Справа № 182/5540/25
Провадження № 1-кп/0182/1105/2025
У Х В А Л А

Іменем України

11.12.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000747 від 10.07.2025 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 , в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових за №0000747 від 10.07.2025 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України. Стосовно обвинуваченої у кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 14 грудня 2025 року.

В судовому засіданні прокурор підтримав письмове клопотання про продовження запобіжного у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, оскільки у разі доведеності вини обвинуваченої, їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Крім того, на його думку, існує ризик впливу на свідків, з якими обвинувачена особисто знайома. Прокурор просив врахувати відомості про репутацію обвинуваченої, яка офіційно не працевлаштована, не має постійного місця проживання, не має законних джерел прибутку та в її оточенні не має осіб, які б змогли її забезпечувати та контролювати її процесуальну поведінку.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_6 також не заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої і погодилися з доводами прокурора, викладеними у клопотанні.

Заслухавши доводи прокурора, думку потерпілої ОСОБА_7 , сторони захисту, дослідивши наявні матеріали провадження, вважаю, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. Суд враховує такі ризики, як можливість ухилитися від суду, оскільки ОСОБА_3 вчинила злочин стосовно знайомого, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який відповідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином. І, у разі доведеності її провини у вчиненні зазначеного злочину, їй може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що є свідомим для обвинуваченої і що може спонукати її до ухилення від суду в подальшому. До того ж, обвинувачена не має власного житла, немає родичів або близьких осіб, які б могли поручитися за її поведінку. Прокурором також доведено існування ризику впливу на свідків, зокрема на свідка ОСОБА_8 , з якими обвинувачена перебуває у дружніх стосунках і мешкала в помешканні останнього, де і відбулася подія злочину.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»). Надаючи оцінку можливості обвинуваченою переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй злочину може вдатися до відповідних дій.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Враховуючи викладене, з метою уникнення ризиків, на які послався прокурор, тримання обвинуваченої під вартою на даній стадії судового розгляду є дієвим запобіжним заходом, який гарантуватиме її належну процесуальну поведінку.

Враховуючи, те що злочин вчинений обвинуваченою з застосуванням насильства, розмір застави стосовно обвинуваченої не визначався і підстави для його визначення на теперішній час відсутні.

Керуючись ст. 335 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, тобто до 10 лютого 2026 року.

Копію ухвали направити начальнику ДУВП (4) для виконання та для вручення ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1