Справа № 521/7861/25
Номер провадження:1-кп/521/1510/25

16 жовтня 2025 року місто Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, Одеської області, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-24.05.2023 року Київським районним судом міста Одеси за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;
-31.07.2024 року Малиновським районним судом міста Одеси зв ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.4 ст.186 КК України, суд
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора в повному обсязі.
Вислухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора та усні заперечення на клопотання прокурора сторони захисту, суд вважає, що доцільно задовольнити клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
На підставі цього, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:
-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;
-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;
-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;
-ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», п. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
Суд, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, приходить до наступного.
Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, допитавши обвинуваченого, вислухавши думку учасників судового розгляду, суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, з позбавленням волі за більш тяжке діяння до 10 років.
Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України відповідно, а також наявність ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
При вирішенні питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Так, ОСОБА_4 згідно зі ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі, тобто покарання, яке тягне за собою несприятливі наслідки, а тому обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.
На даний час ще не допитані свідки, а також інші обвинувачені, їх анкетні дані та стали відомі ОСОБА_4 під час відкриття матеріалів кримінального провадження, у порядку ст. 290 КПК України. Тим самим, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, обвинувачений ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на вищезазначених осіб, схиляючи до викривлення показів або відмови від їх дачі під час розгляду в суді, тим самим перешкоджаючи у встановленні істини у провадженні та повному і всебічному дослідженні всіх доказів.
- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.
На наявність даного ризику вказує на те, що ОСОБА_4 офіційно не працює, не навчається, постійного джерела прибутку не має, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим (ч.4 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі), вік та стан здоров`я (відомостей про будь-які захворювання, що унеможливлювало застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим не надано), відсутністю міцних соціальних зав`язків, офіційно не працевлаштований, раніше судимий.
Тобто, у даному випадку, враховуючи положення ст. 183 КПК України, є виправданим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_4 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Суд вважає, що достатнім розміром застави за вказаним кримінальним провадженням, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного та встановлених ризиків, буде розмір застави у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 132, 176 178, 181, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, суд
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали суду щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 60 /шістдесят днів/ і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 16.10.2025 року.
Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 15.12.2025 року.

Визначити розмір застави 20 /двадцять/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 /шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят/ гривень.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), до сплину терміну тримання під вартою, призначення платежу обов`язково зазначати інформацію про ухвалу суду, який обрав заставу, міру запобіжного заходу, прізвище, ім`я, по-батькові обвинуваченого.

У разі внесення застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, на нього покладаються обов`язки, визначені ухвалою суду.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання вказаних обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити для виконання співробітникам Державної установи «Одеський слідчий ізолятор»

Суддя: ОСОБА_1