ПОДІЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ПОЛТАВИ
Справа № 641/6292/20
Провадження № 1-кп/553/60/2025
У Х В А Л А

Іменем України

14.11.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001342 від 06 червня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2020 року у провадження до Слобідського (Комінтернівського) районного суду міста Харкова надійшло кримінальне провадження за № 0001342 від 06 червня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Слобідського (Комінтернівського) районного суду міста Харкова від 19 серпня 2020 року призначено підготовче провадження у провадженні, призначено справу до підготовчого судового засідання.

Справа прийнято до провадження суддею Слобідського (Комінтернівського) районного суду м. Харкова та розпочато розгляд по суті, проте не завершено.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває до цього часу.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Основ`янського (Червонозаводського) районного суду міста Харкова та Слобідського (Комінтернівського) районного суду міста Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Подільським (Ленінським) районним судом міста Полтави.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 червня 2022 року справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 ..

Згідно ухвали суду від 20 червня 2022 року провадження прийнято до провадження, призначено до підготовчого провадження.

Відповідно до ухвали суду від 26 червня 2025 року обвинуваченого ОСОБА_4 , видалено із зали судового засідання на весь час судового розгляду до початку судових дебатів.

Згідно ухвали судді Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави від 26 червня 2025 року відносно ОСОБА_4 продовжено захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів, строк дії якого спливає 20 вересня 2025 року.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження № 0001342 від 06 червня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

При цьому, метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК є забезпечення обвинуваченим покладених нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

На переконання прокурора, наявність вищевказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, усвідомлюючи, що ним скоєно особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років, а також те, що він офіційних джерел доходів немає, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду на території України, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження. Крім того, прокурор вказала на те, що ОСОБА_4 ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, в яких зазначено анкетні та персональні дані свідків, потерпілої та, перебуваючи не під вартою, останній матиме можливість здійснювати незаконний вплив на них, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. ОСОБА_4 може іншим чином негативно вплинути на встановлення істини у справі.

На думку прокурора, ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, залишаються актуальними і на теперішній час. Застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку із чим, з метою забезпечення повного, всебічного й об`єктивного розгляду матеріалів кримінального провадження, а також ухвалення остаточного процесуального рішення у справі, прокурор звернулася прохала суд клопотання задовольнити та продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, при цьому прохала суд обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ухвали Подільського районного суду міста Полтави від 26 червня 2025 року видалено із зали судового засідання на весь часу судового розгляду до початку судових дебатів.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, про обґрунтованість та доцільність задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При вирішенні питання щодо можливості продовження або зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Як встановлено в ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ухвали судді Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави від 26 червня 2025 року відносно ОСОБА_4 продовжено захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів, строк дії якого спливає 15 листопада 2025 року.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbelland Hartley v. The United Kingdom»)).

Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, який є особливо тяжким злочином.

Обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на результатах проведених під час досудового розслідування комплексу слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій щодо події, яка відбулась 02 червня 2020 року, близько о 03 год ночі, поряд з під`їздом будинку АДРЕСА_1 , та наслідку у вигляді смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілого ОСОБА_6 ..

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Крім того, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

З огляду на ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Так, суд, враховуючи характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу винного, його неналежну поведінку під час розгляду матеріалів кримінального провадження, нехтування ним своїх процесуальних обов`язків, що стало підставою видалення останнього із зали судового засідання на підставі ухвали суду на весь часу судового розгляду до початку судових дебатів, приходить до висновку про обґрунтованість та вмотивованість доводів прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати й дотепер.

Окрім того, застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , іншого, більш м`якого запобіжного заходу, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та усвідомлює це; офіційних джерел доходу та місця проживання не має, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду; достеменно обізнаний у матеріалах кримінального провадження, де містяться дані інших учасників процесу, а тому може здійснювати незаконний вплив на них.

Наведені вище ризики не були спростовані стороною захисту в спосіб встановлений законом належними і допустимими доказами чи фактичними обставинами справи, що вкотре підтверджує те, що досягнення завдань кримінального провадження та істини по справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, можливе лише за умови подальшого застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є єдиним ефективним способом запобігання наявним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Під час розгляду клопотання не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою з урахуванням його стану здоров`я чи неможливість отримання медичної допомоги в місцях позбавлення волі.

За таких обставин, суд, враховуючи, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не завершено приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження заходу забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження № 0001342 від 06.06.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, починаючи з 14 листопада 2025 року до 12 січня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_1