Номер провадження:1-кс/521/4002/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2025 року м. Одеса
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.07.2025 до відділення поліції №3 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт працівників УКП в Одеській області ДКП НПУ, про те, що в ході проведення заходів направлених на встановлення осіб, які здійснюють розповсюдження матеріалів порнографічного характеру, що містить дитячу порнографію в мережі Інтернет, було встановлено ІР-адресу, що належить інтернет провайдеру, який надає послуги на території міста Одеса, а саме Хаджибейського району.
У зв`язку з вище викладеним, до УПК в Одеській області ДК НПУ було скеровано доручення на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України.?
В подальшому на вказане доручення було отримано відповідь, про те, що на території м.Одеси діє особа, котра здійснює розповсюдження матеріалів порнографічного характеру, що містить дитячу порнографію в мережі Інтернет.
Також, було встановлено, що до вчинення вищевказаного правопорушення ймовірно причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформаційної довідки № 442913264 з державного реєстру права власності на нерухоме майно відомості про право власності квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 власник відсутній.
Крім цього, на підставі ухвали Хаджибейського районного суду міста Одеса, 30.10.2025 року було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено ноутбук марки «Lenovo» US Listed, F3022338 чорного кольору, зарядний пристрій до нього.
Майно вилучене 30.10.2025 повністю відповідає вимогам ст.98 КПК України та обґрунтовано визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесена відповідна постанова.
Вище перераховані речі мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.
Накладення арешту на вилучену річ є необхідним для забезпечення та збереження у якості речових доказів та запобіганню можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Таким чином, у відповідності до вимог ст. 170 КПК України, у кримінальному провадженні встановлено необхідність накладення на речові докази у кримінального провадженні, який вилучено 20.02.2025 під час проведення огляду, у зв`язку з необхідністю забезпечення та збереження у якості речових доказів та запобіганню можливості їх відчуження, у зв`язку з чим слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
Постановою слідчого від 30.10.2025 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.
Слідчий ОСОБА_3 надав до суду заяву, відповідно до змісту просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 надав до суду заяву відповідно до змісту якої просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності, свого ставлення до клопотання слідчого не висловив.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, необхідності проведення судових експертиз, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно 30.10.2025 року під час обшуку за адресою: м.Одеса, вул. Умова, 39,:
-ноутбук марки «Lenovo» US Listed, F3022338 чорного кольору, зарядний пристрій до нього.
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1