Справа № 539/6925/25
Провадження № 1-в/539/4/2026
УХВАЛА

про повернення клопотання

05.01.2026

місто Лубни Полтавської області

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , ознайомився з клопотанням захисника ОСОБА_2 про скасування арешту майна, та

постановив цю ухвалу про таке:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається:

1.31.12.2025 працівник апарату суду зареєструвала це клопотання та його 01.01.2026 отримала суддя.

1.1.В цьому клопотанні захисник ОСОБА_2 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 , просила зняти арешт з квартири, який був накладений ухвалою Судової колегії в кримінальних справах Полтавського обласного суду у кримінальній справі № 1-37 з метою забезпечення цивільного позову потерпілих у кримінальній справі.

1.2.Як на підставу зняття арешту з квартири захисник послалася у клопотанні на частину першу статті 539 КПК України та пункт 9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України.

ІІ. Закон, яким керувався суд:

2.Кримінальний процесуальний кодекс України:

Частина перша статті 539, зокрема питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пункт 9 розділу ХІ Перехідних положень, зокрема запобіжні заходи, арешт майна, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

3.Кримінально-процесуальний кодекс України 1960 року:

Стаття 126, зокрема забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходились, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду…

Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Частина перша статті 253, зокрема прийнявши рішення про призначення справи до судового розгляду, суддя вирішує такі питання: … 7) про заходи щодо забезпечення цивільного позову.

Частина перша статті 324, зокрема постановляючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: 7) чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі, і чи підлягають відшкодуванню збитки, заподіяні потерпілому, а також кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на його стаціонарне лікування, якщо цивільний позов не був заявлений; 8) що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна…

Стаття 409, зокрема питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Стаття 411, зокрема питання, зв`язані з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора… Якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, викликається також при необхідності цивільний позивач і цивільний відповідач.

4.Постанова Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 953/12593/21, в якій зазначено, що питання про скасування арешту, який був накладений за правилами кримінального судочинства 1960 року, підлягає розгляду у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, оскільки арешт було накладено на майно позивача (обвинуваченого) під час досудового слідства у кримінальній справі, за результатами розгляду якого постановлено вирок. Разом із тим, відповідно до частини першої статті 409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок. Тобто, зняття арешту має здійснювати суд, який постановив вирок у кримінальній справі.

ІІІ. Мотиви, з яких виходив суд при постановленні цієї ухвали:

5.Суд встановив, що 28.09.2000 Судова колегія в кримінальних справах Полтавського обласного суду в кримінальній справі № 1-37 з обвинуваченням, зокрема ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених статтями 93 п. «е», «і», 123 ч. 2, 208 Кримінального кодексу України 1960 року, постановила ухвалу про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову потерпілих, зокрема на приватизовану квартиру АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

5.1.Вироком Судової колегії у кримінальних справах Полтавського обласного суду від 24.10.2000 у кримінальній справі № 1-37 ОСОБА_3 засуджений за статтею 93 п. «і» Кримінального кодексу України 1960 року на одинадцять років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправно-трудовій колонії посиленого режиму.

5.2.За цим вироком, зокрема з ОСОБА_3 стягнуто солідарно моральну (немайнову) шкоду на користь потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 50 тис грн кожному та 600 грн витрат за надання юридичної допомоги.

6.28.10.2025 Полтавський апеляційний суд прийняв постанову у цивільній справі № 539/3193/24 за позовом ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна, в якій закрив провадження у цій цивільній справі.

6.1.В мотивувальній частині цієї постанови суд зазначив: «… суд в межах розгляду цивільної справи не наділений повноваженнями ревізувати вирок суду в частині накладення арешту Полтавським обласним судом для забезпечення цивільного позову, вирішеного в процесі розгляду кримінального провадження, де судом вирішено цивільних позов, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому колегія суддів звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості звернення в порядку передбаченому КПК України про зняття арешту квартири АДРЕСА_1 який накладено 28.09.2000 року ухвалою Судової колегії в кримінальних справах Полтавського обласного суду у справі № 1-37 з метою забезпечення цивільного позову в порядку встановленому кримінально процесуальним кодексом».

7.Суд зазначає, що питання про скасування арешту, який був накладений за правилами КПК України 1960 року, підлягає розгляду судом, який постановив вирок у кримінальній справі в порядку статей 409, 411 КПК України 1960 року, а не статті 539 та пункту 9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України 2012 року.

8.Суд встановив, що 31.12.2025 захисник засудженого ОСОБА_3 звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про зняття арешту з майна в порядку частини першої статті 539 КПК України та пункт 9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України.

8.1.Проте, Лубенський міськрайонний суд Полтавської області не постановлював вирок у кримінальній справі № 1-37 за обвинуваченням ОСОБА_3 , тому не є належним судом для розгляду цього клопотання.

8.2.За відсутності прямої норми у КПК України 2012 року, суд застосовує частину другу статті 304 КПК України за аналогією та повертає клопотання захиснику засудженого, оскільки це клопотання подано нею не до належного суду.

9. Суд роз`яснює захиснику засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_2 про її право звернутися до належного суду, яким є суд, який ухвалив вирок, з клопотанням про зняття арешту з майна в порядку статей 409, 411 КПК України 1960 року.

З цих підстав суд постановив:

1.Повернути клопотання про зняття арешту з майна захиснику ОСОБА_2 з підстав пункту 2 частини другої статті 304 Кримінального процесуального кодексу України.

1.1.Повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню особи до належного суду, якщо перестали існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

2.Ухвала про повернення клопотання не підлягає апеляційному оскарженню.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 05.01.2026.

Суддя ОСОБА_1