Провадження № 1-кс/643/5459/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене процесуальним керівником прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000042 від 04.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 369-2 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Золочева Харківської області, громадянки України, заміжньої, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою освітою, спеціальність охорона труда та цивільна безпека, працює секретарем-друкарем Відокремленого структурного підрозділу «Харківський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету», не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -

УСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин: не пізніше 30.10.2024 у ОСОБА_5 , яка перебувала на території Харківської області, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, а саме районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки м. Харкова, Харківської області та інших регіонів України, пов`язаної з уникненням від мобілізації осіб чоловічої статі призовного віку на виконання якого остання, займаючи посаду секретаря-друкаря Відокремленого структурного підрозділу «Харківський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету» (далі ВСП «ХТЕФК ДТЕУ»), діючи спільно та в групі з невстановленими на цей час особами, чітко усвідомлюючи, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, у невстановлений час, але не пізніше 30.10.2024, перебуваючи на території Харківської області, більш точне місце не встановлено, узгодила з громадянином України ОСОБА_9 його фіктивний вступ та навчання до ВСП «ХТЕФК ДТЕУ», а саме відсутність в останнього обов`язку здійснювати передбачені законом та договором про навчання у ВСП «ХТЕФК ДТЕУ» обов`язки зі здобуття відповідної освіти.

При цьому ОСОБА_9 відповідно до документів вважається здобувачем освіти у ВСП «ХТЕФК ДТЕУ», що є передумовою для отримання останнім права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. У подальшому групою осіб у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інших невстановлених на тепер осіб, на реалізацію вказаного злочинного умислу ОСОБА_9 був фіктивно оформлений як здобувач освіти у ВСП «ХТЕФК ДТЕУ» з 30.10.2024 і дотепер, у зв`язку з чим останньому надано право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином ОСОБА_5 , діючи за заздалегідь обумовленим з ОСОБА_9 та іншими невстановленими на тепер особами злочинним планом, здійснила заходи, спрямовані на вступ ОСОБА_9 до ВСП «ХТЕФК ДТЕУ», при цьому останній з 30.10.2024 і дотепер обов`язки здобувача освіти фактично не виконував, заняття не відвідував, іспити та заліки не складав.

Унаслідок вищезазначених протиправних дій групи осіб у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інших невстановлених на тепер осіб, військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_9 в період часу з 30.10.2024 і дотепер у зв`язку з фіктивним вступом до ВСП «ХТЕФК ДТЕУ» та фіктивним навчанням, а також безпідставним отриманням відстрочки від мобілізації в ТЦК та СП, уникав заходів, спрямованих на примусовий призов громадян України до лав ЗСУ, що призвело до перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом сприяння особам призовного віку з боку ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб в уникненні призову на військову службу під час мобілізації та ухиленні від виконання конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність, а також зменшенню мобілізаційного ресурсу країни в період дії правового режиму воєнного стану.

Крім того за вище вказаних обставин ОСОБА_5 , діючи спільно у групі з невстановленими на тепер особами, у невстановлений час, але не пізніше 30.10.2024, перебуваючи на території Харківської області, узгодила з громадянином України ОСОБА_10 його фіктивний вступ до ВСП «ХТЕФК ДТЕУ» та відсутність у останнього обов`язку здійснювати передбачені законом та договором про навчання у ВСП «ХТЕФК ДТЕУ» обов`язки зі здобуття відповідної освіти. При цьому ОСОБА_10 згідно з документами вважається здобувачем освіти у ВСП «ХТЕФК ДТЕУ», що у свою чергу, є передумовою для отримання останнім права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. У подальшому, діючи спільно з ОСОБА_10 та іншими невстановленими на тепер особами на реалізацію вказаного злочинного умислу ОСОБА_10 був фіктивно оформлений як здобувач освіти у ВСП «ХТЕФК ДТЕУ» з 30.10.2024 і дотепер, у зв`язку з чим останньому надано право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином ОСОБА_5 , діючи до заздалегідь обумовленим із ОСОБА_10 та іншими невстановленими на теперішній час особами злочинним планом, здійснила заходи, спрямовані на вступ ОСОБА_10 до ВСП «ХТЕФК ДТЕУ», при цьому ОСОБА_10 з 30.10.2024 і дотепер обов`язки здобувача освіти фактично не виконував, заняття не відвідував, іспити та заліки не складав, про що достовірно було відомо ОСОБА_5 .

Унаслідок вищезазначених протиправних дій групи осіб у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та інших невстановлених на тепер осіб, військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_10 , у період часу з 30.10.2024 і дотепер у зв`язку з фіктивним вступом до ВСП «ХТЕФК ДТЕУ» та фіктивним навчанням, а також безпідставним отриманням відстрочки від мобілізації в ТЦК та СП, уникав заходів, спрямованих на примусовий призов громадян України до лав ЗСУ, що призводило до перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом сприяння особам призовного віку з боку ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб в уникненні призову на військову службу під час мобілізації та ухиленні від виконання конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність, а також зменшенню мобілізаційного ресурсу країни в період дії правового режиму воєнного стану.

25.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, вказує на існування ризиків, перелічених в п.п. 1-3, 5 ст. 177 КПК України та з метою забезпечення кримінального провадження і запобігання зазначеним ризикам просить обрати підозрюваній запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як будь-який інший запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Крім того просить врахувати положення ч. 6 ст. 176 КПК України, відповідно до яких під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються, або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 437 - 442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також не визначати розмір застави відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України.

В суді прокурор підтримав заявлене клопотання, пославшись на покладені в обґрунтування підозри докази та доведеність кожного з ризиків.

ОСОБА_5 посилаючись на перебування у неї на утриманні малолітньої дитини, просила не брати її під варту, а застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки ОСОБА_5 не є службовою чи відповідальною особою, до бронювання, звільнення та прийому на роботу не має відношення, отже кваліфікація вчинених нею дій за ст. 114-1 КК України не правильна. Фактично ОСОБА_5 виконувала вказівки керівництва щодо залучення до учбового закладу нових абітурієнтів. У противному випадку це могло б вплинути на розмір її заробітної плати та взагалі можливість безперешкодно працювати.

Перелічені прокурором ризики також відсутні, оскільки ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки перебуває у шлюбі, має малолітню дитину. Речі, які на думку органу досудового розслідування мають значення для слідства вже вилучені і не можуть бути знищені чи спотворені підозрюваною, а впливати на свідків у справі ОСОБА_5 не може, бо їх не має. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту, а у разі застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити мінімальний розмір застави.

Заслухавши прокурора, підозрювану та захисника останньої, дослідивши надані докази слідчий суддя вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину на тепер є достатньо обґрунтованою. Надані слідчому судді докази, а саме відомості, повідомлені стороною захисту щодо підтвердження фактичних обставин злочину, а також зафіксовані в протоколах проведення негласних слідчих розшукових дій дозволяють вважати, що підозрювана могла вчинити інкримінований їй злочин.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу крім ризиків, перелічених в ч. 1 цієї статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Частиною 6 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Таким чином, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу має враховувати не тільки обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а й наявність перелічених в ст. 177 КПК України ризиків, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, наявність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки тощо.

Аналізуючи перелічені прокурором ризики у сукупності з обставинами кримінального правопорушення, положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України можна казати, що не всі зазначені стороною обвинувачення ризики доведені та не всі обставини, які характеризують особу підозрюваної, враховані.

Так, на відсутність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення вказують відомості про особу підозрюваної, яка раніше не судима і до кримінальної відповідальності не притягалась. Будь-які відомості, які б негативно характеризували останню, відсутні. На думку слідчого судді сам факт притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, її затримання та усвідомлення великої ймовірності бути засудженою є достатнім стримуючим від подальшої протиправної діяльності фактором.

Перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на свідків слідчий суддя погоджується з думкою сторони захисту про недоведеність такого ризику з тих підстав, що надані слідчому судді матеріали не містять посилання на жодного зі свідків (чи їх показання), на яких могла б впливати ОСОБА_5 , а можливість впливу на інших підозрюваних, з урахуванням займаної ОСОБА_5 посади, є малоймовірним.

Разом з тим не можна виключати ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, який обґрунтовується суворістю передбаченого покарання в разі доведення вини підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй злочину. Отримавши повідомлення про підозру, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі доведення вини ОСОБА_5 може застосувати спроб до переховування.

Ризик знищення, приховування чи спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення безсумнівно існує, так як ОСОБА_5 за версію слідства є особою, яка сприяла зазначеним у повідомленні про підозру особам здійснювати фіктивне навчання, отже складала для них певні документи, передбачені навчальним процесом та може застосувати спроб до їх знищення чи спотворення, або створення нових документів для приховування своєї протиправної діяльності.

Існування доведених ризиків наряду з обґрунтованою підозрою у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України свідчить про обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, отже клопотання має бути задоволено.

Беручи до уваги положення ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, враховуючи особу підозрюваної, її майновий та сімейний стан, слідчий суддя вважає можливим визначити заставу у 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211960 грн (3028 х 70 = 211960), що зможе гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків у разі її сплати та звільненні з-під варти.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196-198, 309, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 15:35, 25.09.2025.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 23.11.2025.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_5 про взяття останньої під варту.

Визначити суму застави в розмірі 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, які необхідно внести на депозитний розрахунковий рахунок № UA0006674, отримувач: ТУ ДСА України у Харківській області, код отримувача: 26281249, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО отримувача: 820172, призначення платежу: застава згідно ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 26.09.2025 у справі № 643/16520/25 (провадження № 1-кс/643/5459/25) відносно ОСОБА_5 .

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в даній ухвалі. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу з поміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти з покладенням наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні; не покидати межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 у той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 30.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1