Окнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/1039/24
Провадження № 1-кп/506/1/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2025селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 26.07.2024 року за №0000588 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Антонівка Красноокнянського району Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, в шлюбі не перебуває, з загальною середньою освітою, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

25.07.2024 року близько 15.00 год, більш точного часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на дорозі в центральній частині села, неподалік домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вирішив завдати тілесні ушкодження невизначеного обсягу ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу, у цей же день та час ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходячись на дорозі в центральній частині села, неподалік домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, знайшов неподалік дерев`яну палицю та, тримаючи її обома руками, умисно наніс один удар в ліву частину голови ОСОБА_7 , від якого той впав на бетонне покриття дороги, заподіявши останньому тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння та основи черепа, забою-стиснення головного мозку, епідуральної гематоми (крововилив під тверду мозкову оболонку) в лівій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, забоїв та саден м`яких тканин склепіння черепа, які складають єдиний комплекс поєднаної травми та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиросердно розкаявся та пояснив, що 25 липня 2024 року близько 15 год він був в центрі с.Антонівка Подільського району Одеської області, біля магазину та вживав пиво в компанії ще з двома чоловіками. Навпроти них на відстані близько 40 метрів сиділа інша компанія з чотирьох чоловік, у якій був і потерпілий ОСОБА_8 , з яким до того він не був знайомим, які теж вживали пиво. В цей час ОСОБА_8 , в якого на одній руці була шина, іншою рукою приклав ніж до шиї його односельчанина ОСОБА_9 , який у нього відразу відібрали хлопці, які з ними сиділи. Після цього ОСОБА_8 наніс удар одному з тих хлопців, а потім іншому. Побачивши це та бажаючи їх розборонити, він побіг до тієї компанії, а ОСОБА_8 , тікаючи, побіг по вулиці. Крім нього, за ОСОБА_10 також побігли ще троє хлопців. Поки він біг, то побачив біля дороги дерев`яну палицю, достатньо товсту, довжиною до 1,5 метра, яку взяв з собою, щоб нею нанести удар ОСОБА_7 . Піднявши палицю, він побачив, що ОСОБА_8 знову вдарив двох хлопців з тих, які за ним бігли. Тоді він наздогнав ОСОБА_11 і, тримаючи знайдену дерев`яну палицю обома руками, з права на ліво наніс йому палицею удар, під час нанесення якого ОСОБА_8 зігнувся, і цим ударом він потрапив потерпілому по голові з лівого боку, від чого потерпілий впав на коліна та лікті. Крові у потерпілого на голові він не бачив, але бачив, що вилізла гуля. В цей час з двору, який був поряд, вийшли двоє чоловіків у військовій формі, які, взявши потерпілого під руки, підняли на ноги, після чого той пішов у цей двір, а він пішов додому, викинувши палицю на узбіччі. Після цього він потерпілого не бачив та з ним жодного разу не спілкувався. У скоєному він щиро розкаюється та шкодує про вчинене.

Потерпілий ОСОБА_7 неодноразово викликався в судове засідання як шляхом надсилання судових повісток, так і шляхом поміщення оголошення на веб-сайті Окнянського районного суду Одеської області, однак останній так до суду і не з`явився. Тому, вичерпавши всі можливості для повідомлення потерпілого про явку у судове засідання, суд розглянув справу у відсутність потерпілого .

Крім того, суд дослідив висновок експерта №143 від 16.09.2024 року, згідно з яким у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, перелом кісток склепіння та основи черепа, забій-стиснення головного мозку, епідуральна гематома (крововилив під тверду мозкову оболонку) в лівій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, забої та садна м`яких тканин склепіння черепа, крайовий перелом основи проміжної фаланги на ІІ пальці лівої кисті зі зміщенням відламків. Вищезазначені тілесні ушкодження утворилися в результаті дії тупого (тупих) твердого (твердих) предметів, індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились. Не виключено, що таким предметом (предметами) могла бути дерев`яна палиця та інші схожі предмети, що не суперечать даним, на які свідок вказує під час проведення слідчого експерименту. Зазначені тілесні ушкодження, спричинені незадовго до поступлення ОСОБА_7 в стаціонар, і таким чином, могли бути спричинені 25.07.2024 року.

Тілесне ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми: переломи кісток склепіння та основи черепа, забій-стиснення головного мозку, епідуральна гематома (крововилив під тверду мозкову оболонку), забої та садна м`яких тканин склепіння черепа, складають єдиний комплекс поєднаної травми, та згідно п.2.1.1. (а), п.2.1.2., п.2.1.3 (а, б, в, г) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Тілесне ушкодження у виді крайового перелому основи проміжної фаланги на ІІ пальці лівої кисті зі зміщенням відламків не було небезпечним для життя, спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п.2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Враховуючи морфологічні особливості та різносторонню локалізацію вищевказаних тілесних ушкоджень, спричинення їх одномоментно в умовах падіння з положення стоячи на площину (з висоти власного зросту), є неможливим /а.с.145-150/.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, йому роз`яснено, у якому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінивши їх з точки зору достатності, допустимості та достовірності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, доведена повністю, і його дії правильно кваліфіковані як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, також повною мірою вивчено особу обвинуваченого.

Відповідно до ст.66 КК України, судом беруться до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, раніше не судимий, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

На обліку у нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи ступінь тяжкості, обставини скоєного злочину, його наслідки та дані про особу, судам слід обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочин на ґрунті пияцтва.

Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Таким чином, призначаючи покарання, суд оцінює всі обставини даного кримінального провадження, враховує фактичні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, характер та тяжкість вчиненого злочину, спосіб його вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, обставини скоєння злочину та відношення до скоєного, і приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі, при цьому, враховуючи все вище викладене, а також беручи до уваги позицію прокурора, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час тривалого іспитового строку та з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.п.2, 4 ч.3 ст.76 КК України, що, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

При цьому судом прийнято до уваги висновок органу пробації щодо середнього ризику повторного кримінального правопорушення та високого ризику небезпеки для суспільства, про що зазначено у досудовій доповіді про обвинуваченого, складеній органом пробації відповідно до положень ст.314-1 КПК України.

У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30.07.2024 року, а саме: дерев`яної палиці, довжиною 1,2 метри, без кори.

Так, вказане арештоване майно визнано речовим доказом, а долю речових доказів слід вирішувати відповідно до ст.100 КПК України. Приводи і підстави для конфіскації майна або спеціальної конфіскації відсутні, майно не є предметом забезпечення позову в цьому кримінальному провадженні, тому суд вважає необхідним скасувати арешт майна.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд, відповідно до ст.100 КПК України, вважає, що речовий доказ - дерев`яну палицю, довжиною 1,2 метри, без кори, слід знищити.

Процесуальних витрат немає, підстав для обрання запобіжного заходу немає.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

Згідно із ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покласти на нього обов`язки згідно із п.п.1, 2 ч.1, п.п.2, 4 ч.3 ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».

Скасувати арешт майна - дерев`яної палиці, довжиною 1,2 метри, без кори, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30.07.2024 року.

Речовий доказ - дерев`яну палицю, довжиною 1,2 метри, без кори - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1