В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2

- ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000583 від 14 листопада 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця села Трьохізбенка Слов`яносербського району, Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

захисника обвинуваченого - ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

1.Встановлені обставини судом.

19.02.2022 ватажок так званої «ЛНР» з метою збільшення чисельності особового складу незаконних збройних формувань (далі - НЗФ), створених на тимчасово окупованій території Луганської області (далі - ТОТ), та приведення їх в повну бойову готовність, підписав указ N? УГ-98/22 «Про проведення загальної мобілізації», яким зобов?язав здійснити на всій території самопроголошеної республіки призов на військову службу громадян, які перебували в запасі.

Надалі, 24.02.2022, президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції. Після цього близько четвертої години ранку того ж дня ЗбройніСили (далі - 3С) РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання регулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Республіки Білорусь та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об?єктів по всій території України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 N? 64/2022, у зв?язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.

14.09.2023 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на тимчасово окупованій території у Луганській області, а саме м. Луганську, підтримуючи збройну агресію РФ проти України, діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів , з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, під час дії воєнного стану в України, добровільно прибув до військового комісаріату «ЛНР», розташованого у АДРЕСА_2 , де підписав контракт на проходження військової служби в збройних силах РФ та вступив до складу незаконного збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території Луганської області НОМЕР_1 окремої мотострелецької бригади (яка до січня 2023 року входила до складу т.зв. «народної міліції ЛНР») 2 армійського корпусу ЛНР Південного військового округу, який увійшов до складу ЗС РФ (військова частина № НОМЕР_2 ), чим добровільно здійснив державну зраду у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану.

При цьому, ОСОБА_10 був призначений на посаду водія незаконного збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території Луганської області - НОМЕР_1 окремої мотострілецької бригади гаубичного дивізіону 2 армійського корпусу ЛНР Південного військового округу (далі - ПВО), який увійшов до складу ЗС РФ (військова частина N? НОМЕР_2 ), йому надано позивний « ОСОБА_11 », присвоєно індивідуальний номер НОМЕР_3 , видано форму російського зразка та інше військове майно у виді засобів індивідуального захисту (каска, бронежилет, протигаз, речовий мішок), а також забезпечено вогнепальною зброєю та бойовими припасами до неї.

Також у користування ОСОБА_12 для виконання покладених на нього завдань, була надана військова техніка, а саме: вантажні автомобілі марки «Урал-4320» та гаубиці Д-30, які останній, відповідно до наданих вказівок та завдань командування свого підрозділу, став переміщувати по території Луганської області, у тому числі з метою транспортування за їх допомогою боєприпасів, які в подальшому були використані військовослужбовцями збройних сил РФ та незаконних збройних формувань так званої «ЛНР» у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. У подальшому, ОСОБА_13 був направлений на спеціалізоване навчання до «Михайлівської військової артилерійської академії», розташованої в м. Санкт- Петербург РФ, де протягом 2,5 місяців, виконуючи вказівки та вимоги інструкторів з числа військовослужбовців РФ, пройшов повноцінну військову підготовку та набув артилерійських навичок, з метою подальшої участі у веденні бойових дій проти законів України, Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Після проходження вищевказаного навчання, ОСОБА_8 був призначений на посаду «номера розрахунку» на службу до іншого підрозділу - протитанкової артилерійської батареї ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина № НОМЕР_2 ) з місцем дислокації у АДРЕСА_2 , а саме - в районі розташування «Лисичанського нафтопереробного заводу» (ПРАТ «ЛИНІК»), де останній, разом з іншими невстановленими в ході досудового розслідування військовослужбовцями держави-агресора, облаштували вогневу позицію, здійснювали чергування та вчиняли артилерійські обстріли позицій Збройних Сил України.

На початку жовтня 2024 року, більш точної дати та часу встановити за об?єктивних причин не надалося можливим, ОСОБА_8 , будучи громадянином України, знаходячись на тимчасово окупованій території м. Лисичанська Луганської області, а саме в районі розташування Лисичанського нафто-переробного заводу, виконуючи поставлені перед ним бойові завдання у складі в/ч НОМЕР_2 3С РФ та беручи участь у бойових діях проти Збройних Сил України на боці ворога - РФ, діючи в умовах воєнного стану, отримав від невстановлених в ході досудового розслідування осіб наказ на оборону бойових позицій ЗС РФ, після чого прибув на бойові позиції неподалік м. Лисичанська Луганської області, де під час виконання цього завдання був поранений і, не дочекавшись евакуації, покинув позиції.

12.10.2024, в районі с. Спірне Донецької області, ОСОБА_10 був взятий в полон військовослужбовцями Збройних Сил України, в результаті чого його злочинна діяльність була припинена.

Крім цього за цих же обставин, в період з 14.09.2023 до 12.10.2024, ОСОБА_8 , вступив на військову службу до незаконного збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території Луганської області - НОМЕР_1 окремої мотострілецької бригади НОМЕР_4 армійського корпусу ЛНР Південного військового округу (далі - ПВО), який увійшов до складу ЗС РФ (військова частина N? НОМЕР_2 ), діючи умисно, з корисливих та інших особистих мотивів, здійснював несення служби відповідно до своїх посадових обов?язків, на різних ділянках фронту, розташованих на території Луганської області та Донецької областей, брав безпосередню участь у бойових діях проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

2. Кримінальний? закон,? що передбачає? відповідальність за діяння, встановлені? судом.

Ознаки встановленого судом діяння відповідають ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати:

за ч. 2 ст. 111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в умовах збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану.

за ч. 7 ст. 111-1 КК України як добровільна участь громадянина України в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, та в збройних формуваннях держави-агресора.

3. Правова позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, сторона кримінального провадження вважає доведеним те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України, ч. 7 ст. 111-1 КК України. Вважає, що стороною обвинувачення надано та судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності. Також прокурором зазначено про відсутність в обвинуваченого захищеного статусу- комбатанта, з огляду на те, що він громадянин України.

4. Правова позиція сторони захисту.

Полягає у повному визнані винуватості та згоді з обсягом пред`явленого обвинувачення. Захист прохав зарахувати час перебування обвинуваченого в таборі для військовополонених, в строк призначеного покарання.

Так, обвинувачений показав, що він приїхав в Луганський комісаріат у вересні 2023 року, де підписав контракт на проходження служби. Якийсь час перевозив снаряди, а потім перевели на навчання в Петербург. Далі направили в м.Лисичанськ, де отримав поранення, а коли прийшов до тями, то вже був в полоні. Контракт підписував добровільно. Платили заробітну платню 200000 рублів. Перевозив снаряди автомобілем «Урал». Після навчання ставив артилерію. Потім попав на завод в Лисичанську, десь в серпні 2024 року там було ще з ним десь 10-11 чоловік. Коли відправили на точки, їх засікли безпілотники та почали скидати гранати, далі полон. Контракт підписав через потребу в грошах.

5. Докази та процесуальні рішення надані сторонами провадження.

5.1. Свідок ОСОБА_14 на судовому засіданні показав, що з обвинуваченим познайомився в жовтні 2023 року коли їх всіх зібрали та відправили на штурм. Повну назву бригади не пам`ятає, НОМЕР_1 бригада. Яку посаду займав обвинувачений, не знає. Спільно з обвинуваченим ніякі завдання не виконували. Були знайомі десь тиждень, а потім потрапили в полон. Потрапили в полон в різний час, відомо тільки, що обвинувачений йшов на позицію та був підбитий дроном.

5.2. Свідок ОСОБА_15 на судовому засіданні повідомив, що обвинуваченого знає приблизно рік. Познайомились на нпз, це біля Золотаревки Луганської області 18 жовтня 2024 року. Про себе обвинувачений казав, що пішов служити та встав на захист батьківщини ЛНР. Служили в різних ротах, в якій роті служив обвинувачений не відомо. Казав, що проходить службу в артилерії, перевівся туди. Які бойові завдання він виконував, не знає. З обвинуваченим спілкувався лише один раз.

5.3. Витяг з ЄРДР № 0000583 від 14 листопада 2024 року, відповідно до якого розпочато досудове розслідування за ст. 111 ч. 2 КК України, ст. 111-1 ч. 7 КК України, що підтверджує законність початку досудового розслідування.

5.4. ОСОБА_16 начальника ГВ КР управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до якого отримана інформація щодо вчинення злочину ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що ОСОБА_8 добровільно підписав контракт та вступив до лав підконтрольного державі-агресору т.зв. 2 АК НМ ЛНР, проходив військову службу на посаді водія ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_5 ). У складі вказаного підрозділу безперервно ніс військову службу та приймав участь у повномасштабному вторгненні РОВ на територію України.

5.5. Відповідно до протоколу впізнання, складеного 19 листопада 2024 року, свідок ОСОБА_14 упізнав обвинуваченого пред`явленого на фото як ОСОБА_8 .

5.6. Відповідно до протоколу впізнання, складеного 20 листопада 2024 року, свідок ОСОБА_17 упізнав на фото як обвинуваченого ОСОБА_8 .

Також в судовому засіданні досліджено відеозапис допиту ОСОБА_17 , який за повідомленням ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» 25 травня 2025 року був переданий працівникам правоохоронних органів для здійснення обміну на підставі листа Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 24 травня 2025 року. Так, свідок показав, що він підписав був контракт і його відправили в Луганськ. Перебував в розпорядженні частини під ОСОБА_18 12 липня 2024. Їх там було чоловіків 10-11. Там був « ОСОБА_11 » ОСОБА_19 , це напевно ОСОБА_20 та інші. 12 висунились на іншу точку. Там чекали подальших вказівок. Коли повернувся на базу, там перебував «Щегол», він був артилеристом. Він може його впізнати.

5.7. Відповідно до протоколу впізнання, складеного 02 грудня 2024 року, свідок ОСОБА_15 упізнав на фото, як обвинуваченого ОСОБА_8 ,

5.8. Протоколу огляду від 03 грудня 2024 року, під час якого оглянуто сайт «Военный комисариат луганской народной республики». Після цього, на сайті з`явилась інформація стосовно т.зв. «Военный комисариат луганской народной республики», а праворуч посилання «ПОЛУЧИТЬ ВЫПИСКУ», натиснувши на яку було завантажено файл у форматі «pdf». Таким чином, під час огляду підтверджено факт розміщення на сайті за посиланням https://egrul.nalog.ru/index.html оглянутої інформації.

Також досліджено виписку з «Единого государственного реєстра юридичиских лиц» щодо місця розташування комісаріату так званої «ЛНР».

5.9. Відповідно до характеристики, наданої державною установою «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» від 11 листопада 2024 року, обвинувачений ОСОБА_8 характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має, на профілактичному обліку не перебуває, з іншими співкамерниками підтримує рівні стосунки.

5.10. Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 14.11.2024 виявлено наступні актові записи: № 39 про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 11.09.1991 виконавчим комітетом Трьохізбенської сільської ради Слов?яносербського району Луганської області, батьком якого є ОСОБА_21 , матір?ю - ОСОБА_22 ;

№ 1 про встановлення батьківства ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 11.09.1991 виконавчим комітетом Трьохізбенської сільської ради Слов?яносербського району Луганської області, батьком якого зазначено ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір?ю - ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

№ 60 про шлюб ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , складений 16.02.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (колишня назва - Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції), відмітка про розірвання шлюбу відсутня.

Актових записів про розірвання шлюбу, зміни імені, смерті відносно ОСОБА_8 не виявлено.

5.11. Відповідно до листа Центральної виборчої комісії від 28.11.2024, відомостей про обрання ОСОБА_8 депутатом місцевої ради до Центральної виборчої комісії не надходило.

5.12. Відповідно до листа Директора Департаменту соціального захисту населення від 22.11.2024, за інформацією Обласного комп`ютерного інформаційно-обчислювального центру соціального захисту населення Луганської області станом на 19.11.2024 відомості щодо реєстрації ОСОБА_8 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб у Луганській області відсутні.

5.13. Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.11.2024, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином ОСОБА_8 , в період з 08.11.2017 по 21.11.2024 в Базі даних не виявлено.

5.14. Відповідно до листа головного управління пенсійного фонду України в Луганській області від 18.11.2024, станом на 18.11.2024, відповідно до інформації, яка надійшла до реєстру, звітні відомості по застрахованій особі ОСОБА_8 за період з березня 2014 по вересень 2024 року страхувальниками не надавалась.

Згідно даних з реєстру, ОСОБА_8 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, як отримувач пенсії не перебуває.

5.15. Відповідно до листа головного сервісного центру МВС від 18.11.2024, інформація про факти реєстрації, перереєстрації, зняття з обліку транспортних засобів вказаної у запиті особи в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутня.

5.16. Відповідно до листа Міністерства закордонних справ України від 28.10.2024, згідно з реєстраційними базами станом на 25 липня 2024 року відсутня інформація про звернення ОСОБА_8 з клопотанням про вихід з громадянства України та з питання оформлення подання про втрату ним громадянства України.

5.17. Також досліджено фотокопію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_6 , виданий 11 листопада 2008 року Жовтневим РВУМВС України в Луганській області.

5.18. Фотокопію військового квитка з фотографією обвинуваченого АК №5010478, який виданий 14.09.2023 року з печаткою міністерства оборони російської федерації.

6. Оцінка досліджених доказів

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Позиція захисту щодо визнання винуватості відповідає доказам дослідженим в судовому засіданні.

ст.. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. В рамках даного обвинувального акту обвинувачення пред`явлено ОСОБА_8 в державній зраді вчиненій в період повномасштабного вторгнення РФ та в колабораційній діяльності.

Ці докази відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності. Отримані фактичні дані щодо вчиненого обвинуваченим злочину зафіксовані з дотриманням процесуальної форми й у цьому аспекті суд не вбачає порушень прав та законних інтересів як обвинуваченого, так і інших осіб.

7. Мотиви визнання обвинувачення обґрунтованим.

ст. 111 КК України визначає державну зраду як діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Отже, державна зрада має ряд безпосередніх об`єктів, кожен з яких складає суспільні відносини в сфері охорони внутрішньої та зовнішньої безпеки України.

Об`єктивна сторона державної зради може виявлятись в різних формах, які визначені в ст. 111 КК України, і є вичерпними.

З об`єктивної сторони державна зрада характеризується тільки прямим умислом.

Мотив і мета - це факультативні ознаки суб`єктивної сторони злочину, вони вимагають свого встановлення лише у тих випадках, коли про це прямо зазначено у кримінальному законі (диспозиції статті Особливої частини КК України) або коли однозначно випливають із змісту злочину.

Тому, конкретні мотиви і мета не є обов`язковими ознаками державної зради та можуть бути різними.

На переконання суду, один з мотивів вчинення інкримінованого злочину, випливає з показів обвинуваченого потреба в грошових коштах.

Щодо питання наявності в обвинуваченого статусу комбатанта. В експертному середовищі немає однієї позиції, але висуває аргументи про протяжне доктринальне заперечення існування зобов`язання поширювати статус військовополоненого на власних громадян, яке бере початок ще від перших ґрунтовних робіт з МГП у XVII столітті.( Biggerstaff W. C., Schmitt M. N., (2023). Prisoner of War Status and Nationals of a Detaining Power. International Law Studies, pp. 527-530) Окрім того, після II Світової війни, коли представники Британського добровольчого корпусу, військового формування Вермахту, сформованого з громадян Великої Британії, не отримали статус військовополонених після їх захоплення британською армією. Цього ж статусу не отримали так звані «власівці», громадяни Радянського Союзу, що воювали разом з Німеччиною проти СРСР.

Отже, суд вважає, що обвинувачений є суб`єктом вказаного злочину. Так само він є суб`єктом колабораційної діяльності у формі участі незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, та в збройних формуваннях держави-агресора. Адже, він добровільно вступив у збройні формування агресора та приймав участь в складі збройних формувань в бойових діях проти України на шкоду суверенітетові обороноздатності та територіальній цілісності та недоторканності. При цьому він є громадянином України, яке не втрачав та з якого не виходив.

9. Мотиви призначення покарання.

Пом`якшуючі обставини: визнання винуватості, активне сприяння встановленню істини в справі.

Обтяжуючі обставини: відсутні.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, те, що обвинувачений перебуває на обліку у лікаря-психіатра, суд вважає, що для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, суд вважає, що для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статей із застосуванням додаткових покарань. Після чого необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів.

Щодо зарахування строку перебування обвинуваченого в таборі для військовополонених. Так, установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, як це передбачено ч. 1 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання. Таким чином, поняття попереднього ув`язнення чітко визначено чинним законодавством України і не передбачає його довільного тлумачення.

Водночас обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не обирався і він не утримувався в слідчому ізоляторі чи ізоляторі тимчасового тримання. Його захопили в полон військовослужбовці ЗСУ під час бойових дій і він утримувався в таборі для тримання військовополонених відповідно до Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12 серпня 1949 року. Таке утримання не пов`язане із вчиненням засудженим кримінальних правопорушень, а підозра йому була оголошена вже під час перебування в установі для тримання військовополонених.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Клопотань щодо обрання запобіжно заходу не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч.7 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 111 КК України у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна на користь держави;

- за ч.7 ст.111-1 КК України, у вигляді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, в органах державної влади та місцевого самоврядування, правоохоронних, судових органах та органах, що надають публічні послуги строком на 15 років та з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна на користь держави.

Покарання у вигляді позбавлення права обіймати визначені посади поширюється на весь час відбування покарання у вигляді позбавлення волі і, крім цього на строк встановлений даним вироком з моменту відбуття основного покарання.

Керуючись ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, в органах державної влади та органаї місцевого самоврядування, правоохоронних, судових органах та органах, що надають публічні послуги строком на 15 років та з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна на користь держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовується, бо останній утримується в таборі для військовополонених.

Строк покарання обраховувати після звернення вироку до виконання з моменту фактичного затримання обвинуваченого на виконання даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3