В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2025 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження за № 0000508, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Володарського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого у філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України» майстром лісу Володарського лісництва Білоцерківського надлісництва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В період часу з 23:00 год 18.06.2025 по 01:00 год 19.06.2025 ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, підбіг до останньої та штовхнув у спину, від чого ОСОБА_4 впала на коліна. Надалі, ОСОБА_3 схопив ОСОБА_4 за волосся та тримаючи за нього, підняв останню з асфальту та потягнув до місця проживання, а саме до будинку АДРЕСА_3 .

Після цього, ОСОБА_3 , перебуваючи в кухні вказаного будинку наніс потерпілій ОСОБА_4 не менше 6 ударів в ліву частину голови та обличчя. Надалі, перебуваючи вже в кімнаті будинку, ОСОБА_3 наніс ще не менше 5 ударів долонями своїх рук по тілу та ногами по кінцівках і спині ОСОБА_4 .

В результаті вказаних дій потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, в якому зазначено, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинам та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У даній заяві захисником ОСОБА_6 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта долучено письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 про те, що вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згодна на розгляд обвинувального акта у спрощенному провадженні.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, згоден із встановленими під час дізнання обставинами, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд відповідно до вимог ст. 382 ч. 2 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_6 обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд дії ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком яке карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, неодружений, має місце реєстрації та місце проживання, медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує, працює у філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України» майстром лісу Володарського лісництва Білоцерківського надлісництва, за місцем роботи характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого кримінального проступку, і даних про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання та обставини, що обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, обставини, які обтяжують покарання, його відношення до вчиненого, приходить до висновку що необхідним і достатнім для можливого виправлення і перевиховання ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, буде призначення йому покарання у виді пробаційного нагляду у нижній межі санкції, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Суд переконаний, що визначена ним вид і міра покарання, є необхідною і достатньою для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів. Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Підстав для застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_3 менш суворого покарання, передбаченого санкцією ст. 125 ч. 2 КК України, буде явно несправедливим через м`якість, зважаючи на обставини, які обтяжують покарання. Призначення ОСОБА_3 покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства буде явно несправедливим через суворість, враховуючи його відношення до вчиненого, обставину, яка пом`якшує покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.

Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає.

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374,381,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Згідно із ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 , протягом строку пробаційного нагляду, виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, за місцем його проживання.

Речові докази, процесуальні витрати у справі відсутні.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, з особливостями, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_8