У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , психолога ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 17.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001185 у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженця с. Білилівка Ружинського району Житомирської області, неповною середньою освітою, який навчається у 9 класі школи №199 м.Київ, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання, в обґрнтуванння якого вказано наступне.

Слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001185 від 17.10.2025, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Білилівка Ружинського району Житомирської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , гуртожиток, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, тобто у вчинені з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчинені в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, №26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 07.08.2025 строком на 90 діб.

Також, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 14.10.2025, в умовах воєнного стану, громадянин України ОСОБА_10 , використовуючи власний обліковий запис у месенджері «Telegram», зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , написав повідомлення невстановленій в ході досудового розслідування особі, яка використовує обліковий запис з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», в якому зазначив про готовність отримати пропозиції щодо підпалу об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

В подальшому в месенджері «Telegram» між невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка використовує обліковий запис з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», та ОСОБА_10 відбулось листування, в якому останній отримав інструкції щодо пошуку об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та їх підпалу, а також узгодив грошову винагороду за вчинені підпали.

В той же час, ОСОБА_10 повідомив своєму знайомому ОСОБА_11 про можливість вчинення підпалів об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, за грошову винагороду, на що останній виявив бажання взяти участь у їх здійсненні. Надалі ОСОБА_10 надіслав в месенджері «Telegram» невстановленій в ході досудового розслідування особі, яка використовує обліковий запис з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», номер телефону ОСОБА_11 НОМЕР_2 для здійснення подальшої комунікації між останніми.

Після чого, ОСОБА_11 також почав вести листування в месенджері «Telegram» з невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка використовує обліковий запис з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», в якому здійснювалась координація пошуку об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та їх подальшого підпалу.

Надалі, 15.10.2025 ОСОБА_10 повідомив своєму рідному брату ОСОБА_7 про можливість вчинення підпалів об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, за грошову винагороду, на що останній виявив бажання взяти участь у їх здійсненні.

З метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_11 15.10.2025 ввечері придбав на АЗС «Амік», розташованій за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 15, три літра бензину А-92, які залив у каністру з під масла об`ємом три літра.

В подальшому 15.10.2025 ввечері ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 вирушили на пошуки відповідних об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, для здійснення їх підпалу за грошову винагороду.

Так, 16.10.2025 близько 00 год. 50 хв. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , знаходячись біля залізничних колій, на перегоні між станціями «Зеніт» та «Пріорка», навпроти адреси: м. Київ, вул. Ливарська, буд. 7, виявили релейну шафу, яка знаходиться на балансі Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку АТ «Укрзалізниця». Маючи при собі заздалегідь підготовленні засоби для вчинення злочину, а саме будівельні інструмент, останні вскрили вказану релейну шафу. Після чого, за допомогою мобільного телефону ОСОБА_10 , здійснили відеофіксацію її вмісту та направили відеозапис в месенджері «Telegram» невстановленій в ході досудового розслідування особі, яка використовує обліковий запис з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», для узгодження об`єкту для підпалу. Отримавши підтвердження останньої, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , знаходячись біля залізничних колій, на перегоні між станціями «Зеніт» та «Пріорка», навпроти адреси: м. Київ, вул. Ливарська, буд. 7, маючи при собі заздалегідь підготовленні засоби для вчинення злочину, а саме: бензин та запальничку, завчасно розподіливши між собою обов`язки, здійснили підпал релейної шафи, яка знаходиться на балансі Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку АТ «Укрзалізниця», що спричинило її пошкодження. А саме, ОСОБА_11 облив релейну шафу бензином і підпалив за допомогою запальнички. В цей час ОСОБА_10 здійснив відеофіксацію підпалу на особистий мобільний телефон. Надалі, ОСОБА_10 надіслав зроблений відеозапис ОСОБА_11 , який направив його в якості звітування у месенжері «Telegram» невстановленій в ході досудового розслідування особі, яка використовує обліковий запис з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Переконавшись в тому, що релейна шафа спалахнула ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, покинули місце вчинення підпалу.

Пізніше, продовжуючи свій злочинний умисел, 16.10.2025 близько 02 год. 50 хв. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , знаходячись біля залізничних колій, на перегоні між станціями «Борщагівка» та «Почайна», на території біля залізничної станції «Пріорка», маючи при собі заздалегідь підготовленні засоби для вчинення злочину, а саме: бензин та запальничку, завчасно розподіливши між собою обов`язки, здійснили підпал релейної шафи, яка знаходиться на балансі Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку АТ «Укрзалізниця», що спричинило її пошкодження. А саме, ОСОБА_11 облив релейну шафу бензином і підпалив за допомогою запальнички. В цей час ОСОБА_10 здійснив відеофіксацію підпалу на особистий мобільний телефон. Надалі, ОСОБА_10 надіслав зроблений відеозапис ОСОБА_11 , який направив його в якості звітування у месенжері «Telegram» невстановленій в ході досудового розслідування особі, яка використовує обліковий запис з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Переконавшись в тому, що релейна шафа спалахнула ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, покинули місце вчинення підпалу.

В подальшому, 16.10.2025, у якості винагороди за вказаний підпал ОСОБА_10 отримав на особистий крипто-гаманець від невстановленої в ході досудового розслідування особи грошову винагороду у розмірі 12 400 грн., які вивів на банківську картку та розподілив між всіма учасниками кримінального правопорушення, а саме 4 500 грн. передав ОСОБА_11 та 1 000 грн. передав ОСОБА_7 .

17.10.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчинені в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується доказами.

На даний час є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного підозрюваний ОСОБА_7 спроможний переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що згідно зі ст. 12 КК України обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, тому підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, окупованої території або держави агресора, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Також існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування. У разі не застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , останній буде в змозі знищити (видалити дистанційно з іншого пристрою відомості листування щодо вчиненого кримінального правопорушення), сховати та спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Крім цього, під час подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 , для ухилення від можливої кримінальної відповідальності може впливати у будь-який спосіб на свідків, іншого підозрюваного, експертів у цьому кримінальному провадженні, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Водночас, існує ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В обґрунтування вказаного ризику слід зазначити, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 за вказівкою на даний час невстановленої досудовим розслідуванням особи обґрунтовано підозрюються у вчиненні диверсії, тому перебування підозрюваного не в умовах ізоляції може перешкодити викриттю інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі тих, які втягнули ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у злочинну діяльність з корисливих мотивів.

Крім цього, підозрюваний, не будучи обмежений в пересуванні, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування та подальшого судового розгляду.

Також, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , враховуючи характер та спосіб вчинених підозрюваним дій, специфіку кримінального правопорушення та способи конспірації, які застосовувались при його вчиненні слід вважати, що без продовження підозрюваному запобіжного заходу останній зможе продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, що може призвести до подальшої шкоди національним інтересам та обороноздатності України.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, окрім як домашній арешт не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного виходячи з наступного.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки, зважаючи на характер вчинення інкримінованих йому дій, останній не буде позбавлений можливості ухилитися від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Крім цього, у разі обрання відносно підозрюваного вказаних запобіжних заходів, а також запобіжного заходу у вигляді особистої поруки чи застави, підозрюваний, продовжуючи проживати на території міста Київ, під час дії таких запобіжних заходів, матиме фактично безперешкодну можливість незаконно впливати у будь-який спосіб на свідків, іншого підозрюваного, з метою зміни ними показів, наданих під час допитів, експертів, з метою зміни ними висновків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_7 та ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані, підтверджується належними доказами. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення заявленого клопотання, проте просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло за місцем мешкання у нічний період доби у зв`язку із необхідністю навчання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 181, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

У провадженні слідчого відділення Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 17.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001185 за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

17.10.2025, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами оглядів місця події від 16.10.2025, протоколами обшуків від 17.10.2025та іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, а саме вчиненя з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчинені в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, оскільки санкція ч. 1 ст. 113 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має молодий вік, групи інвалідності не має, має задовільний стан здоров`я.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, а саме має постійне місце проживання, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст.178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрюваний має середню освіту, офіційно не працевлаштований та навчається у 9 класі школи №199 м.Київ.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що даних щодо негативної репутації підозрюваного в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано.

В дотримання вимог п. 7 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що відомостей про майновий стан підозрюваного не надано.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України встановлено, що підозрюваний раніше не судимий. Відомостей про наявність у підозрюваного судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що на момент розгляду клопотання, відповідно до наданих суду матеріалів розмір майнової шкоди у даному кримінальному провадженні не встановлено.

На виконання вимог п. 12 ч.1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрюваний, у зв`язку з його доступом до зброї у судовому засіданні не встановлено.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, характер та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного стану. Не можна залишити поза увагою і відомості щодо особи підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, оскільки суспільно-корисною діяльністю не займається, є неповнолітньою особою та має право виїзду за межі державного кордону України у період дії воєнного стану.

Слідчий суддя, також, вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, враховуючи характер та спосіб вчинення правопорушення, його специфіку, пов`язане, в тому числі, з реалізацією корисного мотиву та отриманням грошових коштів за вчинення протиправних дій, що у сукупності із майновим станом підозрюваного та відомостями про його особу (вік, майновий стан), свідчить про велику ймовірність вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 .

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків,інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, можливості та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, не віднайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

Слідчий суддя враховує доводи сторони захисту, викладені на його користь, та вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні особливо тяжкого злочину проти основ Національної безпеки України, вчиненого в умовах вожнного стану у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я та наявність постійного місця мешкання та навчання, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, та застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити частково та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати у період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 годин житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 за виключенням випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю, в межах строку досудового розслідування строком на один місяць та двадцять шість днів, тобто по 17 грудня 2025 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати у період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 годин житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 за виключенням випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю, в межах строку досудового розслідування строком на один місяць та двадцять шість днів, тобто по 17 грудня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 :

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із м.Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Ухвала слідчого судді діє по 17 грудня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до органу Національної поліції за місцем мешкання підозрюваного для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1