Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3164/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/775/25
Категорія ст.284 КПК. Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №0000369 від 20.03.2015 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 19.06.2025,

в с т а н о в и в :

цією ухвалою задоволено клопотання прокурора. Кримінальне провадження, внесене 20.03.2015 до ЄРДР за №0000369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, закрито на підставі п.п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, а своїм рішенням кримінальне провадження повернути до органу слідства для продовження досудового розслідування. При цьому зазначає, що ст.49 КК України нічого не говорить про обчислення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності саме невстановлених осіб, а вказує лише про строки давності та порядок їх обчислення стосовно встановлених осіб, оскільки дана стаття регламентує саме порядок звільнення таких осіб від кримінальної відповідальності. Звертає увагу, що в оскаржуваній ухвалі судом не вирішувалося питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, а тому і застосування в даному випадку правил ст.49 КК України стосовно процедури обчислення строків давності є сумнівним. Наголошує, що цією статтею чітко передбачено, що початковим моментом для обчислення строків давності є день вчинення кримінального правопорушення, а останнім - день набрання законної сили вироку суду. Разом з цим, яким саме моментом закінчується строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, яка не встановлена, ст.49 КК України нічого не зазначено, а тому і застосування її в даному випадку є хибним. Крім того, судом не було перевірено та з`ясовано, чи дійсно слідством були вжиті всі необхідні заходи для встановлення особи чи осіб, які вчинили це кримінальне правопорушення. Посилаючись на зазначене, вважає, що закриття кримінального провадження за цією підставою фактично виправдовує бездіяльність слідчих, в яких на руках перебувало це кримінальне провадження. Також, звертає увагу, що його потерпілого не було своєчасно повідомлено про час та місце розгляду даного клопотання прокурора в суді, яке було розглянуто за його відсутності, що є порушенням прав сторони кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи потерпілого ОСОБА_7 в підтримку своїх апеляційних вимог, думку прокурора в заперечення апеляційних вимог потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення ст.2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з матеріалів провадження №285/3164/25, прокурор Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про закриття кримінального провадження внесеного 20.03.2015 до ЄРДР за №90000369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (а.п.2).

Згідно клопотання прокурора, в провадженні слідчого відділу Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №90000369 від 20.03.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України. Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Звягельської окружної прокуратури. Відповідно до матеріалів цього провадження, 18.03.2015 в період часу з 16 по 18 год невстановлена особа, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , кинула у кватирку вікна вказаного будинку, який належить ОСОБА_7 , невідомий предмет, від якого виникла пожежа, внаслідок якої було умисно пошкоджено майно ОСОБА_7 шляхом підпалу на загальну суму близько 30000 грн. В ході досудового розслідування за результатами проведення слідчих (розшукових) дій не встановлено особи або осіб, які вчинили вказане кримінальне правопорушення.

В обґрунтування клопотання прокурором заначено, що минуло більше 10 років з моменту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, і строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння вище вказаного кримінального правопорушення минули, а тому вище зазначене кримінальне провадження підлягає закриттю.

За результатами розгляду цього клопотання, судом першої інстанції постановлено оскаржуване рішення, яке мотивоване фактом не встановлення органом досудового розслідування особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.194 КК України, при тому, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, з моменту вчинення цього правопорушення минуло більше 10-и років, а тому, клопотання прокурора підлягає до задоволення, а кримінальне провадження відповідно закриттю на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

В свою чергу, пунктом 3-1 ч.1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

При цьому, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

За результатами апеляційної перевірки матеріалів провадження апеляційним судом встановлено, що відповідні слідчі дії органом досудового розслідування у цьому провадженні були здійснені належно та повно.

Так, як убачається з матеріалів провадження, кримінальне провадження №90000369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, внесено до ЄРДР 20.03.2015 за заявою потерпілого ОСОБА_7 (а.п.5).

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.03.2015, потерпілий ОСОБА_7 навів те, що правопорушення вчинено 18.03.2015 в період часу з 16 по 18 год не встановленою особою (а.п.8-9).

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 (а.п.11-12) жодної особи він не підозрює.

В подальшому в ході слідчих дій було встановлено та допитано свідків (19,20,28,30), здійснені відповідні оперативно розшукові заходи (а.п.32-33), за результатами яких осіб причетних до вказаного кримінального правопорушення не встановлено.

29.06.2015 слідчим СВ Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_8 було прийнято постанову про закриття кримінального провадження №90000369 (а.п.37) на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, про що було повідомлено відповідно і потерпілого ОСОБА_7 (а.п.39). При цьому, потерпілим ОСОБА_7 дана постанова слідчого про закриття провадження не оскаржувалась.

В свою чергу, постанову слідчого СВ Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №90000369 було скасовано постановою керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 01.03.2017 в порядку нагляду, з відповідними вказівками слідчому (а.п.40).

На виконання цієї постанови прокурора, допитано свідка (а.п.58), оперативним підрозділом здійснені додаткові відповідні оперативно розшукові заходи (встановлення свідків, осіб з якими ОСОБА_7 має можливі неприязні стосунки, тощо, а.п.42,43,47,53,56), за результатами яких осіб причетних до вказаного кримінального правопорушення не встановлено (а.п.45-46, 48-49, 54-55, 59).

Поряд з цим, із наявних матеріалів провадження встановлено, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився у березні 2025 року з урахуванням положень ст.12 КК України про тяжкість відповідного кримінального правопорушення та положень ст.49 КК, якою передбачені строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Зміст оскарженого в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції свідчить, що вирішуючи питання про закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суд першої інстанції надав належну оцінку доказам здобутим органом досудового розслідування, та відповідно встановив об`єктивне дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження №90000369, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст.2 КПК України).

Крім того, апеляційним судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_7 не вказував на підозрювану ним особу, як таку, що вчинила кримінальне правопорушення (як на момент подання заяви про правопорушення, допиту як потерпілого, так і в подальшому), протягом значного часу проведення досудового розслідування фактично правами потерпілого в цьому кримінальному провадженні не користувався, з жодним клопотанням до слідчого чи прокурора не звертався, ходом досудового розслідування взагалі не цікавився.

За таких встановлених обставин, закриття кримінального провадження не суперечить зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.

Строки давності в кримінальному праві визначають, скільки часу держава має на притягнення особи до кримінальної відповідальності, відлік якого відповідно відраховується з моменту вчинення правопорушення, до визначеного строку у ч.1 ст.49 КПК України для проведення розслідування та судового розгляду, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення.

При цьому, підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених, окрім іншого, ч.1 ст.49 КК України строків, як і відсутність обставин, що порушують їх перебіг, визначених у цій статті.

Апеляційні посилання потерпілого ОСОБА_7 на не незаконному застосуванні ст.49 КК України (не встановлено особу вчинившу правопорушення, як і відсутність вироку щодо винної особи), є невідповідними вимогам кримінального та процесуального законів, з урахуванням встановленого, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, випадку передбаченого положеннями п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, за невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за відсутності виключень в даному випадку застосування положень цієї статті КПК України (вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі). Крім того, цією нормою права (п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України) законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

В свою чергу, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, здійснюється судом за клопотанням прокурора. Дані вимоги процесуального закону також дотримано.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу, що судом першої інстанції було повідомлено потерпілого ОСОБА_7 (а.п.61) про призначений судовий розгляд клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №90000369, при тому, що участь останнього в його розгляді не є обов`язковою. Так само, у належному порядку потерпілий ОСОБА_7 був повідомлений (а.п.67) і про прийняте судом першої інстанції рішення, яке оскаржено ним до апеляційного суду. Крім того, апеляційним судом було належно реалізовано процесуальне право останнього, як потерпілого у цьому провадженні, шляхом забезпечення безпосередньої участі в судовому апеляційному розгляді цього провадження, з можливістю надати відповідні пояснення, заперечення, клопотання, докази, тощо.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_7 не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 19.06.2025, якою кримінальне провадження, внесене 20.03.2015 до ЄРДР за №0000369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, закрито на підставі п.п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді :