ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/3787/25 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1976/25 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 червня 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років пробаційного нагляду.

Згідно з ч. 2 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.1 ст. 49-2КВКУкраїни строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження, покладено на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Стягнуто з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню, а саме: 7163,10 грн. витрат на проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів від 18.02.2025 № CЕ-19/121-25/2409-НЗПРАП.

Долю речових доказів та судових витрат вирішено відповідно до ст.ст.100, 126 КПК України.

Вищевказаним вироком встановлено, що в порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_7 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу та рослин, обіг яких обмежено, без мети збуту, за наступних обставин.

Так, 23.01.2025 в період часу з 11 год. 14 хв. по 18 год. 29 хв. на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21. 01.2025 (справа № 642/317/25, провадження №1-кс/642/149/25), був проведений санкціонований обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично мешкає громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено наступні об`єкти: пластикова ємність з речовиною рослинного походження у висушеному стані; картонний коробок з речовиною рослинного походження у висушеному стані, картонний коробок з речовиною рослинного походження у висушеному стані, речовину рослинного походження у висушеному стані, зеленого кольору; 2 (дві) скляні банки з кришкою, в яких знаходиться рідина разом з речовиною рослинного походження, кущ рослини роду «Коноплі» частково в висушеному стані, зеленого кольору; полімерну пляшку, в якій обрізана нижня частина з нашаруванням речовини; металевий гріндер з нашаруванням речовини.

Таким чином, ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб та рослини, обіг яких обмежено, без мети збуту.

Згідно з висновком судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» від 05.02.2025 № СЕ- 19/121-25/2411-НЗПРАП вилучені у ОСОБА_7 речовина рослинного походження у металевому виробі, масою: 0, 6556 г, є канабісом, що віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину, становить: 0, 5893 г. Речовина рослинного походження (листя та верхівки), масою 224, 2000 г, є канабісом, що віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину, становить: 86, 9896 г. Нашарування речовини на внутрішній поверхні фрагмента пляшки та виробу містять в своєму складі екстракт канабісу, що віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса екстракту канабісу становить: 0, 0963 г та 0, 0864 г..

Висновком експерта від 18.02.2025 № СЕ-19/121-25/2409-НЗПРАП надані на дослідження речовини рослинного походження, масою: 33, 6181 г, 31, 1426 г та 17, 4394 г є канабісом, що віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину, становить: 30, 5639г, 27, 6490 г та 15, 1432 г..

Таким чином, ОСОБА_7 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав та зберігав без мети збуту, наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 160, 935 грам, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.05.2024 №653 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, наркотичних речовин і прекурсорів» до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, о 06.05.2000 №770, оскільки наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, віднесений до таблиці №2 списку №1, які затверджені вищевказаною постановою.

Обвинувальний акт надійшов до суду першої інстанції разом із клопотанням прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова про його розгляд у спрощеному провадженні.

Письмовою заявою ОСОБА_7 , яка складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_8 , підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_7 , беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_7 згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з положеннями ч. 2 ст. 302 КПК України щодо обмеження права на апеляційне оскарження вироку суду, надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Таким чином, суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись зі вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що сторона захисту не оспорює фактичні обставини справи, вину визнає в повному обсязі, просить врахувати що пробаційний нагляд є надто суворим покаранням, яке може перешкоджати при влаштуванні на роботу.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду брав участь, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вину визнає в повному обсязі, має на утриманні малолітню доньку, зможе сплати мінімальну суму штрафу.

Крім того, в судовому засідання брав участь захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , яка підтримувала апеляційну скаргу у повному обсязі, зазначила, що необхідно пом`якшити покарання обвинуваченому.

Прокурор не заперечував проти зміни вироку в частині призначення покарання та вважав за необхідне призначити покарання ОСОБА_7 у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового засідання, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 червня 2025 року зміні в частині призначеного покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оскільки висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення в апеляційній скарзі не оспорюються, крім того обвинувачений ОСОБА_7 вину в своїх діях визнає в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів, приймаючи рішення, керується правовими висновками Верховного Суду, що зазначені у ряді рішень, зокрема у постанові від 17 травня 2018 року по справі № 727/5268/17, у постанові від 14 квітня 2020 року по справі № 752/6791/18 та в інших.

У вказаних постановах Верховним Судом сформульовано висновок про те, що прийняття судом рішення про призначення покарання або звільнення від нього (від відбування покарання) включає такі складові, як: а) дотримання судом нормативно визначених в законі формальних вимог, які стосуються неконкретизованого кола осіб; б) дотримання судом визначених законодавством вимог, які стосуються конкретної винної особи і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями, тобто правозастосовною інтелектуально-вольовою діяльністю суду з передбаченого кримінальним законом правом вибору одного з можливих варіантів рішення у кримінальній справі).

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (його права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості та достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судової дискреції (судового розсуду) при призначенні покарання виступають: кримінально-правові відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Як вбачається із змісту вироку, призначаючи обвинуваченому покарання суд врахував ступінь тяжкості та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу винного, який у повному обсязі визнав свою вину у скоєному, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

В той же час, оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів не може не взяти до уваги той факт, що, дійсно, обвинувачений ОСОБА_7 вину в своїх діях визнає в повному обсязі, співпрацював із слідством раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за можливе, виходячи з наданих на це апеляційному суду дискреційних повноважень та враховуючи усі надані апелянтами дані, які характеризують особу обвинуваченого, пом`якшити призначене йому покарання за ч.1 ст.309 КК України та призначити остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

За таких підстав, для забезпечення принципу верховенства права та законності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення поданої апеляційної скарги, із зміною вироку в частині пом`якшення призначеного покарання.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 червня 2025 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.1 ст. 309, КК України, в частині призначеного покарання, - змінити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого, - задовольнити.

Пом`якшити призначене ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України покарання і визначити його у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4