Справа № 743/1314/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/148/26
Категорія - ч. 1 ст. 249 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000053 від 05.09.2025, за апеляційними скаргами прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2025 року стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища міського типу Замглай Ріпкинського району Чернігівської області, офіційно не працевлаштованого, із середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

Покладено на ОСОБА_9 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Задоволено цивільний позов Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, поданий Чернігівською окружною прокуратурою в її інтересах, до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь держави в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області 114942,40 гривень у відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу (державі) шкоди внаслідок незаконного зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, на рахунок (отримувач: ГУК у Чернігівській обл/тг с-щ Ріпки/24062100, код отримувача (, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), МФО 899998, номер рахунку (ІВАN) UА0025731, код класифікації доходів бюджету: 24062100 (грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності).

Скасовано арешт, накладений ухвалою слічого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2025 року, та речові докази, звільнені з-під арешту:

- металевий човен, який належить ОСОБА_9 та мотоцикл марки «ІЖ Планета-3», державний номерний знак НОМЕР_1 , з мотоколяскою, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_10 , зареєстрованим а адресою: АДРЕСА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який фактично перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_9 , конфісковано в дохід держави.

Речові докази: рибу в кількості 89 штук, видів: карась сріблястий 100 штук, щука звичайна 1 штука, окунь звичайний 1 штука конфіскувати в дохід держави; дві сітки поріжні конфіскувати в дохід держави на потреби сил оборони; цифровий носій диск з відеозаписом з місця правопорушення залишено у матеріалах кримінального провадження.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні, у розмірі 3565, 60 гривень.

Вироком місцевого суду установлено, що ОСОБА_9 , маючи на меті протиправний умисел на зайняття рибним добувним промислом, діючи з порушенням вимог ст.ст. 34, 521 Закону України «Про тваринний світ», 04.09.2025 р., приблизно о 18 год 00 хв, більш точно час досудовим розслідуванням не встановлено, прибув до урочища Замглай за координатами 51.8249800 31.2246261, що знаходиться поблизу селища Замглай, Ріпкинської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області та відноситься до об`єктів природно-заповідного фонду, а саме території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Замглай», де в подальшому, перебуваючи на невстановленій досудовим розслідуванням відстані від берегової лінії, за допомогою металевого човна, поставив знаряддя лову - «сітки поріжні» в кількості 2 штуки з наступними розмірами: перша довжиною 49 м, висотою 1,5 м, діаметр вічка 60 мм, друга довжиною 54 м, висотою 1,5 м, діаметр вічка 60 мм, якими добування (вилов) водних біоресурсів, відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ІV Правил любительського і спортивного рибальства затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19 вересня 2022 року, заборонено, за допомогою яких, 05.09.2025 р., приблизно о 06 год 00 хв, більш точно час органом досудового розслідування не встановлено, без належних документів та дозволу на вилов водних біоресурсів, діючи умисно, з корисливих мотивів здійснив незаконне добування (вилов) риби вагою 59,4 кг, порушивши норми добування (вилову) дозволених видів водних біоресурсів на одного рибалку-любителя за добу в кількості 3 кг та 1 шт, передбачені пунктом 2 розділу II та Додатком 2 до Правил любительського рибальства затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19 вересня 2022 року, а всього виловивши риби загальною кількістю 102 штуки наступних видів: карась сріблястий 100 шт, щука звичайна - 1 шт, окунь звичайний 1 шт, чим відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-25/12491-ФХЕД від 18.09.2025 р., завдав екологічну шкоду навколишньому природному середовищу (державі) виловивши велику кількість водних біоресурсів в межах природно-заповідного фонду на загальну суму 115942, 40 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 та фактичних обставин справи, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключивши з вироку конфіскацію у власність держави мотоцикла марки ІЖ Планета-3, державний номерний знак НОМЕР_1 , з мотоколяскою та повернути їх законному володільцю. В решті вирок суду залишити без змін.

Вважає, що суд при вирішенні питання долі речових доказів безпідставно конфіскував в дохід держави мотоцикл марки ІЖ Планета-3, державний номерний знак НОМЕР_1 , з мотоколяскою, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_10 та який фактично перебував у володінні та користуванні ОСОБА_9 . Зазначає, що цей транспортний засіб не був знаряддям вчинення злочину, оскільки не використовувався для виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 КК України, а тому конфіскації не підлягає.

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого просить вирок суду стосовно ОСОБА_9 змінити в частині вирішення питання відносно долі речового доказу, а саме мотоцикл марки ІЖ Планета-3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з мотоколяскою повернути власнику.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його вини, вважає вирок суду необґрунтованим та таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

На думку захисту, місцевий суд необґрунтовано застосував до обвинуваченого ОСОБА_9 спеціальну конфіскацію на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України та прийняв незаконне рішення про конфіскацію мотоцикла з мотоколяскою. Зазначає, що вказаний транспортний засіб не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 КК України, оскільки безпосередньо не використовувався для виконання його об`єктивної сторони. Вказує, що як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду не було досліджено та встановлено факту, що право власності на мотоцикл марки ІЖ Планета-3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з мотоколяскою не перейшло законним володільцям, а саме спадкоємцям, а ОСОБА_9 є його законним володільцем. Вказує на відсутність будь-яких доказів по справі, які б містили дані, що законні власники вказаного мотоцикла знали або могли знати про його незаконне використання, що було б підставою для його конфіскації.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, захисника, який не заперечував проти апеляційної скарги прокурора та наголошував на задоволенні своїх вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд судом першої інстанції проводився стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК.

Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, погодився на недоцільність дослідження доказів у кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, вини обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 249 КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ч. 2 ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, з урахуванням особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненного, відсутність у нього офіційного працевлаштування та стабільного заробітку, врахував обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання та обгрунтовано визнав за необхідне призначити обвинуваченому у виді пробаційного нагляду.

Надаючи оцінку доводам апеляційних скарг прокурора та сторони захисту щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме виключення з вироку конфіскацію у власність держави мотоцикла марки ІЖ Планета-3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з мотоколяскою, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, які були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Як видно з матеріалів провадження, мотоцикл марки ІЖ Планета-3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з мотоколяскою, який на праві власності належить ОСОБА_10 та який фактично перебував у володінні та користуванні ОСОБА_9 , не був знаряддям вчинення злочину, оскільки не використовувався для виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 КК України. Також місцевим судом не взято до уваги, що власником даного транспортного засобу є ОСОБА_10 , який помер (а.п. 19-20), а у ОСОБА_9 він перебуває лише у користуванні, тому у цьому випадку спеціальній конфіскації мотоцикл з коляскою не підлягає.

Згідно із статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого права майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При застосуванні конфіскації майна у кожному конкретному випадку суд має не тільки послатися на наявність для нього формальних підстав, але і переконатися, що таке застосування не порушуватиме справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб, покладаючи на особу надмірний індивідуальний тягар.

Водночас, відповідно до положень ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вирішуючи долю речового доказу у кримінальному провадженні, а саме, мотоцикла марки ІЖ Планета-3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з мотоколяскою, місцевий суд у повній мірі не врахував зазначених положень, адже застосування конфіскації в цьому випадку становитиме непропорційне втручання в право особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу до Конвенції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відтак, апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 підлягають задоволенню, а вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_9 зміні.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 408, 419, 532 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Задовольнити апеляційні скарги прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 .

Вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_9 - змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з вироку суду посилання на конфіскацію у власність держави

мотоцикл марки «ІЖ Планета-3», державний номерний знак НОМЕР_1 , з мотоколяскою, повернувши їх законному володільцю.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4