Справа № 167/939/25
Номер провадження 1-кп/167/87/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000410, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1

в с. Тростянка Рожищенського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двоє дітей, військовослужбовця, не судимого, проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 2861 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в :

27 червня 2025 року приблизно о 16 год. 42 хв. поблизу буд. № 97

на вул. Незалежності у м. Рожищі Луцького району Волинської області ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «Opel Vectra» (д.н.з. НОМЕР_1 ), рухаючись разом з пасажиром ОСОБА_8 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, порушив вимоги статей 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 1.5, 2.3 (б, д), 2.9 (а), 10.1, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, був неуважним, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою для того, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не переконався, що швидкість руху автомобіля буде безпечною і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки «Skoda Octavia» (д.н.з. НОМЕР_2 ), яким керував ОСОБА_9 , внаслідок чого пасажиру ОСОБА_8 завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого багатовідламкового перелому правої плечової кістки на межі верхньої та середньої третини зі зміщенням кісткових фрагментів, закритого перелому восьмого ребра справа по аксілярній лінії, закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, садна на лобно-скроневій ділянці голови справа, в ділянці правої кисті.

У прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебувають порушення ОСОБА_3 вимог:

ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» відповідно до якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху , створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди громадянам; ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» відповідно до якої водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; п. 1.5. Правил дорожнього руху відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян; п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху відповідно до яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; п. 10.1 Правил дорожнього руху відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 12.1 Правил дорожнього руху відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 13.1 Правил дорожнього руху відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 1 ст. 2861 КК визнав повністю. Щиро каявся у вчиненому. Із показань обвинуваченого слідує, що з квітня 2022 року проходить військову службу за мобілізацією, а з потерпілим ОСОБА_8 служили в одній військовій частині. В 20-х числах червня 2025 року обвинувачений разом з потерпілим, який їхав в м. Чернівці, приїхали у м. Рожище аби провідати хворого батька. 27 червня 2025 року після обіду в с. Копачівка разом з ОСОБА_8 випили приблизно 1 пляшку горілки, після чого поїхали в м. Рожище автомобілем марки «Opel Vectra».

За залізничним переїздом в м. Рожищі обвинувачений не впорався з керуванням і передньою лівою частиною автомобіля, яким керував, допустив зіткнення з задньою правою частиною автомобіля марки «Skoda», який рухався попереду, внаслідок чого ОСОБА_8 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, вдарився об дверцята і отримав черепно-мозкову травму тазламав руку. Зазначив, що в теперішій час відшкодував завдану ним шкоду, як потерпілому ОСОБА_10 , так і іншому учаснику ДТП. Просив суд не досліджувати докази в справі, оскільки фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, що покладені в основу обвинувачення, є дійсними і він їх не оспорює.

З урахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд, на підставі

ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи інкримінованого ОСОБА_3 злочину за ч. 1 ст. 2861 КК стосовно дати, часу, місця, способу вчинення ним кримінального правопорушення, так як ці обставини учасниками судового провадження не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. Судом роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати визнані фактичні обставини у апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого, надані в суді, є послідовними, співвідносяться із фактичними обставинами справи, тому, суд визнає їх достовірними в частині встановлених фактичних обставин обвинувачення.

Отже, заслухавши і проаналізувавши показання обвинуваченого, суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто злочину, відповідальність за який передбачено ч. 1 ст. 2861 КК.

Позиція сторін кримінального провадження у судових дебатах та потерпілого.

Прокурор ОСОБА_5 у судових дебатах просив визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 2861 КК і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 просили застосувати положення ст. 69 КК та, перейшовши до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 2861 КК, призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі.

Потерпілий ОСОБА_8 у заяві від 2 вересня 2025 року зазначає про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_3 та просить не позбавляти обвинуваченого волі.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення за характером посягає на безпеку руху та експлуатацію транспорту, за ступенем суспільної небезпечності є нетяжким злочином із необережною формою вини, а також враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопрушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 одружений, має на утриманні двоє дітей, до кримінальної відповідальності притягується вперше, негативної характеристики не має, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, є військовослужбовцем, має посвідчення учасника бойових дій, брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії РФ, відзначався за участь у АТО та нагороджувався командирами військових частин за сумлінне виконання службових обов`язків.

Згідно із досудовою доповіддю Луцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області від 9 жовтня 2025 року орган пробації зазначає про низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення і вважає, що виконання покарання у громаді є можливим.

Вирішуючи питання визначення виду покарання обвинуваченому

ОСОБА_3 суд виходить з того, що санкція ч. 1 ст. 2861 КК передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 3 до 5 років, а з урахуванням того, що вчинення дорожньої транспортної пригоди ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, то звільнення його від призначеного покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК є неможливим, оскільки зазначеними приписами передбачена заборона у її застосуванні. У той же час, наявність вищенаведених обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, даних про особу обвинуваченого, досудової доповіді свідчать про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду і дають можливість суду призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК, перейшовши до більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 2861 КК, та призначити йому покарання у виді обмеження волі. На судове рішення в частині призначення основного покарання істотним чином впливає думка потерпілого ОСОБА_8 , який просить не позбавляти ОСОБА_3 волі. Водночас суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 2861 КК,у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На переконання суду, призначене ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, однак з позбавленням права керувати транспортними засобами відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, принципу справедливості та співмірності, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд керується тим, що даним вироком суду визнається доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2861 КК, і йому призначається покарання у виді обмеження волі, яке слід відбувати реально. Отже, суд убачає наявним ризик його переховування від суду, з метою уникнення відбування призначеного покарання. Тому, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання спробам переховування від суду з ціллю уникнення відбування покарання, є підстави залишити обвинуваченого ОСОБА_3 під цілодобовим домашнім арештом до набрання вироком суду законної сили.

На підставі пп. «б» п. 1 ч. 1, частин 5, 7 ст. 72 КК слід зарахувати період перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під цілодобовим домашнім арештом

з 30 червня 2025 року по день набрання вироком законної сили у строк відбування покарання у виді обмеження волі з розрахунку, що шість днів цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню обмеження волі (два дні обмеження волі відповідають одному дню позбавлення волі, один день позбавлення волі відповідає трьом дням цілодобового домашнього арешту), а період з 27 червня 2025 року (день фактичного затримання) по 29 червня 2025 року включно один день попереднього ув`язнення (фактичного затримання) за два дні обмеження волі. При цьому, з урахування визначеного кримінального процесуальним законом принципу недопустимості погіршення становища обвинуваченого, на переконання суду, 29 червня 2025 року (день застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту) слід зарахувати за два дні обмеження волі, оскільки саме таке зарахування (співвідношення до позбавлення волі) буде більш сприятливим для обвинуваченого ОСОБА_3 .

Арешт, який накладений під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 2 липня 2025 року

у справі № 158/1916/25, з урахуванням клопотання адвоката ОСОБА_7 , відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК необхідно скасувати.

Питання про речові докази у справі необхідно вирішити відповідно до норми ч. 9 ст. 100 КПК.

Згідно із нормою ч. 2 ст. 124 КПК підтверджені документально витрати в сумі 7131,20 грн. на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 368, 374 КПК, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 2861 КК, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді домашнього арешту.

На підставі норми ст. 72 ККзарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 строк фактичного затримання

з 27 червня по 29 червня 2025 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення (фактичного затримання) за два дні обмеження волі, а період з 30 червня

2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку шість днів цілодобового домашнього арешту за один день обмеження волі.

Арешт на майно, який накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 2 липня 2025 року у справі № 158/1916/25 (провадження № 1-кс/0158/580/25), скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Skoda Octavia» (д.н.з. НОМЕР_2 ) повернути власнику ОСОБА_9 , автомобіль марки «Opel Vectra» (д.н.з. НОМЕР_1 ) повернути власнику ОСОБА_11 , оптичний диск CD-R зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_3 до Державного бюджету України витрати на залучення експертів в розмірі 7131 (сім тисяч сто тридцять одну) гривню

20 (двадцять) копійок.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1