Справа № 504/3763/17
Номер провадження 1-кп/504/68/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , особи, щодо якої подане клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000303 від 07.08.2017, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді начальника медичної служби - начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , 26.07.2017 року близько 18.00 години, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, перебуваючи на території вказаної вище військової частини, діючи умисно, порушуючи встановлений порядок підлеглості, відкрито в усній формі відмовився виконати наказ начальника, а саме наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 21.07.2017 року № 231 та виданий на його підставі наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2017 року № 139 щодо увільнення та здачі протягом п`яти діб з 25.07.2017 року справ та посади начальника медичної служби начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 та вибуття для подальшого проходження військової служби на посаді начальника медичної служби - начальника медичного пункту до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , а у подальшому навмисно відступаючи від визначених вказаними наказами начальників приписів у часі, місці та характері дій, справи та посаду не здав та до нового місця служби - вказаної військової частини без поважних причин не вибув.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України, непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В ході судового розгляду прокурор звернувся до суду про застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки ОСОБА_4 станом на час вчинення суспільно небезпечного діяння, а також і на цей час, не усвідомлює значення своїх дій та не може ними керувати, через наявність психічного захворювання.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказавши, що, на його думку, є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_4 не заперечував факту і обставин вчинення ним суспільно небезпечного діяння, зазначив, що періодично проходить психіатричне лікування та не заперечував проти застосування примусових заходів медичного характеру відносно нього.

Захисник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 .

Факт вчинення ОСОБА_4 діяння, що має ознаки суспільно-небезпечного, кримінальна відповідальність за вчинення якого настає відповідно за ч. 3 ст. 402 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-копією контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, який набрав чинності 26.06.2011 року, та згідно якого військовослужбовець старший лейтенант медичної служби ОСОБА_4 проходить військову службу на посаді начальника медичного пункту гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_3 ;

-копією Витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.01.2013 року № 9, яким ОСОБА_4 призначено на посаду начальника медичної служби медичного пункту Центру забезпечення навчального процесу Військової академії з 22.01.2013 року;

-копією Витягу із Наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 21.07.2017 року № 231, яким ОСОБА_4 призначено на посаду начальника медичної служби начальника медичного пункту НОМЕР_4 окремого мотопіхотного батальйону НОМЕР_5 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ВОС - 9001013;

-копією Витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.07.2017 року № 139, яким капітану медичної служби ОСОБА_4 у зв`язку із переводом на посаду начальника медичної служби начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_2 , надано 5 діб для здачі справ та посади;

-копією акту про відмову виконувати наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 231 від 21.07.2017 року, згідно змісту якого 25.07.2017 року начальник медичної служби начальник медичного пункту капітан медичної служби ОСОБА_4 в присутності свідків відмовився виконувати наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 231 від 21.07.2017 року;

-аудіозаписом дослідженим в судовому засіданні, на якому зафіксовано факт доведення до відома капітану медичної служби ОСОБА_4 наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 231 від 21.07.2017 року, та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.07.2017 року № 139, а також факт відмови ОСОБА_4 виконувати вищевказані накази про його переведення;

-письмовим поясненням ОСОБА_4 від 03.08.2017 року, згідно змісту якого 26.07.2017 року, під час службової наради у в/ч НОМЕР_1 в присутності керівного складу, йому було доведено вимоги телеграми, відповідно до якої він повинен був перевестись до військової частини НОМЕР_2 , однак відмовився у зв`язку із поганим самопочуттям та сімейними обставинами;

-копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2017 року № 200 про результати проведення службового розслідування по факту відмови від виконання наказу командира військової частини капітаном медичної служби ОСОБА_4 .

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 695 від 04.09.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння страждав на хронічне психічне захворювання (діагноз якого суд не вважає за можливе зазначати у змісті даної ухвали внаслідок положень ст. 391 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 року № 2801-XII, як частину лікарської таємниці). В теперішній час ОСОБА_4 страждає на вищевказане хронічне психічне захворювання, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування.

Аналізуючи в сукупності обставини скоєного правопорушення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 у стані неосудності, вчинив діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України, непокора, тобто відкрита відмова виконати начальника, вчинена в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При цьому, судом достовірно було встановлено, що на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 не усвідомлював своїх дій та не керував ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи обставини скоєння ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, а також з урахуванням існуючого психічного розладу та висновку судово-психіатричного експерта № 695 від 04.09.2025 року, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Саме такі примусові заходи передбачені у висновку експерта № 695 від 04.09.2025 року.

Керуючись ст. 513 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000303 від 07.08.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст.402 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 02.02.2026.

Суддя: ОСОБА_1