Провадження № 1-кс/750/4806/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005338 від 27.10.2025, відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської обл., громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, яку проходить у військовій частині НОМЕР_1 , раніше не судимого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 4 ст. 409 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, підозрюваний посилався на те, що у разі спливу сімдесяти двох годин з моменту затримання клопотання про застосування запобіжного заходу втрачає законну силу. Також посилався на те, що його релігійні переконання перешкоджають йому виконувати військовий обов`язок.

Заслухавши доводи прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005338 від 27.10.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 4 ст. 409 КК України.

28.10.2025 о 14 год. 59 хв. ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

29.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні непокори, яка виразилась у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану, а також у відмові від несення обов`язків військової служби, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 4 ст. 409 КК України.

Враховуючи, що сімдесят дві години з моменту затримання особи сплинули, 31.10.2025 ОСОБА_5 було звільнено з-під варти.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 4 ст. 409 КК України. Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів дає підстави слідчому судді для висновку, що їх сукупність є достатньою вважати, що на даному етапі досудового розслідування підозра ОСОБА_5 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень є обґрунтованою.

Доводи сторони захисту про втрату клопотанням законної сили не заслуговують на увагу, оскільки предметом розгляду слідчого судді є клопотання від 01.11.2025. Релігійні переконання не є перешкодою для виконання військового обов`язку, адже саме військова служба за мобілізацією на сьогодні є першочерговим заходом з метою забезпечення національних інтересів держави, оскільки є нагальною потребою в умовах неспровокованого військового нападу з боку РФ. Тобто мобілізація з боку держави України є єдино необхідним та невідкладним заходом для запобігання агресії іншої держави, а сама ж держава по суті вже тривалий період часу перебуває у стані «оборонної війни». Під час мобілізації військовозобов`язаних можливість проходження альтернативної служби виключається, оскільки сама по собі мобілізація має на меті не просто несення військової служби, а захист Батьківщини від військового вторгнення іншої держави. Перебування держави у правовому режимі воєнного стану є вагомою причиною, щоб вести мову про необхідність виконання військового обов`язку усіма громадянами України. Військовий напад на державу та, відповідно, самооборона проти такої агресії є тим винятковим випадком, який дозволяє державі впроваджувати певні пропорційні обмеження для можливості відмови від військової служби з релігійних мотивів. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2025 по справі № 573/406/24.

Кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Перебуваючи на волі та розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за скоєне, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Слідчий суддя погоджується з доводами клопотання про те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки кримінально-протиправна діяльність підозрюваного в частині відмови від несення обов`язків військової служби має триваючий характер; більш того, підозрюваний є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період військової частини НОМЕР_1 та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення може вчинити також інше кримінальне правопорушення, зокрема, передбачене ст. 407-408 КК України (ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Разом з тим, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який у клопотанні обґрунтовано тим, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які допитані як свідки та можуть бути допитані як свідки, зокрема військовослужбовці зазначеної військової частини. При цьому не доведено зв`язок підозрюваного зі свідками, які, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, вже допитані. Крім того, свідками у кримінальному провадженні є військовослужбовці, у підпорядкуванні яких перебуває ОСОБА_5 , тому твердження сторони обвинувачення про можливість впливу на них у будь-який спосіб є лише необґрунтованим припущенням слідчого.

За наведених вище обставин, є достатні підстави вважати доведеними ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею перевірялася можливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, однак жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечать належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованого підозрюваному злочину, з огляду на положення абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшим утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання.

Строк закінчення дії ухвали - 27 грудня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1