Номер провадження: 11-сс/813/1563/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2025, якою було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 02.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 відсутні, оскільки обставини, викладені у скарзі, не вказують на ознаки кримінальних правопорушень з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки дії з внесення та актуалізації даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (надалі ЄДРПВР), а також взяття на військовий облік осіб, здійснюється в автоматизованому режимі відповідно до затвердженого КМУ порядку.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою з огляду на наступні обставини:

- розгляд скарги було здійснено слідчим суддею із порушенням встановлених вимогами КПК України строків та за відсутності заявника, якого не було належним чином сповіщено про дату, час та місце розгляду;

- слідчий суддя не надав оцінки триваючій протиправній бездіяльності уповноважених посадових осіб Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону стосовно невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 426-1 КК України, а також залишив поза увагою те, що ОСОБА_7 не є військовозобов`язаним та виключений з військового обліку 27.06.2014, внаслідок чого на нього не розповсюджуються положення постанови КМУ №556 від 11.04.2025.

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд його скарги в суді 1-ої інстанції.

Учасники провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомили та жодних клопотань на адресу суду не подавали.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання без поважних на те причин, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити за відсутності учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз вищевикладеного судового рішення дає підстави дійти висновку про те, що воно вимогам зазначеної вище норми кримінального процесуального закону відповідає з огляду на таке.

За приписами ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За приписами ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

При цьому, ч. 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі аналізу змісту скарги, поданої представником ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 , до суду 1-ої інстанції 04.07.2025 (а.с. 2-13) вбачається, що останній оскаржує бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 02.07.2025 про вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

При цьому, до поданої скарги представником ОСОБА_6 було долучено копію заяви ОСОБА_7 від 02.07.2025 про вчинення кримінальних правопорушень, в якій останній зазначив, що посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 не внесли оригінальну інформацію про нього з його військового квитка про його виключення з обліку військовозобов`язаних до ЄДРПВР, не реалізували повноваження з імперативної актуалізації бази даних реєстру, а також, перевищуючи владу, визнали його порушником правил військового обліку (а.с. 18-27).

На переконання заявника, в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 наявні ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частина 4 ст. 214 КПК України встановлює, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналогічні положення містяться в п. 2 Розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи викладене, колегія суддів наголошує на тому, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

В цьому контексті колегія суддів наголошує на правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №818/1526/18), відповідно до якої у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відмовляючи в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 , слідчий суддя послався на те, що обставини, викладені у скарзі, не вказують на наявність в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 ознак будь-яких кримінальних правопорушень, внаслідок чого відсутні підстави для відповідного внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 .

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши матеріли судового провадження та вважає такий висновок слідчого судді обґрунтованим з огляду на таке.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» передбачено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (надалі ЄДРПВР) інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

В свою чергу, відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 13 вищезгаданого Закону, для формування бази даних ЄДРПВР Центральна виборча комісія, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, подають шляхом електронної взаємодії Держателю ЄДРПВР відомості, передбачені ст. 7 цього Закону, стосовно усіх громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік (приписці до призовних дільниць) відповідно до ст. 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», віком до 60 років.

До ЄДРПВР вносяться відомості, визначені ст. 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені ч. 3 ст. 14 цього Закону.

Окрім того, п. 17-1 Порядку реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ №932 від 16.08.2024, визначено, що стосовно громадян України чоловічої статі віком від 16 до 60 років ДМС одноразово формує перелік відомостей, зазначених у п.п. 1-11 п. 5 цього Порядку, та передає їх Міноборони для внесення відомостей до ЄДРПВР в установленому законодавством порядку з використанням засобів захисту інформації, що мають сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері захисту інформації, з дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних.

Подальше внесення відомостей до ЄДРПВР і взяття на військовий облік громадян України чоловічої статі віком від 25 до 60 років, які на такому обліку не перебувають, здійснюється шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного демографічного реєстру, відомчої інформаційної системи ДМС, інших інформаційних систем, реєстрів та баз (банків) даних відповідно до ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та ЄДРПВР з використанням засобів системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів «Трембіта».

На підставі відомостей, отриманих Міноборони, здійснюється автоматичне взяття зазначених осіб на військовий облік.

Взяття на військовий облік зазначених осіб проводиться без направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

З урахуванням положень вищевикладених законодавчих актів можна дійти висновку про те, що процес обміну даними між державними реєстрами та ЄДРПВР є автоматизованим, при цьому, особи чоловічої статті призовного віку автоматично беруться на військовий облік, без безпосередньої участі такої особи та її явки до ТЦК та СП, тобто процес внесення даних до ЄДРПВР відбувається без свідомого втручання службових осіб ТЦК та СП.

Зазначені обставини, на переконання колегії суддів, повністю спростовують посилання представника заявника на несанкціоновану зміну службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 інформації в ЄДРПВР та внесення до реєстру недостовірних відомостей, оскільки, як вже було зазначено вище, відомості до ЄДРПВР вносяться та актуалізуються автоматично на підставі електронної інформаційної взаємодії між відповідними державними реєстрами.

Водночас, апеляційний суд вважає слушними посилання представника заявника на те, що ОСОБА_7 , відповідно до долученої представником копії військового квитка НОМЕР_1 , 27.06.2014 був знятий з військового обліку Суворовським військкоматом м. Одеси за станом здоров`я, на підставі ст. 57-а наказу МОЗ №402 від 2008 року (а.с. 61).

Разом із тим, факт того, що в ЄДРПВР відображаються дані, які не відповідають записам у військовому квитку ОСОБА_7 безумовно не свідчить про умисне підроблення чи спотворення інформації з боку посадових осіб РТЦК та СП, натомість, така обставина може свідчити про можливу неактуальну інформацію, що надходить з інших державних реєстрів в межах автоматизованого обміну інформацією.

Окремої уваги варта наявна в матеріалах судового провадження відповідь начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 від 20.06.2025 на запит представника ОСОБА_6 , згідно з якою ОСОБА_7 за даними ЄДРПВР станом на 19.06.2025 перебуває на військовому обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 у військовому званні «молодший лейтенант», військовозобов`язаний, підлягає призову.

В зазначеній відповіді посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 наголошує на тому, що задля звірки та уточнення облікових даних (внесення змін до ЄДРПВР) військовозобов`язаний повинен особисто прибути до свого РТЦК та СП за місцем реєстрації з обліковими документами, що засвідчують особу та належність до виконання військового обов`язку та, за необхідності, пройти медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби, при цьому, документи, надіслані поштою, не розглядаються.

З урахуванням викладеного, для здійснення перевірки та оновлення даних ОСОБА_7 в ЄДРПВР, а також отримання відстрочки, останньому необхідно особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 з необхідними документами (а.с. 70).

За наведених обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя в межах доводів щодо певних обставин, які відображені у скарзі представника заявника, повно та об`єктивно дослідив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги, оскільки в даному випадку заява ОСОБА_7 не містить достатніх даних, які б свідчили про вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 будь-яких кримінальних правопорушень, та як наслідок, необхідності відмови в задоволенні скарги представника заявника на бездіяльність прокурора.

Що стосується посилань представника заявника на те, що розгляд скарги було здійснено слідчим суддею із порушенням встановлених вимогами КПК України строків та за відсутності заявника, якого не було належним чином сповіщено про дату, час та місце розгляду, суд апеляційної інстанції зауважує на наступному.

Так, вимогами ч.ч. 2 та 3 ст. 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Так, на підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що в судовому засіданні від 25.07.2025 представник ОСОБА_6 вимоги поданої скарги підтримав, висловив обґрунтування стосовно безпідставного невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після чого заявив клопотання про зобов`язання з`явитись в судове засідання представників Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону та РТЦК та СП, яке слідчим суддею було задоволено та розгляд скарги було відкладено на 28.07.2025 на 11 год. (а.с. 86), про що представник ОСОБА_6 був повідомлений під особисту розписку (а.с. 87).

Разом із тим, в судове засідання, призначене на 28.07.2025, представник ОСОБА_6 не з`явився та про причини неприбуття не повідомив, так само як і представники Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначені обставини послугували підставою для розгляду слідчим суддею 28.07.2025 скарги представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 , без участі представника, з урахуванням заслуховування його позиції з приводу поданої скарги в попередньому судовому засіданні.

В контексті надання оцінки твердженням представника заявника на допущення слідчим суддею порушень строків розгляду скарги, колегія суддів зауважує на тому, що з огляду на кадровий дефіцит та критичне навантаження на місцеві суди м. Одеси та Одеської області, порушення строків розгляду скарги в даному випадку не може свідчити про допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та виступати єдиною підставою для скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 , та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 304, 309, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2025, якою відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 02.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4