КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/8440/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні №0000037 від 24.07.2023 - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді застави щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, а також виконувати строком до 30.11.2025 року наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та експертами, перелік яких зобов`язати прокурора вручити підозрюваному під підпис; здати на зберігання до Центрально-південного міжрегіонального управління ДМС свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві за реквізитами: отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві; ; МФО: 820172; банк: Державна казначейська служба України, м. Київ; р/р UA1012089, призначення платежу: прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного, кошти застави, згідно з ухвалою слідчого судді (номер справи, дата ухвали, назва суду).

Роз`яснено підозрюваному, що не пізніше п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу у виді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту застосування запобіжного заходу у виді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладений на нього обов`язок, пов`язаний із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Роз`яснено заставодавцю (у разі внесення ним застави), що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України. Також заставодавцю роз`яснюється, що у разі внесення ним застави, на нього покладається обов`язок забезпечити належну поведінку підозрюваного та його явку за викликом.

Роз`яснено підозрюваному та заставодавцю, що в разі якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні №0000037 від 24.07.2023 - прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2025, якою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. - скасувати, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 4 511 720 грн., що становить 1490 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не спілкуватись із свідками, експертами і учасниками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що вважає вказану ухвалу незаконною та необгрунтованою, у зв?язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор вказує на те, що слідчий суддя, визначаючи ОСОБА_7 розмір застави, проігнорував вимоги законодавства та прийняв рішення, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Слідчий суддя вирішив, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, які наведені у клопотанні. Такий висновок суду не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду.

При цьому, слідчим суддею не враховано вимоги абзацу 2 ч.5 ст. 182 КПК України, яким передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у визначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Апелянт вважає, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, покладених на нього обов`язків.

Так, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010, відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на свободу та особисту недоторканість), сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, а за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, в заподіянні яких особа обвинувачується.

При цьому Європейським судом з прав людини визнано правильним підхід національного суду Іспанії щодо необхідності врахування вказаних чинників за наявності сумнівів у тому, що застава, сума якої визначатиметься виключно пропорційно до майнового стану підозрюваного, зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передусім щодо участі у судовому розгляді справи.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати становленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави слідчим суддею не враховано розмір збитків, у заподіянні яких підозрюється ОСОБА_7 , який становить 4 510 251,11 грн, та підтверджується висновком експерта за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №2427/25-27 від 07.04.2025. Вказаний висновок експерта слідчий суддя до уваги не взяв.

При цьому наявний обгрунтований сумнів у тому, що застава, сума якої слідчим суддею визначена виключно пропорційно до майнового стану ОСОБА_7 , зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передусім щодо участі у досудовому розслідуванні та судовому розгляді справи.

Прокурор звертає увагу суду на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 365-2 КК України, що інкримінується ОСОБА_7 є тяжким корупційним злочином і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна або без такої.

3 огляду на заборону застосування ст. 75 КК України до осіб, засуджених за корупційні кримінальні правопорушення, та відсутність підстав для укладення у даному кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості, у разі доведення вини та засудження ОСОБА_7 , покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк він відбуватиме реально. Усвідомлення невідворотності покарання вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду (ризик втечі), а перспектива втрати застави у розмірі лише 242 240 грн не буде для підозрюваного достатнім стримуючим фактором.

Про вказаний ризик свідчить і той факт, що ОСОБА_7 , отримавши 30.09.2025 року копію клопотання про обрання запобіжного заходу у виді застави, у судове засідання, призначене на 02.10.2025 для розгляду вказаного клопотання, не з`явився без поважних причин та про причини неявки слідчого суддю не повідомив.

У зв?язку із цим, 02.10.2025 слідчим суддею винесено ухвалу про доставку ОСОБА_7 приводом у судове засідання, призначене на 06.10.2025.

Судом також не враховано, що лише за виконання повноважень ліквідатора ДП «ЧБМУ» ОСОБА_7 сукупно отримав грошову винагороду у розмірі 1 374 941,26 грн, а з огляду на те, що відчуження майна ДП «ЧБМУ» ним здійснено незаконно, то і грошову винагороду ним отримано безпідставно.

За вказаних обставин, застава у розмірі не меншому ніж 4 511 720 гривень, що становить 1490 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде об`єктивно достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та відповідатиме правовій позиції Європейського суду з прав людини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000037 від 24.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що директивою Міністерства оборони України №115/1/011 від 02.12.2002 військова частина НОМЕР_1 перейменована у 470 Управління начальника робіт.

Наказом Міністра оборони України № 596 від 08.12.2004 розформовано 470 Управління начальника робіт та створено на основних фондах, оборотних коштах та інших цінностях, які відображені в самостійному балансі 470 управління начальника робіт, ДП «Черкаське будівельно-монтажне управління» (далі ДП «ЧБМУ»), яке функціонально підпорядковано Департаменту капітального будівництва та управління фондами Міністерства оборони України та є правонаступником 470 управління начальника робіт.

Відповідно до п. 4.2 Статуту ДП «ЧБМУ», майно Підприємства є державною власністю й закріплюється за ним на праві господарського відання, здійснюючи яке Підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, що не суперечать чинному законодавству України та цьому Статуту, з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна, за згодою Органу управління майном.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військовим майном є державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні аеродромне, матеріали, продовольство, технічне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв?язку тощо.

Таким чином, майно ДП «ЧБМУ» як правонаступника 470 управління начальника робіт (до перейменування - військова частина НОМЕР_1 ), яке є державною власністю й закріплюється за ним на праві господарського відання, належить до військового майна.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 16.10.2018 у справі № 01/5026/333/2011 ДП «ЧБМУ» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого - ОСОБА_7 , яким 17.07.2013 отримано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого/розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора №1406.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 10 Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс), арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.

Таким чином, ОСОБА_7 з моменту прийняття Господарським судом Черкаської області постанови про призначення його ліквідатором ДП «ЧБМУ», тобто з 16.10.2018 та до припинення його повноважень ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.03.2024, прирівнювався до службової особи ДП «ЧБМУ» та був особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг - арбітражним керуючим.

Частиною сьомою статті 68 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що особливості продажу майна державних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, у процедурі ліквідації боржника визначаються статтею 96 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 12 ст. 96 Кодексу України з процедур банкрутства, початкова ціна майна, майнових прав державних підприємств або господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, визначається відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно з ч. 14 ст. 96 Кодексу України з процедур банкрутства у редакції Закону № 2971-IX від 20.03.2023, продаж майна державних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, першочергово відбувається шляхом продажу майна боржника як єдиного майнового комплексу. До складу такого єдиного майнового комплексу включаються земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, право на торговельну марку або інше позначення, а також права на земельні ділянки. Продаж майна боржника як єдиного майнового комплексу здійснюється на аукціоні відповідно до цього Кодексу.

Умови продажу майна банкрута як єдиного майнового комплексу, визначені статтею 75 цього Кодексу, додатково погоджуються арбітражним керуючим з органом, уповноваженим управляти державним майном.

Рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України.

Таким чином, арбітражний керуючий ОСОБА_7 , виконуючи повноваження ліквідатора ДП «ЧБМУ» - державного підприємства у статутному капіталі якого більше 50 відсотків часток належать державі, повинен був погодити перелік (склад) ліквідаційної маси та зміни і доповнення до неї з органом, уповноваженим управляти державним майном Міністерством оборони України, а після 15.04.2023 додатково погодити з Міністерством оборони України умови продажу майна банкрута як єдиного майнового комплексу, визначені статтею 75 Кодексу України з процедур банкрутства.

При цьому, після 15.04.2023 ОСОБА_7 повинен був у встановленому законом порядку вжити заходів щодо організації першочергово продажу майна ДП «ЧБМУ» шляхом продажу його як єдиного майнового комплексу для отримання максимально високої ціни продажу, а як наслідок - повного задоволення вимог кредиторів та забезпечення інтересів держави.

Разом з тим, під час здійснення діяльності арбітражного керуючого та ліквідатора ДП «ЧБМУ», ОСОБА_7 з ПП «АЖІО» () укладено договір №388/22 від 30.06.2022 на проведення оцінки майна ДП «ЧБМУ», за результатами якої 04.07.2022 активи ДП «ЧБМУ» оцінено у 10 231 267,79 грн, у тому числі адміністративну споруду загальною площею 629,9 кв.м., за адресою: м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, буд. 141, оцінено у 2 525 150 грн, а комплекс нежитлових будівель та споруд. що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Олени Теліги, буд. 16, загальною площею 2085,9 кв.м. оцінено у 4 902 000 грн.

Водночас, ОСОБА_7 , маючи умисел на зловживання своїми повноваженнями арбітражного керуючого та ліквідатора ДП «ЧБМУ», діючи з корисливих мотивів, з метою отримання для себе неправомірної вигоди у виді 3 відсотків суми погашених вимог кредиторів, всупереч встановленому законом порядку відчужив за заниженою вартістю майно вказаного державного підприємства, спричинивши державі в особі Фонду державного майна України тяжкі наслідки у виді матеріальних збитків у розмірі 4 510 251,11 грн. за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , виконуючи повноваження ліквідатора ДП «ЧБМУ» - державного підприємства у статутному капіталі якого більше 50 відсотків часток належать державі, без погодження переліку (складу) ліквідаційної маси ДП «ЧБМУ» з органом, уповноваженим управляти державним майном - Міністерством оборони України в особі Управління корпоративної політики, 06 січня 2023 року ініціював засідання комітету кредиторів ДП «ЧБМУ», під час якого кредиторами узгоджено такі умови продажу майна ДП «ЧБМУ»: продаж здійснювати у складі сформованих ліквідатором 9-ти лотів, у тому числі з початковою ціною лоту №1 - 2 541 782,88 грн та лоту №3 - 6 095 041,84 грн. Крок аукціонів: 1% Провести перший аукціон без можливості пониження початкової вартості. Якщо аукціон не відбудеться, умови першого повторного аукціону погодити на засідання комітету кредиторів.

Надалі, ОСОБА_7 24 січня 2023 року опублікував на офіційному сайті ДП «ПРОЗЗОРО.ПРОДАЖІ» оголошення про проведення аукціонів з продажу майна, у тому числі лоту №: 07848615-1 (Адміністративна споруда літ. А-1,А'-1,а та інше) з початковою ціною 2 541 782,88 грн. без ПДВ без можливості зниження початкової ціни, та лоту № 07848615-3 (комплексу будівель) з початковою ціною 6 095 041,84 грн. без ПДВ. без можливості зниження початкової ціни. Кінцевий строк подання цінових пропозицій: 12.02.2023. Аукціони не відбулись, у зв?язку із відсутністю учасників.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на зловживання своїми повноваженнями арбітражного керуючого та ліквідатора ДП «ЧБМУ», діючи з корисливих мотивів та з метою отримання для себе неправомірної вигоди, ОСОБА_7 без погодження з Управлінням корпоративної політики Міністерства оборони України переліку (складу) ліквідаційної маси ДП «ЧБМУ», та без урахування Розпорядження Кабінету Міністрів України від 26 липня 2022 року № 683-р та Розпорядження Кабінету Міністрів України № 37-р від 10.01.2023, якими передбачено передачу єдиного майнового комплексу ДП «ЧБМУ» до сфери управління Фонду державного майна, скликав засідання комітету кредиторів ДП «ЧБМУ», яке відбулось 03.03.2023 року о 12 год. 00 хв. за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 13, під час якого кредиторами узгоджено такі умови продажу майна ДП «ЧБМУ»: продаж здійснювати у складі сформованих ліквідатором 8-ми лотів, у тому числі з початковою ціною лоту №l - 2 033 426,30 грн. та лоту №2 - 4 876 033,47 грн. Крок аукціонів: 1%.

Повторний аукціон проводити з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче 90% від початкової вартості повторного аукціону. Якщо аукціони не відбудуться, умови другого повторного аукціону погодити на засіданні комітету кредиторів.

Надалі, ОСОБА_7 06 березня 2023 року на офіційному сайті ДП «ПРОЗЗОРО.ПРОДАЖІ» опублікував оголошення про проведення повторного аукціону з продажу майна, в процедурі банкрутства Державного підприємства «Черкаське будівельно-монтажне управління», порушеній Господарським судом Черкаської області, у справі № 01/5026/333/2011, а саме лоту № 07848615-1 (Адміністративна споруда літ. А-1,A'-1,а та інше) з початковою ціною 2 033 426,30 грн. без ПДВ та лоту № 07848615-3 (комплексу будівель) з початковою ціною лоту: 4 876 033,47 грн. без ПДВ. Аукціони проводити з можливістю зниження початкової ціни, але не нижче 90% від початкової вартості повторного аукціону. Кінцевий строк подання цінових пропозицій: 16.03.2023.

Аукціон з продажу лоту № 07848615-3 (комплексу будівель) не відбувся, у зв?язку із відсутністю учасників, водночас переможцем аукціону з продажу лоту № 07848615-1 (Адміністративна споруда літ. А-1,A'-1,а та інше) стало Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Біг-Слобода» () за запропонованою ціною 2 033 426, 30 грн.

Відповідно до акту придбання майна на аукціоні від 04.04.2023, укладеного між ДП «ЧБМУ» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_7 та ТОВ «Біг-Слобода» () в особі директора ОСОБА_10 , на підставі протоколу електронного аукціону від 16.03.2023 № BRD001-UA-429, ДП «ЧБМУ» продало, а ТОВ «Біг-Слобода» придбало за результатами електронного аукціону: адміністративну споруду загальною площею 629,9 кв. м. за адресою: м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, буд. 141; ввідний щит з управлінням ВМ № 60 - 1 шт; електромережі підключення адмінбудівлі ВМ № 60 - 1 шт.; зовнішнє освітлення адмінбудівлі ВМ № 60 - 1 шт.; сейф - 1 шт.; сейф - 2 шт.; стелаж - 2 шт.; стіл комп`ютерний - 1 шт.; стіл офісний - 1 шт.; стул 180 - 7 шт.; тумба - 1 шт.; тумба «Пенал» - 1 шт.; шафа - 1 шт.; сейф металевий - 1 шт.; стілець «Юніор» - 4 шт.

Таким чином, ОСОБА_7 04.04.2023, будучи особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг - арбітражним керуючим, та будучи призначеним ліквідатором ДП «ЧБМУ», перебуваючи за адресою м. Черкаси, вул. Шевченка, 132, кв. 16, діючи умисно, з метою отримання для себе неправомірної вигоди у виді додаткової грошової винагороди у виді 3 відсотків суми погашених вимог кредиторів, зловживаючи своїми повноваженнями, достовірно знаючи, що Міністерством оборони України не погоджувався склад ліквідаційної маси ДП «ЧБМУ», без рішення Кабінету Міністрів України, за результатами аукціону від 16.03.2023 продав ТОВ «БІГ-СЛОБОДА» за 2 033 426,30 грн адміністративну споруду загальною площею 629,9 кв.м., за адресою: м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, буд. 141, яка належала державі та перебувала у господарському віданні вказаного державного підприємства, достовірно знаючи, що ціна продажу є на 491 723,70 грн нижчою за оціночну вартість, вказану у висновку суб`єкта оціночної діяльності про вартість об`єкту нерухомості від 04.07.2022, та значно нижчою ніж поточна ринкова ціна, а Міністерством оборони України оспорюється законність продажу вказаного майна.

Крім цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на зловживання повноваженнями особою, яка надає послуги, ОСОБА_7 03.04.2023 без погодження Управлінням корпоративної політики Міністерства оборони України переліку (складу) ліквідаційної маси ДП «ЧБМУ», та без урахування Розпорядження Кабінету Міністрів України від 26 липня 2022 року № 683-р та Розпорядження Кабінету Міністрів України № 37-р від 10.01.2023, якими передбачено передачу єдиного майнового комплексу ДП «ЧБМУ» до сфери управління Фонду державного майна, скликав засідання комітету кредиторів ДП «ЧБМУ», якими узгоджено такі умови продажу майна ДП «ЧБМУ»: продаж здійснювати у складі сформованих ліквідатором 5-ти лотів, у тому числі з початковою ціною лоту №1 - 3 657 025,10 грн з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче 90% від початкової вартості другого повторного аукціону.

Надалі, 14.04.2023, тобто у день публікації Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 2971-IX від 20.03.2023, який 15.04.2023 набирав чинності, та яким внесено зміни до Кодексу України з процедур банкрутства та передбачено обов`язок продаж майна державних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, здійснювати першочергового шляхом продажу майна боржника як єдиного майнового комплексу та обов`язок додатково погоджувати рітажм керуючим з органом, уповноваженим управляти державним майном, умови продажу майна банкрута як єдиного майнового комплексу, визначені статтею 75 цього Кодексу, ОСОБА_7 умисно не вживши заходів щодо організації першочергово продажу майна ДП «ЧБМУ» шляхом продажу його як єдиного майнового комплексу для отримання максимально високої ціни продажу, а як наслідок - повного задоволення вимог кредиторів та забезпечення інтересів держави, та не погодивши з Міністерством оборони України умови продажу майна ДІ «ЧБМУ» як єдиного майнового комплексу, визначені статтею 75 Кодексу України з процедур банкрутства, опублікував на офіційному сайті ДП «ПРОЗЗОРО.ПРОДАЖІ» оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна, в процедурі банкрутства Державного підприємства «Черкаське будівельно-монтажне управління», а саме: лоту № 07848615-3 (комплексу будівель) з початковою ціною 3 657 025,10 грн. без ПДВ з можливістю зниження початкової ціни, але не нижче 90% від початкової вартості другого повторного аукціону. Кінцевий строк подання цінових пропозицій: 24.04.2023.

Переможцем даного аукціону стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор-Консалт» () за запропонованою пропозицією 3 291 322,59 грн.

Відповідно до акту придбання майна на аукціоні від 12.05.2023, укладеного між ДП «ЧБМУ» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_7 та ТОВ «Фактор-Консалт» () в особі директора ОСОБА_11 , на підставі протоколу електронного аукціону від 24.04.2023 № BRD001-UA-760, ДП «ЧБМУ» продало, а ТОВ «Фактор-Консалт» придбало за результатами електронного аукціону комплекс нежитлових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Олени Теліги, буд. 16, загальною площею 2085,9 кв.м. та товарно-матеріальні цінності згідно Додатку № 2 до оголошення.

Таким чином, ОСОБА_7 12.05.2023 перебуваючи за адресою м. Черкаси, вул. Шевченка, 132, кв. 16, з метою отримання неправомірної вигоди у виді додаткової грошової винагороди у виді 3 відсотків суми погашених вимог кредиторів, не вживши у встановленому законом порядку заходів щодо організації першочергово продажу майна ДП «ЧБМУ» шляхом продажу його як єдиного майнового комплексу, достовірно знаючи, що Міністерством оборони України не погоджувався склад ліквідаційної маси ДП «ЧБМУ» та умови продажу його майна, без рішення Кабінету Міністрів України, зловживаючи своїми повноваженнями, за результатами аукціону від 24.04.2023 продав ТОВ «ФАКТОР-КОНСАЛТ» за 3 291 322,59 грн комплекс нежитлових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Олени Теліги, буд. 16, які належали державі та перебували у господарському віданні вказаного державного підприємства, достовірно знаючи, що ціна продажу є на 1 610 677,41 грн нижчою за оціночну вартість, вказану у висновку суб`єкта оціночної діяльності про вартість об`єкту нерухомості від 04.07.2022, та значно нижчою ніж поточна ринкова ціна, а Міністерством оборони України оспорюється законність продажу вказаного майна.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26 липня 2022 року № 683-р, на підставі Акту приймання-передачі від 20.07.2023 зі сфери управління Міністерства оборони України передано до сфери управління Фонду державного майна України єдиний майновий комплекс ДП «Черкаське будівельно-монтажне управління» без вказаних вище об`єктів нерухомого майна.

Надалі, ОСОБА_7 після перерахування коштів, отриманих від продажу вказаного майна, на задоволення вимог кредиторів ДП «ЧБМУ», отримав неправомірну вигоду у виді 3 відсотків суми погашених вимог кредиторів, спричинивши державі в особі Фонду державного майна України тяжкі наслідки у виді матеріальних збитків у розмірі 4 510 251,11 грн.

ОСОБА_7 30.09.2025 року повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, тобто у зловживанні своїми повноваженнями особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг арбітражного керуючого, з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

01.10.2025 року (клопотання датоване 30.09.2025 року) старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави в розмірі 1490 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 511 720 гривень, та покласти на підозрюваного у разі внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не спілкуватись із свідками, експертами і учасниками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обгрунтування клопотання слідчий послалась на те, що причетність ОСОБА_7 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

- постановою Господарського суду Черкаської області від 16.10.2018 у справі № 01/5026/333/2011, та ухвалою цього ж суду від 19.03.2024;

- актом приймання-передачі від 20.07.2023;

- висновками суб`єкта оціночної діяльності ПП «АЖІО» від 04.07.2022;

- актами придбання майна на аукціоні від 04.04.2023 та від 12.05.2023;

- інформацією про рух грошових коштів на банківському рахунку ДП «Черкаське будівельно-монтажне управління», відкритому у ПАТ «БАНК ВОСТОК»;

- листом Головного управління військової юстиції Міністерства оборони України №220/74/3051 від 26.08.2025;

- протоколом про проведення аукціону № BRD001-UA-429, який відбувся 16.03.2023;

- висновком експерта від 11.10.2024 за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи;

- висновком за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи у кримінальному провадженні № 2427/25-27 від 07.04.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення у ході досудового розслідування зібрано достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 365-2 КК України, що інкримінуються ОСОБА_7 , є тяжким корупційним злочином і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна або без такої, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду (ризик втечі).

Побоюючись реальної міри покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, ОСОБА_7 буде ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

2) Знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають iстотнe значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Наявність цього ризику обгрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 буде знищувати та підробляти речі та документи, у тому числі ті, які стосуються незаконного відчуження військового майна, оригінали яких ще не вилучені органом досудового розслідування, та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3) Незаконно впливати на свідків, спеціаліста та інших учасників кримінального провадження.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що на даний час у кримінальному провадженні не встановлені та не допитані усі свідки кримінального правопорушення.

У свою чергу, ОСОБА_7 , з огляду на його поінформованість з колом потенційних свідків у даному кримінальному провадженні, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за скоєне буде шляхом підкупу, примушування, іншого тиску впливати на вказаних свідків з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадженні.

Крім того, слід враховувати встановлену кримінальним процесуальним законодавством України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

4) Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність указаного ризику обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 , у разі не обрання йому запобіжного заходу, буде продовжувати вчиняти злочини, у тому числі пов`язані з незаконним впливом на свідків та інших учасників кримінального провадження, пов`язані незаконним перетином кордону, а також злочини, аналогічні тому, у якому він підозрюється у даному кримінальному провадженні.

Крім іншого, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених вище, сторона обвинувачення також враховує міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у підозрюваного рухомого та нерухомого майна.

Підозрюваному ОСОБА_7 на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 130 620 грн та земельна ділянка за вказаною адресою, вартістю 197 731 грн.

За виконання повноважень ліквідатора ДП «ЧБМУ» ОСОБА_7 сукупно отримав грошову винагороду у розмірі 1 374 941, 26 грн.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У зв?язку з викладеним, при визначенні розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, сторона обвинувачення вважає за доцільне врахувати, що застава у зазначених ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у зв?язку з чим є необхідність призначити заставу у розмірі не меншому 4 511 720 гривень, що становить 1490 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та буде об`єктивно достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, що відповідає загальним правилам, визначеним у ч. 5 ст. 182 КПК, правовій позиції Європейського суду з прав людини.

Враховуючи вищевикладене, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, його вік та майновий стан, аналізуючи зібрані в сукупності докази, сторона обвинувачення приходить до обгрунтованого висновку, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти вище переліченим ризикам, у зв?язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як застава.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді застави щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, а також виконувати строком до 30.11.2025 року наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та експертами, перелік яких зобов`язати прокурора вручити підозрюваному під підпис; здати на зберігання до Центрально-південного міжрегіонального управління ДМС свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві за реквізитами: отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві; ; МФО: 820172; банк: Державна казначейська служба України, м. Київ; р/р UA1012089, призначення платежу: прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного, кошти застави, згідно з ухвалою слідчого судді (номер справи, дата ухвали, назва суду).

Роз`яснено підозрюваному, що не пізніше п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу у виді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту застосування запобіжного заходу у виді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладений на нього обов`язок, пов`язаний із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Роз`яснено заставодавцю (у разі внесення ним застави), що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України. Також заставодавцю роз`яснюється, що у разі внесення ним застави, на нього покладається обов`язок забезпечити належну поведінку підозрюваного та його явку за викликом.

Роз`яснено підозрюваному та заставодавцю, що в разі якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

З такими висновками колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно частини 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.

При прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, що підтверджується фактичними даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у кримінальному провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Так, наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України підтверджується наступними зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

- постановою Господарського суду Черкаської області від 16.10.2018 у справі № 01/5026/333/2011, та ухвалою цього ж суду від 19.03.2024;

- актом приймання-передачі від 20.07.2023;

- висновками суб`єкта оціночної діяльності ПП «АЖІО» від 04.07.2022;

- актами придбання майна на аукціоні від 04.04.2023 та від 12.05.2023;

- інформацією про рух грошових коштів на банківському рахунку ДП «Черкаське будівельно-монтажне управління», відкритому у ПАТ «БАНК ВОСТОК»;

- листом Головного управління військової юстиції Міністерства оборони України №220/74/3051 від 26.08.2025;

- протоколом про проведення аукціону № BRD001-UA-429, який відбувся 16.03.2023;

- висновком експерта від 11.10.2024 за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи;

- висновком за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи у кримінальному провадженні № 2427/25-27 від 07.04.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання лише у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна або без такої, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, колегія суддів вважає, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний може вживати заходів щодо переховування від органів досудового розслідування, або створення перешкод для встановлення обставин кримінальних правопорушень.

Також, враховуючи фактичні обставини, за яких підозрюваному інкримінується вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів вважає доведеним наявність ризику, щодо здійснення ним можливого незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, які можуть своїми показаннями викривати його у вчиненні злочину, змінити показання на його користь з метою уникнення відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вік, майновий та сімейний стан підозрюваного, стан його здоров`я, дійшов висновку про недоведеність слідчим та прокурором наявності підстав для визначення підозрюваному застави у розмірі 4 511 720 гривень, у зв`язку з чим вважав за можливе визначити йому заставу в максимальних межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК, а саме у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого його розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза його втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Підстав вважати вказаний розмір застави недостатнім для виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів не вбачає.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, який, на переконання колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованим.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність визначення підозрюваному на даному етапі досудового розслідування розміру застави у виді 4 511 720 гривень, та вважає такі доводи необгрунтованими належним чином та не вбачає підстав для виходу за межі визначеного ч. 5 ст. 182 КПК України розміру застави.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на обвинуваченого, та покликаний забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок підозрюваного злочину, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні.

Так, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні "Istomina v. Ukraine" від 13.01.2022 (заява № 23312/15), «гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок підозрюваного злочину, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні. Таким чином, розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на обвинуваченого, його майно та його чи його відносини з особами, які мають надати особисту поруку, іншими словами, на ступінь впевненості щодо можливої перспективи того, що втрата застави або позов проти гарантів у разі неявки підсудного в судове засідання буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб запобігти бажанню втекти з його або його боку… Оскільки йдеться про основне право на свободу, гарантоване статтею 5, органи влади повинні надзвичайно обережно встановити відповідний розмір застави, і вирішити, чи є необхідним продовження тримання під вартою. Серйозність звинувачень проти обвинуваченого не може бути вирішальним фактором, що виправдовує суму застави» (§25 рішення).

Гарантії, передбачені частиною 3 статті 5 Конвенції, покликані в першу чергу забезпечити не відшкодування шкоди, а, зокрема, явку обвинуваченого на слухання. Тому розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь вірогідності того, що перспектива втрати застави або вжиття заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі» («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta), § 70; «Мангурас проти Іспанії [ВП]» (Mangouras v. Spain [GC]), § 78; «Ноймайстер проти Австрії» (Neumeister v. Austria), § 14).

Викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи з посиланням на загальну суму збитків, завданих підозрюваним, а саме - 4 510 251,11 грн., що підтверджується висновком експерта за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи у кримінальному провадженні № 2427/25-27 від 07.04.2025, не можуть бути безумовною підставою для визначення підозрюваному застави у вказаному розмірі, оскільки дані обставини самі по собі не є визначальними при визначенні розміру застави, та повинні враховуватися у сукупності із іншими даними про особу підозрюваного.

Апеляційна скарга прокурора не містить достатніх обставин, які б давали підстави для обгрунтованого висновку, що з урахуванням даних про особу підозрюваного та його процесуальної поведінки, визначений слідчим суддею розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., є недостатнім стримуючим заходом для підозрюваного, та не забезпечує належну процесуальну поведінку і виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Фактів неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 з моменту повідомлення йому про підозру та застосування запобіжного заходу, які б свідчили про недостатність визначеного йому розміру застави для виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в апеляційній скарзі не наведено.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин у їх сукупності, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 194, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0000037 від 24.07.2023 - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4