№ 1-кп/183/2569/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000039 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого середню освіту, офіційно не працюючого, особи без інвалідності,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України

в с т а н о в и в:

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000039 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, за ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України.

В тексті обвинувального акту викладено клопотання прокурора про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєних ним кримінальних проступків. Обвинувачений в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку.

Потерпілий ОСОБА_5 також подав заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт відносно нього без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Так, за результатами спрощеного провадження встановлено, що в середині жовтня 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходився біля магазину «Крамниця», розташованого по вул. Поповича, в с. Малокозирщина Самарівського району Дніпропетровської області, де на землі, біля вхідних дверей магазину, побачив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із серійним номером НОМЕР_1 , виданого 20 грудня 2012 року Новомосковським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.

В цей час та місці у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел на незаконне заволодіння паспортом громадянина України з метою його використання, при цьому, не маючи наміру подальшого його повернення до уповноважених органів, розуміючи, що вказаний паспорт є важливим особистим документом, втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з особистих мотивів, реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи у порушення вимог Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII «Про затвердження положення про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон», усвідомлюючи небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підняв з землі, тобто незаконно заволодів чужим паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із серійним номером НОМЕР_1 , виданого 20 грудня 2012 року Новомосковським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області та поклав його до кишені своєї куртки, після чого з вказаним паспортом місце скоєння кримінального правопорушення залишив та став зберігати при собі з метою подальшого незаконного використання.

Таким чином, дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 3 ст. 357 КК України, а саме: незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Окрім того, в жовтні 2025 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 знаходився за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник протиправний умисел на підроблення раніше незаконно привласненного офіційного документа паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із серійним номером НОМЕР_1 , виданого 20 грудня 2012 року Новомосковським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, для його подальшого використання.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці, усвідомлюючи, що паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із серійним номером НОМЕР_1 , виданого 20 грудня 2012 року Новомосковським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, посвідчує особу власника та є підтвердженням громадянства України, а також, достовірно знаючи про порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України, завідомо посягаючи на встановлений державою порядок видачі паспортів громадянина України, водночас розуміючи, що він не має можливості використати раніше отриманий паспорт із-за різниці в ототожнюючих особу фотокартках, використовуючи одну фотокартку для документів зі своїм зображенням, за допомогою канцелярського приладдя видалив з першої сторінки паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із серійним номером НОМЕР_1 , виданого 20 грудня 2012 року Новомосковським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, первинну фотокартку та на її місце вклеїв фотокартку зі своїм зображенням, тим самим підробив офіційний документ паспорт громадянина України, що видається установою, яка має право видавати такий документ та надає права, з метою його подальшого використання у власних цілях, що підтверджується висновком технічної експертизи документів № СЕ-19/104-25/44958-ДД від 19.11.2025, згідно якої в паспорті громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , заповненому на ім`я ОСОБА_6 , замінена фотокартка: первинна фотокартка видалена разом з окремими ділянками поверхні бланка паспорта, після чого на її місце наклеєна інша.

Таким чином, дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Окрім того, 31 жовтня 2025 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 прийшов до місця мешкання раніше знайомого йому ОСОБА_5 на АДРЕСА_2 . В цей час та місці у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на заволодіння бензиновим генератором марки «FIRMAN» модель SPG2500, що належить потерпілому ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою.

Так, реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 31 жовтня 2025 року, приблизно о 15 годині 05 хвилин, знаходячись у зазначеному місці, діючи умисно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом зловживання довірою, з метою викликати впевненість в обов`язковості передачі йому майна, під приводом необхідності використання бензинового генератора через постійні відключення світла, попрохав у ОСОБА_5 його бензиновий генератор марки «FIRMAN» модель SPG2500, та пообіцяв повернути бензиновий генератор через декілька днів, при цьому запропонував залишити в якості застави свій паспорт громадянина України, хоча заздалегідь розумів, що повертати бензиновий генератор не буде, тим самим ввів в оману ОСОБА_5 , який, не усвідомлюючи протиправного наміру ОСОБА_3 , надав йому свій бензиновий генератор марки «FIRMAN» модель SPG2500 .

Після цього, ОСОБА_3 взяв вказаний бензиновий генератор та, доводячи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) до кінця, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому продав його, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 8624 гривні 75 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Окрім того, 31 жовтня 2025 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння бензиновим генератором ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою (шахрайство), прийшов до місця мешкання останнього на АДРЕСА_2 . В цей час та місці у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого ним документа - паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із серійним номером НОМЕР_1 , виданого 20 грудня 2012 року Новомосковським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зі своєю фотокарткою, а саме залишити його ОСОБА_5 в якості застави за бензиновий генератор марки «FIRMAN» модель SPG2500.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 31 жовтня 2025 року, приблизно о 15 годині 05 хвилин, знаходячись у зазначеному місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надав ОСОБА_5 раніше підроблений ним паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із серійним номером НОМЕР_1 , виданого 20 грудня 2012 року Новомосковським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, в якості застави за бензиновий генератор марки «FIRMAN» модель SPG2500, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів не перебуває, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкцій ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, у виді пробаційного нагляду, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судова технічна експертиза документів, вартість якої підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 виконання таких обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

- за ч.3 ст.357 КК України у виді 1(одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 виконання таких обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

-за ч.1 ст.358 КК України у виді 1(одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 виконання таких обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

-за ч.4 ст.358 КК України у виді 1(одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 виконання таких обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 виконання таких обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 року на паспорт громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 , виданий 20 грудня 2012 року Новомосковським РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вилучено 14 листопада 2025 року, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування - скасувати.

Речові докази:

- паспорт громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 , виданий 20 грудня 2012 року Новомосковським РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - зберігати при матеріалах даного кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

-бензиновий генератор марки «FIRMAN» модель SPG2500, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 вважати повернутим ОСОБА_5 за належністю;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи № СЕ-19/104-25/44958-ДД від 19.11.2025 року в сумі 3119,90 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у кримінальному проваджені не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1