ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2811/25 Справа № 210/4483/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження за № 0000078 від 15.03.2025 року за апеляційною скаргою прокурора Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, громадянина України, освіта середньо-спеціальна,не одружений, не працює, раніше несудимий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання:

- за ст. 27 ч. 5, 358 ч. 1КК України у вигляді 1(одного) року пробаційного нагляду;

- за ст. 358 ч. 4 КК України у вигляді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено до відбування 2 (два) роки пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою,

Вирішено питання про судові витрати та речові докази, -

в с т а н о в и л а :

вироком Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2025 року ОСОБА_8 визнано винним в тому, що він, будучи особою, яка рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23.01.2019 позбавлена права керування транспортними засобами строком на 10 років, напочатку січня 2025 року на території Металургійного району м. Кривого Рогу за попередньою домовленістю зустрівся з раніше невідомим йому чоловіком, який представився ОСОБА_10 та повідомив, що може виготовити для нього посвідчення водія.

Надалі, маючи намір отримати посвідчення водія, при цьому усвідомлюючи, що він не має передбачених діючим законодавством підстав на його отримання та подальшого використання, у ОСОБА_8 виник протиправний умисел, спрямований на пособництво в підробленні посвідчення водія, з метою його подальшого власного використання.

Так, у січні 2025 року, у невстановлений час ОСОБА_8 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на пособництво у підробленні посвідчення, з метою його подальшого використання, зустрівся з вищезазначеним чоловіком на ім`я ОСОБА_10 навпроти будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 передав йому копію паспорта громадянина України та одну фотокартку з власним зображенням для подальшого підшукання фотозображення особи, ззовні схожого на нього, тобто надав підроблювачу засоби для вчинення кримінального правопорушення, чим сприяв його вчиненню.

Після чого, невстановлена особа у невстановленому місці та у невстановлений час, проте не пізніше 05 березня 2025 року, підробила посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , шляхом створення бланка посвідчення вказаної серії та номеру, заповненого на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та заповнення всіх зображень на лицевій та зворотній сторонах способом струминного друку за допомогою кольорової копіювально-розмножувальної техніки струминного типу (принтер, копіювальний апарат тощо). Зазначений бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, та виготовлені на підприємствах ТОВ «Знак» Консорціуму «ЄДАПС».

Наприкінці січня 2025 року, під час особистої зустрічі, перебуваючи навпроти будинку № 41 по вулиці Соборності в Металургійному районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_8 , отримав від невстановленого чоловіка, який представлявся ОСОБА_10 , завідомо підроблений документ посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для його подальшого власного використання, передавши при цьому невстановленому чоловіку, який представлявся ОСОБА_10 , грошову винагороду у розмірі 2000 гривень.

Крім того, 05.03.2025 приблизно о 21:50 годині ОСОБА_8 , рухаючись за кермом транспортного засобу марки «AUDI А6» з державним реєстраційним номером « НОМЕР_2 » по вулиці Вадима Гурова в Металургійному районі м. Кривого Рогу, був зупинений працівниками ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та в порядку ст. 261 КУпАП України затриманий та доставлений до відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Кривий Ріг, Металургійний район, вулиця Дениса Комара, будинок № 2.

Після чого, ОСОБА_8 , діючи умисно, достеменно знаючи, що посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є завідомо підробленим документом, маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, з метою приховування достовірних відомостей щодо відсутності у нього справжнього посвідчення водія, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ - посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, та виготовлені на підприємствах ТОВ «Знак» Консорціуму «ЄДАПС».

На вказане рішення місцевого суду прокурор Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, на підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації:

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки, на підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбування ОСОБА_8 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки, на підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що положення ст. 59-1 КК України передбачає ряд обов`язків, які обов`язково покладаються на обвинуваченого, крім того суд може покласти й інші обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 59-1 КК України. Приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню. Так, суд призначаючи ОСОБА_8 основне покарання у виді пробаційного нагляду на певний термін, однак не поклав на Товкача обмежувальні обов`язки, які є невід`ємними елементами цього виду покарання та застосував принцип поглинення більш суворого покарання менш суворим.

Наголошує, що призначення покарання без встановлення обов`язків є неправильним, оскільки не виконуються загальні засади призначення покарання, передбачені ст. 65КК України та імперативні положення ст. 59-1 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 та просила її задовольнити, захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які поклалися на розсуд суду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаним вимогам вирок суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.

З вироку суду вбачається, що провадження розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 та доведеність його вини у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, апеляційним судом не перевіряється.

Призначене обвинуваченому покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України відповідає вимогам ст. 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів і строк цього покарання ніким із учасників провадження не оспорюється.

Разом з тим, доводи прокурора про не застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів є слушними.

Суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України покарання з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки із покладенням відповідних обов`язків, при цьому призначаючи покарання окремо за кожним кримінальним правопорушенням не встановив обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Проте, такий принцип призначення місцевим судом покарання не ґрунтується на вимогах кримінального закону, оскільки відповідно до положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

При цьому ч. 2 ст. 59-1 КК України визначено, що суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Тобто, з аналізу вищевказаних вимог кримінального закону вбачається, що положення, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, є імперативною нормою.

Таким чином, при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду на обвинуваченого в обов`язковому порядку мають бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України

Вказаних норм суд першої інстанції не дотримався та помилково призначив покарання у виді пробаційного нагляду без застосування наглядових та соціально-виховних заходів.

Отже, суд першої інстанції, ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_8 та призначаючи йому покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду, не поклав на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, що є обов`язковим у разі призначення такого виду покарання за кожне кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Згідно зі ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 59-1 КК України, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України є підставою для скасування вироку та ухвалення нового вироку.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №1 «Про практику постановлення судами вироків при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку», у разі коли в апеляційній скарзі ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого шляхом призначення йому більш суворого покарання, то у разі задоволення апеляційної скарги, вирок суду першої інстанції скасовується та ухвалюється новий вирок.

На підставі викладеного, вирок суду першої інстанції, в частині призначеного обвинуваченому покарання підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом у цій частині нового вироку.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 414, 420, 424, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , задовольнити.

Вирок Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2025 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, - скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання:

-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

На підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

На підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

На підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2025 року щодо ОСОБА_8 ,- залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: