Справа №463/365/26
Провадження №1-кс/463/712/26
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

15 січня 2026 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання заступника начальника відділу начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 13.01.2026, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровакан Республіки Вірменія, вірменина, громадянина України, депутатом не являється, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України,

встановила:
заступник начальника відділу начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора, звернувся з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Клопотання мотивує тим, що 13 січня 2026 року, приблизно о 14 год. 15 хв., ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення за рахунок злочинної діяльності, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу, перебуваючи за адресою: м.Львів, вул. Лесі Українки, 7, проник у незачинений вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , звідки відкрито викрав чоловічу наплічну сумку чорного кольору, вартістю 600 грн, яка належить ОСОБА_7 , в якій знаходились: гаманець чорного кольору вартістю 350 грн., грошові кошти в загальній сумі 780 грн., павер-банк, вартістю 840 грн., навушники марки «Apple» в силіконовому чохлі чорного кольору, вартістю 2300 грн, паспорт громадянина України, студентський квиток, посвідчення водія та перепустку на ім`я ОСОБА_7 , які цінності для потерпілого не становлять.
Загальна вартість належного потерпілому ОСОБА_7 майна, яке намагався викрасти ОСОБА_5 , становить 4870 грн.
Разом з тим, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було ним закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції.
У подальшому 13.01.2026 о 14 год. 30 хв., в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України та доставлено до Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області детального з`ясування обставин вчинення злочину.
14.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Кіровакан Республіки Вірменія, вірменину, громадянину України, депутатом не являється, не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше неодноразово судимому, востаннє 27.07.2023 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ст. 391 КК України, з застосуванням ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, 23.04.2025 Святошинським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 4 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, стосовно якого 08.07.2025 скеровано обвинувальний акт до Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, - повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 186 КК України.
Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, є підстави вважати, що останій може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з нею процесуальних рішень. Разом з тим, при виконанні судом вимог щодо визначення застави, враховуючи передбаченні ч. 5 ст.182 КПК України обставини, є необхідним визначити останньому заставу.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, навівши мотиви, зазначені у ньому, просив його задовольнити та зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 186 КК України, наявними є ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та обставини передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, необхідні для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, є недоцільним.
Захисник ОСОБА_4 проти поданого клопотання не заперечив, проте просив визначити заставу у мінімальному розмірі.
ОСОБА_5 у судовому засіданні з приводу запобіжного заходу підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши думку прокурора, який вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваного, його захисника вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
Відповідно до вимог п. п. 1-5 ч. 1 та ч. 3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до вимог п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу».
Слідчою суддею встановлено, що слідчим відділом Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000040 від 13.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.
Останнє розпочато за фактом того, що 13 січня 2026 року, приблизно о 14 год. 15 хв., ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення за рахунок злочинної діяльності, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу, перебуваючи за адресою: м.Львів, вул. Лесі Українки, 7, проник у незачинений вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , звідки відкрито викрав чоловічу наплічну сумку чорного кольору, вартістю 600 грн, яка належить ОСОБА_7 , в якій знаходились: гаманець чорного кольору вартістю 350 грн., грошові кошти в загальній сумі 780 грн., павер-банк, вартістю 840 грн., навушники марки «Apple» в силіконовому чохлі чорного кольору, вартістю 2300 грн, паспорт громадянина України, студентський квиток, посвідчення водія та перепустку на ім`я ОСОБА_7 , які цінності для потерпілого не становлять.
Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 186 КК України.
Також встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 186 КК України.
За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.
За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідча суддя дійшла висновку, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_5 сукупність наявних на даний час доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 186 КК України, про що свідчать, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.01.2026, протоколом огляду місця події від 13.01.2026, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.01.2026, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 13.01.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 13.01.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.01.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.01.2026, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.01.2026, протоколом огляду предмета від 02.03.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Ризиками, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід вважати те, що: 1) підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду. При цьому, слідча суддя погоджується з доводами клопотання про те, що підозрюваний має можливості для переховування від органу досудового розслідування, до чого його може спонукати, зокрема, встановлена кримінальним законом відповідальність за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину. Такий висновок слідчого судді узгоджується з вимогами ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду»; 3) може незаконно впливати на свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України слідча суддя враховує, що ОСОБА_5 працездатний, проте не працює, непохилого віку, захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає.
Тому слідча суддя доходить висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та виконання ним обов`язків, передбачених ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/97 від 26 липня 2001 року. Тобто, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
А тому, слідча суддя не відхиляє доводів на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваною процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальним ризикам.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідча суддя виходить з вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідча суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Прокурор, покликаючись на п 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, клопотав про визначення застави.
Так, слідча суддя, вважає за необхідне зазначити, що застава це не менш суворий запобіжний захід, а альтернатива триманню під вартою. За тяжкістю вони рівні за КПК. Застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища його та його родини це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним, обвинуваченим) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду. При цьому, тягар застави не може покладатися на родичів
Тобто, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Відтак, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваного, вважаю за необхідне визначити заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240,00 грн (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок гривень), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Застосовуючи до підозрюваного поряд із запобіжним заходом у виді тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відтак, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240,00 грн (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок гривень).
Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

постановила:
Клопотання заступника начальника відділу начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити термін дії ухвали шістдесят днів - до 13 березня 2026 року включно.
Строк тримання під вартою рахувати з 13 січня 2026 року 14 год. 30 хв.
Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_5 , обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240,00 грн (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок гривень).
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
5) утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 13 березня 2026 року.
Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено о 10 год 00 хв. 16.01.2026 року.

Слідча суддя ОСОБА_11