Справа № 461/8587/25
Провадження № 1-кс/461/6897/25
УХВАЛА

про арешт майна

07.11.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в:

06.11.2025 старший слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на вилучений 05.11.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки «Хіаомі 11Т», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , який є речовим доказом, так який використовувався ОСОБА_5 у протиправній діяльності.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що адміністратором каналу в месенджері «Viber» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » систематично здійснюється поширення матеріалів, спрямованих на перешкоджання діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо проведення заходів оповіщення та призову громадян на військову службу, чим здійснюється перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Так, в ході проведення огляду чату групи під назвою «Поліція Рожанки» (із графічною заставкою з текстом «СТОП МУСОР») у загальнодоступному месенджері «Viber», адміністратором якої є громадянин України ОСОБА_5 (телефон: НОМЕР_4 ), виявлено ряд текстових матеріалів, спрямованих на перешкоджання проведенню заходів з оповіщення призовників та мобілізації, шляхом висвітлення та попередження про місця перебування і переміщення представників поліції і РТЦК та СП.

05.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, під час якого вилучено належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Хіаомі 11Т», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , який той використовував у своїй протиправній діяльності, спрямованій на перешкоджання проведенню заходів з оповіщення призовників та мобілізації.

Досудовим розслідування встановлено, що вищевказаний мобільний телефон, вилучений під час проведення обшуку, є засобом вчинення кримінального правопорушення та є предметом, що зберіг на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки, в сукупності з іншими, отриманими в ході досудового розслідування, доказами, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме обставин вчинення кримінального правопорушення, осіб, причетних до його скоєння, часу та способу його вчинення.

05.11.2025 вищевказаний, вилучений в ході проведення обшуку предмет мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Незастосування у даному випадку арешту вищевказаного речового доказу призведе до його втрати, оскільки згідно ч.3 та ч.6 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення майна особі, у якої воно було вилучено.

На підставі викладеного та беручи до уваги те, що вказаний у даному клопотанні предмет може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, та використовувався в якості засобу вчинення злочину і необхідний для розкриття кримінального правопорушення, просить клопотання задоволити.

В судове засідання слідчий не з`явився, розгляд клопотання просить здійснювати без його участі та задоволити в повному обсязі.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за доцільне здійснювати розгляд клопотання без повідомлення власника майна.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 12.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

Як вбачається із долученого до клопотання протоколу обшуку від 05.11.2025, старший слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 в період часу з 07 год. 36 хв. до 08 год. 30 хв. 05.11.2025, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, провів обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Хіаомі 11Т», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 .

Постановою старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 від 05.11.2205 вищезазначений мобільний телефон визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому законом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту на вищезазначені речі та предмети, оскільки таке майно відповідає критеріям, наведеним у ст.98 КПК України, а саме як засіб вчинення злочину та предмет, який зберіг на собі сліди правопорушення, тобто має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а тому, з метою збереження, підлягає арешту.

Слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а тому слідчий суддя вважає, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту в даному випадку відповідає вимогам розумності та співрозмірності втручання у мирне володіння майном по відношенню до завдань кримінального провадження.

Даний захід забезпечення кримінального провадження є співмірним та пропорційним переслідуваній меті, втручання у власність буде виправданим за вказаних умов, таким, що здійснено в порядку передбаченому законом, а відтак не буде свавільним.

Керуючись ст.ст.2, 7, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 05.11.2025 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Хіаомі 11Т», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 .

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали: фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів . У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути скасованою в порядку, що передбачений ст.174 КПК України.

Повний текст ухвали складений 07.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_6