УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000493, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України,

встановив:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання прокурора, мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000493 від 16.04.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в Київській області, не пізніше 06.11.2024, використовуючи невстановлений пристрій, із встановленому у ньому месенджері «Telegram», отримав повідомлення від представника іноземної держави, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (уродженки м. Шахтарськ, Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), номер паспорта РФ НОМЕР_1 , СНІОР (СНИЛС) НОМЕР_28), що використовує ім`я користувача « ОСОБА_6 », з ID користувача « НОМЕР_2 », в якому, остання, запропонувала ОСОБА_4 , здійснювати закупівлю сім-карток українських мобільних операторів та їх подальшу передачу представникам РФ. На вказану пропозицію ОСОБА_4 надав свою добровільну згоду.

Так, громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи в Київській області, не пізніше 17.01.2025 на виконання завдання представника іноземної держави придбав та активував для подальшої передачі на територію РФ сім-картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар», які використовуватимуться для нанесення ЗС РФ комбінованих ударів за допомогою БПЛА, а також у розвідувальних операціях в Україні.

Таким чином, не пізніше 17.01.2025 ОСОБА_4 , з метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення, придбав сім-картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером: НОМЕР_3 , яка в подальшому 17.01.2025 активована останнім за допомогою мобільного терміналу «Bravis Trend», IMEI НОМЕР_4 та номерами: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , які в подальшому 21.01.2025 активовані ОСОБА_4 за допомогою мобільного терміналу «Meizu M5s» з IMEI НОМЕР_21 .

Далі, використовуючи операторів поштового зв`язку, ОСОБА_4 надіслав зазначені сім-картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар» представникам держави - агресора, через країни Європейського Союзу, на територію РФ, які, в подальшому, використовувались зс РФ під час обстрілів території України з використанням ударних БПЛА.

В ході досудового розслідування встановлено, що для реалізації протиправних дій ОСОБА_4 залучив наступних осіб: ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в м. Відень, Австрія), ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає в м. Варшава, Польща), ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає в Польщі), ОСОБА_13 (встановлюється, проживає в м. Рига, Латвія), ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , на теперішній час проживає в Польщі), та співробітника Подільського УП ГУ НП України в м. Києві громадянин України ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ).

Так, 04.09.2025 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та врятування майна - предметів та документів, що містять відомості про обставини вчиненого злочину та можуть бути доказами під час судового розгляду, проведено обшук до постановлення ухвали слідчого судді у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним із врятуванням майна в порядку ст. 233 КПК України, у квартирі АДРЕСА_5 де фактично проживає ОСОБА_15 , у ході якого виявлено та вилучено:

1.Ноутбук «Meizu» MODEL XMA Z101-BW

2.Мобільний телефон «Iphone» IMEI: НОМЕР_22 , IMEI 2: НОМЕР_23 , із сім карткою НОМЕР_24 .

3.Мобільний телефон «Iphone» IMEI: НОМЕР_25 із сім-карткою НОМЕР_26 .

4.Мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_27 .

5.Записник із написом « mount EVEREST ».

Вказав, що виявлені та вилучені речі у ході проведення обшуку містять інформацію про вчинення кримінального правопорушення та мають значення для досудового розслідування, 04.09.2025 їх визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000493.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Прокурором подано заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу України, дійшов такого висновку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовими доказами, згідно постанови від 04.09.2025.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є речовими доказами.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з клопотанням слідчого про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що майно виявлене та вилучене 04.09.2025 в ході проведення невідкладного обшуку у квартирі АДРЕСА_5 де фактично проживає ОСОБА_15 , відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частини другої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000493, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 04.09.2025 в ході проведення невідкладного обшуку у квартирі АДРЕСА_5 де фактично проживає ОСОБА_15 , із забороною відчуження, користування та розпорядження вказаним майном, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме на:

1.Ноутбук «Meizu» MODEL XMA Z101 -BW

2.Мобільний телефон «Iphone» IMEI: НОМЕР_22 , IMEI 2: НОМЕР_23 , із сім карткою НОМЕР_24 .

3.Мобільний телефон «Iphone» IMEI: НОМЕР_25 із сім-карткою НОМЕР_26 .

4.Мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_27 .

5.Записник із написом « mount EVEREST ».

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчих, прокурорів, які входять до відповідних груп слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні за №0000493 від 16.04.2025.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_19