Дата документу 29.01.2026
Справа № 334/2369/17
Провадження № 1-кп/334/12/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року колегія суддів Дніпровського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Захист обвинуваченого ОСОБА_8 згідно договору про надання правової допомоги № 01/12 від 01.12.2020 року, здійснював адвокат ОСОБА_10 . Станом на 29 січня 2026 року дію договору закінчено та не продовжено.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

За п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України стороною кримінального провадження з боку захисту, зокрема, є захисник обвинуваченого.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, а відтак відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК України участь його захисника є обов`язковою.

Обов`язкова участь захисника у кримінальному провадженні необхідна задля забезпечення додержання судом права на справедливий суд. Натомість, неприбуття захисника на виклик суду не забезпечує належного захисту інтересів обвинуваченого.

Неприбуття захисника в судове засідання не тільки не відповідає реалізації права на справедливий суд, порушує права інших учасників кримінального провадження, але й суперечить завданням і засадам кримінального провадження в частині отримання швидкого і ефективного судового розгляду. Наведене зобов`язує суд реагувати. Адже, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 16.07.2009 (п. 40) у справі «Биков проти України» (Bykov v. Ukraine), задачею національних судів є організація судового розгляду таким чином, щоб він був швидким та ефективним.

ЄСПЛ у рішенні від 20.01.2009 у справі Гювеч проти Туреччини (Guvec v.Turkey) відзначив, що держава не може зазвичай відповідати за дії або рішення адвоката обвинуваченого… тому що поведінка захисту є по суті справою обвинуваченого та його адвоката, незалежно від того, чи призначається він за схемою безоплатної правової допомоги або фінансується приватно… Проте, у разі явної неспроможності адвоката, призначеного відповідно до схеми правової допомоги, забезпечити ефективне представництво, підпункт (с) пункту 3 статті 6 Конвенції вимагає від національних органів влади втрутитися. У цій справі ЄСПЛ дійшов висновку про можливість застосування такого підходу і в контексті надання правової допомоги адвокатом, обраним обвинуваченим на власний розсуд. ЄСПЛ при цьому врахував, зокрема, серйозність злочинів, багаторазову відсутність захисника на судових засідання. За цих обставин ЄСПЛ визнав, що суд першої інстанції повинен був терміново реагувати, аби забезпечити ефективне юридичне представництво заявника. Врешті, ЄСПЛ відзначив, що обвинувачений має право на захисника, призначеного судом за його власною ініціативою, якщо цього вимагають інтереси правосуддя (п. 131).

Згідно зі ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого судового розгляду, а відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 7 та ст. 28 КПК України здійснення судового провадження в розумні строки віднесено до засад кримінального провадження.

Суд також звертає увагу на те, що ЄСПЛ у рішенні в справі «Карпюк та інші проти України» (Заяви № 30582/04 та № 32152/04) встановив, що незважаючи на важливість довірчих стосунків між адвокатом і його клієнтом, право обирати власного захисника не може вважатися абсолютним… При призначенні захисника національні суди, безсумнівно, повинні враховувати побажання підсудного. Проте вони можуть не прийняти до уваги ці побажання, якщо існують відповідні і достатні підстави вважати, що цього вимагають інтереси правосуддя (див. рішення від 25.09.1992 у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissantv.Germany). Суд постановив, що уникнення перерв або перенесення засідань відповідає інтересам правосуддя, що сповна виправдовує призначення захисника всупереч бажанню обвинуваченого (пункт 144).

А тому, з огляду на вищевикладене, наявні підстави для залучення обвинуваченому ОСОБА_8 захисника для здійснення захисту за призначенням.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06.12.2021 у справі № 756/4855/17 (провадження № 51-7121км18), в якій зазначено, що оскільки дії захисників за договором були спрямовані на унеможливлення здійснення правосуддя у вказаному кримінальному провадженні, суд, створивши умови безперервної участі захисника з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, забезпечив право обвинуваченого на захист. Своїм рішенням про призначення захисника з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім захисників, які діють на підставі договору, суд першої інстанції не лише не порушив права обвинуваченого на захист, а й не позбавив інших захисників за договором права участі в судовому засіданні.

За таких обставин, Південно-Східному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги необхідно доручити призначити адвоката для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_8 при розгляді обвинувального за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» надання безоплатної вторинної правничої допомоги припиняється за рішенням центру з надання безоплатної правничої допомоги у разі, якщо особа користується захистом іншого захисника або залучила іншого представника у справі, за якою їй призначено захисника чи представника відповідно до цього Закону.

Однак, згідно зі ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

За ч. 3 ст. 9 КПК України закони та інші нормативно-правові акти України, закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

Отже, Закон України «Про безоплатну правничу допомогу» відповідно до засади законності (ст. 9 КПК України) повинен відповідати Кримінальному процесуальному кодексу України, який питання припинення участі захисника регулює в статтях 47, 54 та 78, відповідно до змісту яких здійснення захисту може припинитися у разі відмови захисника від виконання своїх обов`язків (ч. 4 ст. 47 КПК України), відмови від захисника самим обвинуваченим (ст. 54 КПК України), задоволення відводу чи самовідводу захисника (ст. 78 КПК України).

З огляду на це, суд дійшов до висновку, що керівник Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги повинен забезпечити безперервну участь призначеного захисника незалежно від подальшої участі у судових засіданнях інших захисників, обраних обвинуваченим, до настання визначених Кримінальним процесуальним кодексом України обставин припинення участі захисника.

За ч. 2, ч. 3 ст. 49 КПК України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя та суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені у постанові (ухвалі) час і місце для участі у кримінальному провадженні. Постанова (ухвала) про доручення призначити адвоката негайно направляється відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, і є обов`язковою для негайного виконання. Невиконання, неналежне або несвоєчасне виконання постанови (ухвали) про доручення призначити адвоката тягнуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись статтями 49, 52, 314, 369-372, 376 КПК України, колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Залучити захисника для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_8 при розгляді обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Доручити директору Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката для здійснення захисту ОСОБА_8 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Доручити директору Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги забезпечити прибуття призначеного захисника до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України каб.8 на 04.03.2026 о 14 годині 00 хвилин. Призначеному захиснику до судового засідання ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3