УІАП ГУНП в Сумській області, де просив повідомити чи відбувався дзвінок на лінію 102 з мобільного номеру НОМЕР_2 12.11.2024.( а.с.120);

- відповідь на запит слідчого ВП №4(м.Суми) Сумського РУП ГУНП у Сумській області, де УІАП ГУНП в Сумській області зазначає, що дзвінок з номеру за 12.11.2024 на лінію 102 не надходив.( а.с.121),

-постанову по справі про адміністративне правопорушення від 12.11.2024 про притягнення ОСОБА_5 винесену поліцейським Сумського РУП ГУНП в Сумській області, відповідно до якої ОСОБА_5 . 12.11.2024 Сумський район с.Никонці, вул. Лісова, о 11:04 год перебуваючи під дією наркотичних речовин здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на гарячу лінію 102 та повідомив про те, що в с. Никонці біля лісу бачив двох осіб ДРГ, хоча цього факту, насправді не було( а.с.122) та ухвалу про відкриття провадження Зарічним районним судом м.Суми за позовом ОСОБА_5 до ГУНП в Сумській області про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності( а.с.145-146)

-клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 за фактом суспільно небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, яке було подано прокурором 29.11.2024( а.с.143-144)

Захисник просила визнати недопустимим доказом протоколи огляду місця події, так як дана слідча дія проводилась з порушенням права на захист, так як ОСОБА_5 перебував в кайданках, фактично був затриманий, під виглядом його затримання був проведений огляд місця події, йому не роз`яснили його права, право на захист, не повідомили центр з надання правової допомоги про його фактичне затримання, після даної слідчої дії його було доставлено до райвідділку поліції.

Перевіркою матеріалів провадження не встановлено, щоб в ході цих слідчих дій були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставами для визнання отриманих доказів недопустимими. Зі змісту протоколів огляду місця події видно, що ОСОБА_5 без будь-якого примусу показав працівникам поліції куди викинув зброю. При цьому, як видно з зазначених документів, жодних зауважень та скарг ОСОБА_5 не висловлював, зокрема, не вказував про незабезпечення його захисником. Заяв обвинуваченого про психологічний або фізичний тиск на нього, або інші протиправні дії слідчого або прокурора матеріали кримінального провадження не містять.

Оцінюючи дані, отримані в ході огляду місця події, суд вважає за необхідне вказати на наступне. Метою огляду місця події, відповідно до ч.1 ст. 237 КПК України, є виявлення та фіксація відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце огляду до його закінчення та вчинювати будь-які дії, що заважають проведенню огляду.(ч.6 ст. 237 КПК України).

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про національну поліцію»поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом.Кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються: а) до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та чинить опір поліцейському або намагається втекти; б) під час затримання особи; в) під час конвоювання (доставляння) затриманого або заарештованого; г) якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим; ґ) проведення процесуальних дій з особами у випадках, коли вони можуть створити реальну небезпеку оточуючим або собі.

Застосування спеціальних засобів до ОСОБА_5 під час огляду місця події не може свідчити про фактичне затримання особи як підозрюваної у вчиненні злочину, оскільки таке обмеження може здійснюватися відповідно до ст. 45 Закону України «Про національну поліцію»та відповідно до ч. 6 ст. 237 КПК, яка надає слідчому, прокурору право заборонити будь-якій особі залишити місце оглядудо його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню огляду.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що безпідставними є твердження захисника про те, що стороною обвинувачення з порушенням процесуального порядку отримані відомості під час огляду місця події 12.11.2024 року, що свідчить про необґрунтованість його тверджень і щодо недопустимості висновків експертів від 22.11.2024 року.

В свою чергу, письмові докази, які захисник просив визнати недопустимими доказами були здобуті законним шляхом в порядку КПК України, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, і їм надано належну оцінку в судом, в тому числі і на предмет їх законності та допустимості.

Відповідно до ст. 95 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, при цьому жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Істотних порушень процесуальних норм на стадії досудового слідства з боку сторони обвинувачення, що є підставою для визнання доказів недопустимими, судом при розгляді даної справи не встановлено. Працівники поліції діяли виключно в межах покладених на них завдань та повноважень, вжиті ними заходи реагування на правопорушення відповідають вимогам КПК України, проведені на підставі та в порядку, визначених законом. При виявленні в ході поверхневої перевірки слідів правопорушення поліцейськими вірно було забезпечено їх схоронність та огляд відповідно до вимог статті 237 Кримінального процесуального кодексу України.

Тому підстав не довіряти вищевказаним доказам у суду не має, оскільки вони будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості, достовірності і достатності не викликають, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Досліджені докази в їх сукупності підтверджують, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Невизнання своєї вини ОСОБА_5 суд розцінює як обрану форму захисту.

Твердження особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру- ОСОБА_5 надані в судовому засіданні про те, що він ніс вказану зброю, щоб добровільно передати працівникам поліції, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний ОСОБА_5 спосіб захисту від пред`явленої йому підозри, так як його показання в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлену підозру. Суд розцінює ці показання, як спосіб уникнути відповідальності за вчинене.

Так, як зазначено у пункті 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 26.04.2002 « Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» під добровільною здачею органам влади зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, необхідно розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі зберігати будь-який із зазначених предметів, незалежно від мотивів за власним бажанням передає його відповідному державному органу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не повідомляв працівників поліції самостійно про наявність у нього зброї в телефонному режимі, як то посилається сторона захисту, а саме, що ОСОБА_5 звернувся на лінію 102. З постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 183 КпАП України вбачається, що він зателефонував на гарячу лінію 102 та повідомив про те, що в с. Никонці біля лісу бачив двох осіб ДРГ. Про наявність у нього зброї на лінію ОСОБА_5 не повідомляв.

Зброя та патрони були виявлені безпосередньо працівником поліції під час прибуття в с.Никонці, коли ОСОБА_5 рухаючись на автомобілі КІА, побачивши автомобіль працівників поліції, зупинився та підбіг до кущів викинув рушницю.

Суд вважає доводи сторони захисту щодо наміру добровільної здачі пістолета та патронів такими, що не відповідають фактичним обставинам справи встановленими судом під час судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру. Встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження. Якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння особа вчинила у стані неосудності, а на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру. Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом, якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена, а так само в разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу. У такому разі після закриття судом кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку (ч.ч. 2-5 ст. 513 КПК України).

Отже судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно - небезпечне діяння, яке виразилось у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Разом з цим, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 1000 від 27.11.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_5 страждає стійким психічним розладом у виді органічного шизофреноподібного (переважно маячного) розладу. На час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 також страждав стійким психічним розладом у виді органічного шизофреноподібного (переважно маячного) розладу, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної примусової психічної допомоги.( а.с.87-90)

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 369, 370, 371,372, ст. 503, ст. 514 КПК України, суд -

ухвалив:

Застосувати до ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого) примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази: металевий предмет в розібраному стані схожий на рушницю, багнет ніж до автоматичної зброї, металевий целіндричний предмет, 4 металеві предмети, схожі на набої до мисливської рушниці, передані до камери схову речових доказівВП №4(м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області -знищити, мобільний телефон марки Motorola, переданий на зберігання ОСОБА_5 - залишити в його розпорядженні.

Зняти арешти, накладені відповідно до ухвал слідчих суддів Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.11.2024.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів.

Суддя ОСОБА_1