Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/11/26
Номер провадження 1-кс/711/26/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

заявника - адвоката ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання захисника - адвоката ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000435 від 13.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України, про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не є особою з інвалідністю, неодруженого, стрільця 3 відділення 3 взводу роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимого 14.02.2009 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.1 ст.115, ч.1 ст.185, 70 КК України до 15 років позбавлення волі. На підставі ст.82 КК України 08.12.2016 невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі на 4 роки 2 місяці 4 дні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, подане в рамках кримінального провадження №0000435 від 13.05.2025.

Обґрунтовуючи свої доводи, захисник посилалась на те, що ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.11.2025 клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000435 від 13.05.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 6 ст.152 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково та продовжено підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.01.2026 включно.

При цьому, визначено підозрюваному ОСОБА_4 , заставу у розмірі 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень.

Також, роз`яснено підозрюваному ОСОБА_4 , що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі. Зазначено, що у разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , з-під варти.

Крім того, у випадку внесення застави підозрюваним або заставодавцем, покладено на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- вчасно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі м. Черкаси без дозволу слідчого чи прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи/служби;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) з потерпілою ОСОБА_7 та свідками у даному кримінальному провадженні, доведених до відому ОСОБА_4 про їх статус, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_4 у присутності слідчого чи прокурора.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо він як підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

При цьому, захисник вказує, що суд першої інстанції при продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначив, що по даному кримінальному провадженні призначено психологічну експертизу потерпілої, яку ще не проведено, що особливо підвищує існування ризику спілкування, впливу, прохання та підкупу останньої під час її виконання, що впливає на необхідність, у сукупності із висунутою підозрою у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень. При зміні обставин, вчинені слідчих дій, проведені запланованих експертиз можуть змінюватися і обставин застосування запобіжних заходів та бути предметом розглядом за плином часу чи із зміною відповідних обставин. Крім того, слідчим суддею було зазначено, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання.

Сторона захисту вважає, що на даний час змінилися суттєво обставини по даному кримінальному провадженні, які існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, що є підставою відповідно до ст. 201 КПК України змінити запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, а саме:

- проведення та отримання слідчим висновку судово-психологічної експертизи за участі потерпілої ОСОБА_7 та за участі підозрюваного ОСОБА_4 , що підтверджується відповіддю ст. слідчого управління ГУНП в Черкаській області за № 271058 - 2025 від 31.12.2025;

- наявністю міцних соціальних зв`язків в місці постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме з 23 грудня 2025 року на постійне місце проживання в дану квартиру, як внутрішньо переміщена особа, переїхала з Донецької області, м. Слов`янськ, мати підозрюваного - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актом засвідченого головою ОСББ «ЯК» ОСОБА_9 від 30.12.2025 та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Крім того, підозрюваний позитивно характеризується за місцем проживання, що підтверджується характеристикою з місця проживання.

Також вказувала, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою-є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише уразі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та посилалась на рішення ЄСПЛ і статтю 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Зважаючи на вищевикладені обставини, на думку захисника, до підозрюваного є необхідним застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту, що передбачає заборону залишати місце проживання цілодобово, який безперечно забезпечить його належну процесуальну поведінку.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 доводи клопотання підтримала, просила його задовільнити з викладених у ньому підстав. Акцентувала увагу слідчого судді на тому, що при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом було встановлено існування ризику можливого впливу на потерпілу, оскільки не було проведено судово-психологічної експертизи із потерпілою ОСОБА_7 , а також відсутність міцних соціальних зв`язків. На даний час ці обставини змінились, оскільки зазначену експертизу проведено та отримано висновок експерта, а тому відсутній ризик впливу на потерпілу. Крім того, до із м. Слав`янськ Донецької області до м. Черкаси переїхала матір підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , яка проживає та зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою проживання сина, а саме: АДРЕСА_1 . На її переконання, зазначені обставини вказують на те, що ризики, які було встановлено при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 припинили існувати, а тому відсутні підстави для його подальшого утримання в слідчому ізоляторі. На думку захисника, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно її підзахисного буде достатнім заходом для забезпечення завдань кримінального провадження та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки матір зможе його контролювати. За таких обставин просила змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. На уточнюючі питання слідчого судді адвокат ОСОБА_3 зазначила, що відносно її підзахисного спочатку ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.09.2025 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строк на 30 днів без визначення застави. В подальшому, ухвалою слідчого судді від 29.10.2025 було продовжено обраний запобіжний захід останнього та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. 25.11.2025 ухвалою слідчого судді запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 знову було продовжено, однак було визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 повністю підтримав позицію свого захисника та просив застосувати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, посилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 4 та ч. 6 ст. 152 КК України, вчинених щодо малолітньої особи. Обґрунтованість пред`явленої останньому підозри неодноразово перевірялася слідчими суддями при обранні та продовженні запобіжного заходу. Також слідчими суддями було встановлено існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та їх обґрунтованість. Дані ризики є актуальними та продовжують існувати, а той факт що органом досудового розслідування отримано висновок судово-психіатричної експертизи потерпілої, не виключає існування ризику впливу на потерпілу ОСОБА_7 , оскільки підозрюваний, перебуваючи на волі, матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на зміну останньою наданих нею показів. Крім того, існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки він раніше судимий та має незняту у встановленому законом судимість, а той факт, що інкриміновані ОСОБА_8 злочинні дії по відношенню до малолітньої потерпілої, вчинялись неодноразово, свідчить про небажання останнього дотримуватись правослухняної поведінки та схильність до вчинення злочинів. На його переконання, обставини, вказані захисником, в тому числі виниклі міцні соціальні зв`язки у зв`язку із переїздом матері підозрюваного до місця його проживання, не є підставою для зміни запобіжного заходу на домашній арешт з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжких кримінальних правопорушень проти статевої свободи та недоторканості малолітньої дитини та існування встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування кримінальних проваджень за участю дітей СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадження №0000435 від 13.05.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч.6 ст.152 КК України.

25.11.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від (справа №711/11080/25) підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.01.2026 з визначенням застави у розмірі 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень.

Зі змісту вказаної вище ухвали слідчого судді, також встановлено, що 30.08.2025 в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.09.2025 (справа №711/8095/25, провадження №1-кс/711/1998/25) підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, без можливості внесення застави, тобто до 01.10.2025 включно.

26.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, ч.6 ст.152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.09.2025 (справа №711/8906/25, провадження №1-кс/71/2201/25) підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, в межах строку досудового розслідування, без можливості внесення застави, тобто до 30.10.2025 включно.

Постановою керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_10 від 23.10.2025 продовжено строк досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000435 від 13.05.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, ч.6 ст.152 КК України, до трьох місяців, тобто до 30.11.2025.

29.10.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.10.2025 (справа №711/10041/25, провадження №1-кс/71/2513/25) підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.11.2025 з визначенням застави у розмірі 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень.

13.11.2025 ухвалою Черкаського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.10.2025 без змін.

24.11.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від (справа №711/1102/25, провадження №1-кс/711/1102/25) продовжено строк досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000435 від 13.05.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, ч.6 ст.152 КК України, до п`яти місяців, тобто до 30.01.2026.

Крім того, ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.11.2025 встановлено, що стороною обвинувачення доведено продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на неповнолітніх свідків, малолітню потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як вбачається зі змісту зазначених ухвал, при їх постановленні, з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу:

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннь, яка є умовою законності застосування запобіжного заходу. При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні;

-встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;

-зроблено висновок, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та запобігти встановленим ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За ч. 4 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявником не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування. Такий висновок опосередковано ґрунтується і на приписах ч. 5 ст. 201 КПК України, яка унеможливлює подання підозрюваним, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У клопотанні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 ставить питання щодо зміни застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику впливу на потерпілу, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який втратив свою актуальність після проведення та отримання органом досудового розслідування висновку судово-психіатричної експертизи потерпілої; а також наявністю у підозрюваного ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з переїздом до м. Черкаси його матері ОСОБА_11 , яка на даний час проживає за однією адресою із ОСОБА_4 .

Таким чином, враховуючи доводи клопотання, беручи до уваги положення ст. 201 та ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчим суддею при розгляді поданого клопотання, на підставі наданих доказів, встановлюється наявність/відсутність ризиків, які були встановлені при продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, що не пов`язаний із триманням під вартою у виді цілодобового домашнього арешту.

Так, при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в подальшому його продовженні, слідчим суддею була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, місце проживання та роботи, засоби до існування.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі "Ілійков проти Болгарії" від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 належать до особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, за які передбачено відповідальність у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років (ч. 4 ст. 152 КК України) та у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі (ч. 6 ст. 115 КК України), та з неможливістю застосування процедури, передбаченої ч. 1 ст. 75 КК України. Дана обставина, як факультативна, може спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування чи суду. Більше того, з огляду на відомості про особу ОСОБА_4 , наявність у нього постійного місця проживання та проживання разом з матір`ю - ОСОБА_8 не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення та які б могли утримувати підозрюваного за місцем проведення досудового розслідування,. Крім того, з огляду на умови, які існують в Україні, у підозрюваного, який є військовим, наявна можливість нелегального перетину кордону, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати державний кордон у місцях ведення активних бойових дій. Крім того, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду становить собою не лише можливість виїхати та перебувати за кордоном, оскільки таке переховування можливе і на території України.

З огляду на зазначене, а також в сукупності з іншими встановленими слідчим суддею обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про продовження існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, а належна процесуальна поведінка ОСОБА_4 у статусі підозрюваного, не може свідчити про відсутність даного ризику.

Цілком підтвердженим на думку слідчого судді, є також і ризик незаконного впливу на малолітню потерпілу ОСОБА_7 та свідків у кримінальному провадженні для відвернення негативних наслідків, спричинених притягненням підозрюваного до кримінальної відповідальності. Незважаючи на те, що сторона захисту заявляє про те, що ризик впливу на потерпілу втратив свою актуальність у зв`язку із проведенням та отриманням висновку судово-психіатричної експертизи останньої, слідчий суддя вважає, що, перебуваючи на волі, за допомогою засобів зв`язку, підозрюваний матиме можливість вчиняти дії для забезпечення власного захисту, шляхом тиску на потерпілу та свідків.

Крім того, при встановленні ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Підтвердженим є й ризик перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого, прокурора та суду з метою затягування досудового розслідування.

Про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить факт встановлення у ході досудового розслідування неодноразового вчинення підозрюваним протиправних дій проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої ОСОБА_7 .

Крім того, на існування даного ризику вказує те, що ОСОБА_4 раніше судимий, в тому числі за особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, вказана судимість не погашена у встановленому законом порядку, на даний час він підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, що свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного і необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

У судовому засіданні допитано в якості свідка матір підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вказала, що вона є особою пенсійного віку, зареєстрована в АДРЕСА_2 , та як внутрішньо переміщена особа зареєстрована за місцем проживання сина за адресою АДРЕСА_1 , куди вона переїхала на постійне проживання з 23.12.2025. Вона, як матір буде контролювати сина, щоб він не порушував покладені на нього обов`язки.

Слідчим суддею також береться до уваги особиста ситуація підозрюваного, який має постійне місце проживання, в якому з грудня 2025 року проживає його матір ОСОБА_8 , позитивну характеристику за місцем проживання, проте, зазначене, в світлі наведених вище фактичних даних, не є настільки переконливим та вагомим, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до малоймовірних чи взагалі виключити їх існування.

За такого, слідчим суддею встановлено продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованих в провину підозрюваному злочинів, які посягають на статеву свободу та статеву недоторканість особи, волю, честь і гідність, а також нормальний розвиток неповнолітніх, зважаючи на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для зміни, застосованого до ОСОБА_4 , запобіжного заходу, оскільки більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у даному кримінальному провадженні та запобігти встановленим ризикам, а тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , слід відмовити.

При цьому слідчий суддя зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину розмір застави визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В той же час, при продовженні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, ухвалою слідчого судді від 25.11.2025 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який не є найвищим розміром застави для даного виду злочину.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 193, 201, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000435 від 13.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України, про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України відмовити.

Копію даної ухвали вручити учасникам судового процесу.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1