ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3019/25 Справа № 185/8408/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000419 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2025 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував ст.49 КК України, оскільки максимальний розмір штрафу за ч.1 ст.286 КК України перевищує встановлену межу для кримінальних проступків (три тисячі неоподаткованих мінімумів), а тому кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України є нетяжким злочином, а не кримінальним проступком, у зв`язку з чим має застосовуватися 5-річний строк давності.

Зазначає, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим 15.06.2021 року, отже строк давності закінчується 15.06.2026 року.

Також суд не врахував, що він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості внаслідок ДТП, спричиненої діями обвинуваченого ОСОБА_7 , тому звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності без розгляду справи позбавляє його права на повний та неупереджений судовий розгляд, встановлення всіх обставин події та забезпечення його прав як потерпілого, включаючи можливість подання цивільного позову.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2025 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, вчинено ОСОБА_7 15.06.2021 року.

Відповідно до ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення належить до нетяжкого злочину.

Згідно із п.2 ч.1 ст.49 КК України строк давності за інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення закінчився.

При цьому судом встановлено, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що від дня вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений якимось чином ухилявся від слідства, або суду, чи був засуджений за вчинення нового кримінального правопорушення. Зокрема в матеріалах справи відсутні будь-які процесуальні рішення про оголошення обвинуваченого у розшук, здійснення щодо нього заходів щодо розшуку, його затримання, тощо.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що є підстави для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та обвинуваченого, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги потерпілого, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо після вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 2 років минуло 3 роки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає за вчинення цього кримінального правопорушення покарання у виді штрафу до 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до 2 років, або арешт на строк до 6 місяців, або обмеження волі на строк до 3 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років.

Згідно із положеннями ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, оскільки передбачає покарання не пов`язане з позбавленням волі. Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 17.12.2024 року у справі №505/1346/21. Враховуючи наведене, доводи потерпілого про те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, є нетяжким злочином, тому має застосовуватися 5-річний строк давності, колегія суддів вважає безпідставними.

Також з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 не переховувався від слідства або суду, передбачений ст. 49 КК України строк давності у кримінальному провадженні не переривався.

Таким чином, на момент розгляду місцевим судом кримінального провадження щодо ОСОБА_7 закінчився передбачений законом строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення.

Зважаючи на це, в судовому засіданні 14.08.2025 року захисник ОСОБА_9 звернулася до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Дотримуючись вимог, передбачених статтями 284, 286 КПК України, суд першої інстанції розглянув вищезазначене клопотання захисника, обґрунтовано звільнив обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому, суд відповідно до ст. 372 КПК України, зазначив в ухвалі правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке інкримінувалося ОСОБА_7 ; суть питання, що вирішується ухвалою; встановлені судом обставини щодо наявності передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а також мотиви, з яких суд виходив при постановленні свого рішення.

Зокрема, судом встановлено, що подія, за якою ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відбувалась 15.06.2021 року, обвинувачений не заперечував проти застосування до нього звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Також судом першої інстанції не встановлено обставин, які свідчать про зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Таким чином, суд встановив усі обставини, необхідні для вирішення вказаного питання, і дійшов обґрунтованого висновку про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, та закрив кримінальне провадження щодо нього.

Доводи потерпілого про те, що звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності без розгляду справи позбавляє його права на повний та неупереджений судовий розгляд, встановлення всіх обставин події та забезпечення його прав як потерпілого, включаючи можливість подання цивільного позову, є безпідставними з огляду на таке.

Колегія суддів зауважує, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно, зокрема від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій. Також при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України від суду не вимагається встановлення факту, що певне правопорушення мало місце, чи факту вчинення конкретною особою певного кримінального правопорушення. Специфіка інституту звільнення особи від кримінальної відповідальності саме й полягає в тому, що за наявності визначених у законі умов особа звільняється від такої відповідальності, а кримінальне провадження закривається, раніше від тієї стадії, коли вказані факти можуть та/чи мають бути належним чином встановлені, доведені, підтверджені. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними, зокрема у постанові об`єднаної палати ККС ВС від 12.09.2022 року у справі № 203/241/17, постанові ККС ВС від 27.11.2024 у справі № 757/11993/22.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті та може бути переданий для розгляду в порядку цивільного судочинства

Таким чином, доводи потерпілого про незаконність ухвали суду відносно ОСОБА_7 щодо звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження та положеннями кримінального та кримінального процесуального закону.

З урахуванням наведеного, ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2025 року постановлена згідно із нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2025 року залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2025 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4