Провадження №: 1-кп/752/2215/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2025 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000418 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, не одружений, офіційно не працює, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України з врахуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.07.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2023 року за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці;

вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.10.2023 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 рік 10 днів;

вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2025 року за ст. 395 КК України до покарання у виді штрафу (штраф сплачено);

вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки;

вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2025 року з врахуванням вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2025 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 389 КК України, на підставі ст.ст. 70, 71 КК України до остаточного покарання у виді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 29.05.2025 року об 11 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м.Київ, проспект Голосіївський, буд. 86/1, будучи протягом року засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України, придбав 5 таблеток метадону, які помістив до пластикової ємності та зберігав в лівій кишені куртки, в яку на той час був одягнений, чим незаконно придбав та розпочав зберігати при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) для власного вживання без мети збуту.

Надалі, ОСОБА_3 29.05.2025 року приблизно о 13 год. 01 хв. за адресою: м.Київ, проспект Голосіївський, буд. 86/1, був зупинений працівником поліції, який в ході обшуку затриманого ОСОБА_3 виявив та вилучив у останнього з лівої кишені куртки, в яку він був одягнений, пластикову ємність в середині з таблетками в кількості 5 штук, а саме наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), який ОСОБА_3 за вищевказаних обставин незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту. Згідно висновку експерта надані на дослідження таблетки білого кольору містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) становить 0,116 г.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, зазначеному в обвинувальному акті та вироку суду, визнав повністю, підтвердивши, що придбав та зберігав при собі метадон (фенадон, однак 29.05.2025 року за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, буд. 86/1 був зупинений працівником поліції, який в ході обшуку виявив у нього 5 таблеток метадону (фенадону). Вид та кількість наркотичного засобу не оспорює. Щиро кається та просить суворого його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не одноразово судимий, однак висновків для себе так і не зробив, на шлях виправлення не став, офіційно не працює, міцних соціальних зв`язків немає, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, та обставину, що обтяжує покарання, - рецидив злочину, із врахуванням попередніх судимостей, зокрема, вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України, вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України, вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.07.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_3 вчинив вказаний у вироку злочин до постановлення відносно нього вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2025 року, яким йому було остаточно призначено покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі із врахуванням на підставі ст.71 КК України вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2025 року, тому до нього слід застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України та за сукупністю злочинів остаточно визначити покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про остаточне визначення ОСОБА_3 реального виду покарання за вчинення злочину, вказаного вище у вироку та те, що в рамках даного провадження обвинуваченому запобіжний захід не обрано, суд вважає за доцільне обрати ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу даного вироку в законну силу.

На думку суду, остаточно визначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових проступків та злочинів.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити згідно ст.ст.100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, більш суворим покаранням, остаточно призначеним вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2025 року у виді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Строк остаточно визначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з 09.10.2025 року.

Речові докази:

наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,116 г, що знаходиться в камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №223387) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 3565,60 грн. на залучення експерта.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000418 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Продовжувати утримувати ОСОБА_3 під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" до вступу вироку в законну силу.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк остаточно визначеного покарання період його тримання під вартою за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2025 року, а саме з 04.07.2025 року по 08.10.2025 року включно з розрахунку день за день.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1