Єдиний унікальний номер № 285/2321/25
Провадження № 1-в/0285/115/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

особи стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звягель клопотання заступника начальника Звягельського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_5 про застосування покарання за наявності кількох вироків суду стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Городниця Звягельського району Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

До Звягельського міськрайонного суду Житомирської області надійшло клопотання заступника начальника Звягельського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_5 про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків суду, а саме вироку Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 05.05.2025 року та вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.02.2025 року, щодо громадянина ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки у випадку задоволення клопотання буде порушено конституційні права засудженого ОСОБА_4 , а саме погіршено його становище.

ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання .

Представник Звягельського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 лютого 2025 року ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, до покарання у виді 1 року обмеження волі, від відбування якого він був звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік. Зазначений вирок набрав законної сили 25.06.2025 року, оскільки був оскаржений до Житомирського апеляційного суду.

У квітні 2025 року ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, за яке вироком Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 05 травня 2025 року ОСОБА_4 повторно засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначено покарання у виді 2 років пробаційного нагляду, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Зазначений вирок набрав законної сили 16.06.2025 року.

Згідно з ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. У цьому випадку іспитовий строк для ОСОБА_4 розпочався 17.02.2025 року, а тому кримінальне правопорушення вчинене ним у квітні 2025 року, було вчинено вже під час іспитового строку.

У пункті 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Згідно роз`яснень, викладених в п.п. 10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядається судом у порядку, передбаченому ст.ст. 537,539 КПК України, у випадках: а) коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків; б) коли під час виконання покарання, призначеного за сукупністю вироків, перший з яких скасований касаційною інстанцією, внаслідок чого необхідно виключати призначену відповідно до нього міру покарання.

Не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України 1960 р. (на сьогодні ст. 71 КК України) не було вирішено.

Крім того, у порядку, передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Таким чином, визначаючи порядок застосування покарання засудженому, стосовно якого є не приведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній вирок, суд зобов`язаний керуватися ст. 71 КК України та призначити за правилами цієї статті покарання шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, а остаточне покарання повинно бути більшим, ніж призначене за кожним з вироків окремо.

З урахуванням викладеного, з метою недопущення порушення конституційних прав засудженого ОСОБА_4 та виконання постановлених відносно нього вироків, враховуючи недопустимість погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 539, 539-1, 532 КПК України, ч. 1 ст. 165 КВК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання заступника начальника Звягельського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області щодо визначення порядку виконання вироків стосовно ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до вимог чинного законодавства.

Головуючий