Справа № 682/2985/25
Провадження № 1-кс/682/112/2025
У Х В А Л А

07 листопада 2025 року м. Славута

Слідчий суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні м. Славута клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні №0000170 від 04.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в :

Старший дізнавач сектору дізнання відділення поліції №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні №0000170 від 04.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в якому просив накласти арешт на металеву фомку, заборонивши ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпоряджатися, володіти та користуватися нею.

В обґрунтування клопотання вказав, що сектором дізнання ВнП №1 Шепетівського РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000170 від 04.11.2025 за попередньою кваліфікацією кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.11.2025 року близько 10 год. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин металевою фомкою наніс два удари по голові та руках ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження останній.

05.11.2025 року опитаний ОСОБА_5 повідомив, що 03.11.2025 року продав металеву фомку ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_2 .

За вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 04.11.2025 за попередньою кваліфікацією кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

05.11.2025 в ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні на підставі ч. 5 ст. 237 КПК України, в ході проведення огляду та добровільної видачі предмета, який є безпосереднім об`єктом кримінального проступку, ОСОБА_6 , добровільно видав металеву фомку, оскільки вона може мати значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

05.11.2025 постановою старшого дізнавача СД ВнП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , металеву фомку визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні.

В судове засідання старший дізнавач сектору дізнання відділення поліції №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не з`явилися, надали письмові заяви про розгляд клопотання в їх відсутність.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання на підставі ч.1 ст.172 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Розглянувши дане клопотання та перевіривши матеріали додані до клопотання, приходжу до висновку про його задоволення з наступних підстав.

Згідно п.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

У відповідності до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Вимогами ст.172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт, підстави застосування арешту майна, перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення, порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Ч. 11 ст. 170 КПК України вказує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

До даного клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовуються його доводи, зокрема:

- витяг з ЄРДР від 04.11.2025 року, в якому зазначено, що 01.11.2025 року близько 10 год. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин металевою фомкою наніс два удари по голові та руках ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження останній;

- копію протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.11.2025 року;

- копію протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 04.11.2025 року;

- копію письмових пояснень ОСОБА_5 від 05.11.2025 року;

-копію заяви ОСОБА_6 про добровільну видачу речового доказу від 05.11.2025 року;

- копію протоколу огляду та добровільної видачі від 05.11.2025 року, відповідно до якого вилучено металеву фомку;

- копію протоколу допиту свідка від 09.11.2025;

- копію постанови старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про визнання предмета речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 05.11.2025, в якій зазначено, що вилучено металеву фомку та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000170 від 04.11.2025 року та приєднано до матеріалів вказаного кримінального провадження.

З метою недопущення зникнення, втрати речового доказу або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, виникла необхідність у накладенні арешту на речовий доказ у даному кримінальному провадженні, а саме: металеву фомку, з цих підстав клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 107, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні №0000170 від 04.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на металеву фомку, заборонивши ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпоряджатися, володіти та користуватися нею, з метою її збереження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1