Справа № 646/3024/19
Провадження № 1-кп/545/90/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор прохав суд закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 в частині епізоду від 23.02.2019 року за ч.2 ст.185 КК України на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений не заперечував щодо задоволення заявленного клопотання прокурора, прохав суд його задовольнити та закрити кримінальне провадження відносно нього в цій частині.

Суд, заслухавши прокурора та обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Так, згідно обвинувального акту, 23.02.2019 року, приблизно об 11 год. 15 хв., точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у тролейбусі сполученням «Ринок ХТ3 - вул. Університетська», за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 35, маючи злочинний умисел, спрямований на таемне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно дістав із лівої зовнішньої кишені пальто, яке належало потерпілій ОСОБА_6 мобільний телефон марки «S-TELL (257» рожевого кольору вартістю згідно висновку судово-говарознавчої експертизи № 6/1760CE-19 від 17.07.2019 - 496 грн. 50 коп., та покинув салон вищевказаного тролейбусу з телефоном, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 за вказаним епізодом органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В той же час, 09.08.2024 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зробила висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024, після 09.08.2024, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так, неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 01 січня 2019 року складав 960,50 гривень, а відповідно 2 (два) неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 1921 грн.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 інкриміновано те, що він 23.02.2019 року викрав майно на суму 496,50 грн., яка станом на день скоєння крадіжки є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX та положень ПК України настає кримінальна відповідальність, а саме: 1921 гривень, відповідні такі діяння ОСОБА_4 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене ст.185 КК України.

За приписами п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1) частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлено та однозначно заявив, що бажає закриття кримінального провадження за епізодом від 23.02.2019 року за вчинення крадіжки з підстави втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та просить суд постановити відповідну ухвалу.

З огляду на викладене, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованого ОСОБА_4 діяння, за наявності згоди останнього кримінальне провадження №0001618 від 28.06.2019 року за епізодом від 23.02.2019 року - підлягає закриттю.

Керуючись ст. 284, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання прокурора.

На підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, закрити кримінальне провадження №0001618 від 28.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1