Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002399 від 23.10.2024 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вишгород, Київська область, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

- 25.11.2010 року вироком Носівського районного суду Чернігівської області за ч.2 ст. 309 КК України, з урахуванням положень ч.4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців;

- 21.01.2015 року вироком Вишгородського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 8 місяців;

- 23.01.2020 року вироком Володарського районного суду Київської області за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки;

- 19.05.2020 року вироком Вишгородського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців та 20.02.2024 звільнений за закінченням строку відбуття покарання,

- 10.03.2025 року вироком Вишгородського районного суду Київської області від 10.03.2025 року за ч. 4 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив :

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено.

Так, 22.10.2024 року, у період часу з 16 год. 14 хв. по 16 год. 19 хв., перебуваючи в приміщенні за адресою: м. Київ, площа Тараса Шевченка, 2, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявив сумку чорного кольору, що належить ОСОБА_7 . У цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу підійшов та взяв сумку чорного кольору, в середині якої знаходились особисті речі, а саме грошові кошти у сумі 450 гривень та 100 доларів США (станом на 22.10.2024 року згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют становить 4 181,30 грн.), мобільний телефон марки Iphone моделі 11 імеі: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 вартістю 11 020,75 грн., золота каблучка вагою 5,88 г, 585 проби вартістю 14 685,59 грн.

Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 30 337,64 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та погодився з правовою кваліфікацією висунутого йому обвинувачення. Вказав, що 22.10.2024 року, приблизно о 16 год., знаходився на автостанції за адресою: м. Київ, площа Тараса Шевченка, 2, де виявив сумку чорного кольору, взяв її та пішов з місця. В ній був телефон, грошові кошти та золота каблучка. Найменування, вартість викраденого не оспорює. Кошти витратив, золоту каблучку здав в ломбард, телефон був вилучений працівниками поліції.

У скоєному щиро кається, вказав, що зробив для себе належні висновки.

Потерпілий ОСОБА_7 судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, цивільний позов в процесі розгляду справи уточнив та просив задовольнити на суму 19 316 грн. 89 коп. та 10 000 грн. моральної шкоди. Щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов потерпілого визнав.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом встановлено щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд, згідно з вимогам ст.65 КК України, враховує характер і ступінь вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, неодружений, раніше судимий, вину визнав повністю, тому розгляд справи відбувся в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, щиро розкаявся у вчиненому, цивільний позов потерпілого визнав, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Окрім того, судом встановлено, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 10.03.2025 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років. Час відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 - 01.01.2025 року.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинив до ухвалення вироку Вишгородського районного суду Київської області від 10.03.2025 року, тому покарання йому слід призначати за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Суд вважає, що перевиховання й виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 неможливо без ізоляції від суспільства, а також не знаходить підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

По даному кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов, який в подальшому було уточнено, в якому просить стягнути із ОСОБА_6 на його користь у рахунок відшкодування майнової шкоди 19 316 грн. 89 коп. та моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Суд вважає, що вимоги потерпілого ОСОБА_7 , які обвинувачений ОСОБА_6 визнав в повному обсязі, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі на суму 19 316 грн. 89 коп. та 10 000 грн.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витати відсутні.

Строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - закінчився.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_6 - з 01.01.2025 року (попереднє ув`язнення за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 10.03.2025 рок, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 10.03.2025 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання - з 01 січня 2025 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_6 - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 19 316 грн. 89 коп., моральної шкоди в сумі 10 000 грн., а всього 29 316 грн. 89 коп. (двадцять дев`ять тисяч триста шістнадцять грн. 89 коп.).

Речові докази, а саме:

- куртку синього кольору з капюшоном та чорними вставками по боках, взуття чорного кольору марки "Nike" - повернути ОСОБА_6 ,

- мобільний телефон марки Iphone 11", IMEI : НОМЕР_4 - залишити у власності потерпілого ОСОБА_7 ,

- відеозапис з відеокамери за адресою : м. Київ, площа Тараса Шевченка,2, наданий ДП "Ізюмінка" - залишити в матеріалах кримінального провадження №0002399,

- відеозапис з відеокамери за адресою : м. Київ, площа Тараса Шевченка,2, наданий АТ "Київпассервіс" - залишити в матеріалах кримінального провадження №0002399.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним Кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1