ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/276/26 Справа № 695/2001/24 Категорія: ч.2 ст.28 ч.2 ст.372, ч.2 ст.28 ч.3 ст.371, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.2 ст.28 ст.340 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 жовтня 2025 року, якою звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.372, ч.2 ст.28 ч.3 ст.371, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.2 ст.28 ст.340 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, ст.49 КК України у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ст.340, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.2 ст.28 ч.3 ст.371, ч.2 ст.28 ч.2 ст.372 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.343, ч.2 ст.28 ст.340, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.3 ст.371, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.2 ст.372 КК України,

в с т а н о в и л а :

Згідно ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31.10.2025 клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_11 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження - задоволено. Звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.372, ч.2 ст.28, ч.3 ст.371, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 ч.2 ст.28 ст. 340 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього закрито на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, ст.49 КК України.

Дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000267 внесеному до ЄРДР 01.04.2024, затвердженого прокурором 23.04.2024, суд першої інстанції установив, що за результатами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин (т.1 а.с. 79-112).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до ч.2 ст. 40 КПК України слідчий, зокрема, уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії, звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру.

Згідно з частиною 5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У відповідності з приміткою 1 до статті 364 КК України (в редакції закону від 15.12.2013) службовими особами, зокрема є особи, які в тому числі постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про міліцію», діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з трудовими колективами, громадськими організаціями й населенням.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про міліцію» міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 20 Закону України «Про міліцію» працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади. Працівник міліції при виконанні покладених на нього обов`язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам.

ОСОБА_7 , маючи спеціальне звання старший лейтенант міліції, був призначений на посаду заступника начальника слідчого відділення Золотніського МВ (з обслуговування м. Золотоноша та Золотоніського району УМВС України в Черкаській області (далі за текстом СВ Золотоніського МВ УМВС) відповідно до наказу начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (далі за текстом УМВС України в Черкаській області) № 153 о/с від 12 липня 2013 року.

Ще 24.09.2005, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, ОСОБА_7 прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ України, відповідно до якої він урочисто поклявся завжди: залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю, з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ; поклявся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок, а у випадку порушення ним Присяги просив покарати його за всією суворістю закону.

Отже, будучи наділеним повноваженнями керівника органу досудового розслідування, так і повноваженнями слідчого, направленими на здійснення досудового розслідування, ОСОБА_7 мав статус службової особи, яка займає відповідальне становище в системі правоохоронних органів і наділена спеціальними повноваженнями в кримінальному провадженні, маючи спеціальне звання «старший лейтенант міліції», являвся службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Під час здійснення досудового розслідування ОСОБА_7 , як слідчий, зобов`язаний був дотримуватися вимог Конституції та законів України при розслідуванні кримінальних проваджень, забезпечувати повне, усебічне та об`єктивне розслідування кримінальних проваджень, забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав та законних інтересів усіх учасників кримінального судочинства, самостійно приймати процесуальні рішення, за винятком випадків, коли законом передбачено одержання вмотивованого рішення слідчого судді, суду або згоди прокурора, і був відповідальним за законне і своєчасне виконання цих рішень.

Крім того, при виконанні своїх службових обов`язків ОСОБА_7 , як керівник органу досудового розслідування заступник начальника слідчого відділення, також був зобов`язаний: забезпечувати права та законні інтереси громадян, зокрема під час здійснення досудового розслідування та у відповідності до ч. 1 ст. 40 КПК України уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування; ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора; вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом; а у випадку здійснення досудового розслідування особисто, користуючись при цьому повноваженнями слідчого, проводити слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії, звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру, здійснювати інші повноваження, передбачені КПК України.

Так, право громадян в Україні на свободу мирних зібрань гарантується та захищене державою, яка зобов`язана забезпечити його ефективну реалізацію.

Реалізація права на мирні зібрання в Україні регулюється як актами національного, так і міжнародного законодавства.

Зокрема, Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-BP ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також Перший протокол та протоколи за №№ 2, 4, 7 та 11 до цієї Конвенції.

Відповідно до статті 11 вказаної Конвенції кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Крім того, статтею 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19 жовтня 1973 року № 2148-VIII, також визнається право на мирні збори.

Згідно з положеннями цієї статті користування цим правом не підлягає ніяким обмеженням, крім тих, які накладаються відповідно до закону, і які є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах державної чи суспільної безпеки, громадського порядку, охорони здоров`я і моральності населення або захисту прав та свобод інших осіб.

Статтею 39 Конституції України передбачено, що громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Відповідно до статті 15 Конституції України суспільне життя в Україні ґрунтується на засадах політичної, економічної та ідеологічної багатоманітності. Жодна ідеологія не може визнаватися державою як обов`язкова. Держава гарантує свободу політичної діяльності, не забороненої Конституцією і законами України.

Згідно зі статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Конституційні права і свободи людини і громадянина відповідно до положень статті 64 Конституції України не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 21 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі статтею 60 Конституції України ніхто не зобов`язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу настає юридична відповідальність, а частиною 4 статті 41 Кримінального кодексу України визначено, що особа, що виконала явно злочинний наказ або розпорядження, за діяння, вчинені з метою виконання такого наказу або розпорядження, підлягає кримінальній відповідальності на загальних підставах.

Згідно зі статтею 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його припинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом (підпункт «а» пункту 1 цієї статті); законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (підпункт «с» пункту 1 цієї статті).

Кожен, кого заарештовано, має бути негайно поінформований зрозумілою для нього мовою про підстави його арешту і про будь-яке обвинувачення, висунуте проти нього (пункт 2 цієї статті).

Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання (пункт 3 цієї статті).

Згідно з частиною 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно зі статтею 8 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 17 Кримінального процесуального кодексу України визначено презумпцію невинуватості, яка полягає в тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до частини 1 статті 12 зазначеного Кодексу під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Статтею 9 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження слідчий суддя, прокурор, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 1 статті 94 Кримінального процесуального кодексу України закріплено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 39 цього Кодексу встановлено, шо керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування, з цією метою він уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи, ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора, вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадках їх допущення слідчим, здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Частиною 2 статті 131 вказаного Кодексу передбачено такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як затримання особи (пункт 8) та запобіжні заходи (пункт 9).

Згідно з частиною 3 статті 132 цього Кодексу застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Найбільш суворим запобіжним заходом відповідно до статті 176 Кримінального процесуального кодексу України є тримання під вартою, а частиною 2 цієї статті передбачено, що тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 4 статті 176 цього Кодексу визначено, що запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України (частина 2 статті 177 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 276 Кримінального процесуального кодексу України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом статті 277 Кримінального процесуального кодексу України повідомлення про підозру має містити такі відомості: стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Статтею 278 цього Кодексу визначено, що письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше 24 годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після 24 годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Тим самим, кримінальним процесуальним законодавством встановлена можливість звільнення раніше затриманої особи в порядку ст. 208 КПК України, зокрема у випадку відсутності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Незважаючи на вищевикладені вимоги законодавства, а також покладені на нього, як на керівника органу досудового розслідування та слідчого правоохоронного органу обов`язки, обіймаючи посаду заступника начальника СВ Золотоніського МВ УМВС, будучи службовою особою та представником влади, ОСОБА_7 вчинив умисні дії, що дають підстави для повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності та проти правосуддя, авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування за наступних обставин.

Із листопада 2013 року в місті Києві на Майдані Незалежності розпочалися безстрокові збори, мітинги, вуличні походи і демонстрації громадян на підтримку європейського вектора зовнішньої політики України, а після неправомірного застосування працівниками правоохоронних органів фізичного насильства і спеціальних засобів, також з вимогами щодо припинення свавілля правоохоронних органів та зміни керівництва держави. Такі ж заходи громадян надалі відбувались і в інших регіонах України.

У той час вищі посадові особи держави, розслідування злочинних дій яких здійснюється в окремому кримінальному провадженні, бажаючи якнайдовше зберегти владні повноваження та припинити будь-які масові збори, мітинги, вуличні походи та демонстрації, вирішили вчинити протиправні дії стосовно їх активних учасників шляхом застосування до них насильства, здійснення їх затримання, подальшого притягнення до кримінальної відповідальності та застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, маючи на меті їх фізичну тимчасову ізоляцію та у вказаний спосіб залякування інших учасників заходів протесту, щоб змусити відмовитись брати надалі участь у таких заходах.

Отже, був задіяний злочинний механізм силового припинення будь-яких зборів, мітингів та інших мирних акцій протесту громадян проти тогочасної влади.

Із метою безперешкодної реалізації своїх злочинних намірів вищі посадові особи держави залучили до їх виконання підлеглих службових осіб правоохоронних та судових органів, у тому числі органів внутрішніх справ, прокуратури та судів Черкаської області.

Так, 23 січня 2014 року на Соборній площі у місті Черкасах біля будівлі «Будинок Рад», в якій розташована Черкаська обласна державна адміністрація (далі Черкаська ОДА), відбулися збори та мітинги громадян, спрямовані на підтримку європейського вектора зовнішньої політики України, гарантовані Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські і політичні права, Конвенцією про захист прав і основоположних свобод людини та Конституцією України, у яких взяло участь близько трьох тисяч осіб.

Під час проведення цих заходів, у період часу, починаючи приблизно з 18 год 00 хв до 18 год 30 хв, група осіб, більшість із яких мали закрите «балаклавами», хустками, шарфами та масками обличчя, вчинила провокаційні дії, які супроводжувались проникненням до приміщень Черкаської ОДА, погромом її приміщень, спричиненням тілесних ушкоджень працівникам міліції, які забезпечували охорону громадського порядку поряд із адміністрацією.

Після того, як особи, що проникли до приміщень Черкаської ОДА, безперешкодно його покинули та направились у невідомому напрямку, до цієї будівлі зайшли мітингувальники, які участі в указаних злочинних діях не брали та в подальшому також звільнили приміщення адміністрації. Крім цього, на Соборній площі перебувало багато осіб, які взагалі не брали участі в указаному мітингу, а знаходились там, як сторонні споглядачі або прямували поряд із ним у своїх справах.

Того ж дня, тобто 23 січня 2014 року, на підставі рапорту № 1230, складеного оперативним черговим ОСОБА_12 о 18 годині 35 хвилин, про отримання від невстановленої особи телефонною лінією «102» повідомлення, про те що невідомі особи намагаються зайти до обласної державної адміністрації, заступником начальника слідчого відділу Соснівського районного відділу в місті Черкаси Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (далі СВ Соснівського РВ в місті Черкаси) о 19 годин 48 хвилин внесено відповідні відомості до електронної бази даних «Єдиний реєстр досудових розслідувань» (далі «ЄРДР») та зареєстровано кримінальні провадження № 0000308 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України та в подальшому на підставі рапорту № 1232, складеного оперативним черговим ОСОБА_12 ? 19 годині 05 хвилин, про отримання від невстановленої особи телефонною лінією «102» повідомлення, про те що невідомі особи блокують будівлю обласної державної адміністрації, внесено відповідні відомості до ЄРДР за № 0000309 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 341 КК України.

У вечірній час 23.01.2014, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, для здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000308 та № 0000309 визначено групи слідчих у складі старших слідчих цього слідчого відділу: ОСОБА_13 (старшого слідчого такої групи), ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та слідчих цього слідчого відділу ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 .

Одночасно, 23.01.2014 для здійснення повноважень прокурора у кримінальних провадженнях № 0000308 та № 0000309 визначено групи прокурів, до складу яких включено заступника прокурора міста Черкас Черкаської області ОСОБА_30 (старший групи прокурорів), а також старших прокурорів прокуратури ОСОБА_31 , ОСОБА_11 , ОСОБА_32 та прокурорів прокуратури ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 .

Після цього, 24 січня 2014 року о 01 год 20 хв старшим прокурором у провадженнях прийнято рішення про об`єднання матеріалів досудового розслідування № 0000308 та № 0000309 в одне провадження, із присвоєнням йому номеру 0000308.

У період приблизно з 21 год 00 хв 23 січня 2014 року до 01 год 00 хв 24 січня 2014 року, виконуючи злочинну вказівку начальника УМВС України в Черкаській області ОСОБА_36 (обвинувальний акт стосовно якого скеровано до суду), з метою реалізації засобів стримування та придушення мирних акцій протесту, невстановлені працівники батальйону патрульно-постової служби міліції, роти міліції особливого призначення «Беркут», а також спеціального батальйону судової міліції «Грифон» та інші невстановлені працівники підрозділів УМВС України в Черкаської області, почали рух з раніше займаних позицій у приміщенні Черкаської ОДА та, не маючи законних підстав для застосування фізичної сили та спеціальних засобів, визначених ст. ст. 12, 14 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року (в редакції станом на 22.01.2014), в порушення Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР від 27.02.1991 № 49, достовірно усвідомлюючи, що осіб, які вчиняли правопорушення і проникли раніше в приміщення Черкаської ОДА у ньому вже немає, явно виходячи за межі наданих їм при охороні громадського порядку прав і повноважень, без попередження про намір, застосували фізичну силу та наявні спеціальні засоби до осіб, які протиправних дій та будь-якої агресії не проявляли, опору працівникам міліції не чинили, при собі будь-яких засобів, якими можливо було б ушкодити працівників міліції або оточуючих не мали, активної участі до подій, які відбувалися у період із 18 до 19 год 23.01.2014 біля приміщення Черкаської ОДА відношення не мали, а знаходились на законних підставах поблизу цього приміщення та на суміжних вулицях.

Під час указаних подій невстановленими співробітниками міліції неподалік будівлі «Будинок Рад» у місті Черкаси на бульварі Шевченка, 185, у якій розташоване приміщення Черкаської обласної державної адміністрації, затримано понад 50 осіб, у тому числі ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які жодної участі у масових заворушеннях і захопленні та блокуванні роботи Черкаської обласної державної адміністрації не брали, а перебували неподалік, кожен з різних підстав, що не було заборонено у спосіб, передбачений законом.

Після цього, у період з 22 год 00 хв 23.01.2014 до 01 год 20 хв 24.01.2014, співробітниками відділу конвойної служби міліції УМВС України в Черкаській області, згідно з журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених, безпідставно затриманих ОСОБА_44 о 22 год 50 хв, ОСОБА_45 о 22 год 47 хв, ОСОБА_46 о 22 год 53 хв, ОСОБА_47 о 22 год 48 хв, ОСОБА_48 о 22 год 51 хв, ОСОБА_49 о 00 год 01 хв, ОСОБА_50 о 01 год 05 хв було примусово доставлено до приміщення Соснівського РВ в місті Черкаси за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, вул. Пастерівська, 104.

Уранці 24 січня 2014 року невстановлені службові особи з керівництва правоохоронних органів Черкаської області, зокрема прокуратури Черкаської області та УМВС України в Черкаській області, з метою виконання розробленого невстановленими вищими посадовими особами держави плану перешкоджання проведенню заходів протесту та їх припинення шляхом залякування їхніх учасників та інших осіб і спонукання відмовитись від подальшої участі в них прийняли завідомо незаконне рішення про притягнення затриманих осіб до кримінальної відповідальності та обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незважаючи на те, що розслідування у кримінальному провадженні № 0000308 фактично ще не проводилось, обставини події, яка відбулась, як і осіб причетних до будь-яких правопорушень, не встановлено.

Ураховуючи пояснення переважної більшості осіб, затриманих у ніч на 24 січня 2014 року неподалік будівлі «Будинок Рад» у місті Черкаси, про те, що вони не причетні до масових заворушень, захоплення і блокування приміщення Черкаської обласної державної адміністрації, а також відсутність визначених ст. 84 КПК України доказів про вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294 та ч. 2 ст. 341 КК України, прийняте керівництвом правоохоронних органів Черкаської області рішення фактично зводилось до притягнення до кримінальної відповідальності завідомо невинних осіб та завідомо незаконного тримання їх під вартою.

Для реалізації цього умислу службовими особами вказаних правоохоронних органів було розроблено відповідний план дій, який полягав у тому, що матеріали кримінального провадження № 0000308 мали бути розділені на декілька епізодів та направлені у заздалегідь визначені районні відділи УМВС України в Черкаській області. Потім передбачалось надати вказівки керівникам відповідних прокуратур та слідчих підрозділів міліції організувати та забезпечити притягнення до кримінальної відповідальності осіб, затриманих у порядку ст. 208 КПК України, та спрямування до суду клопотань про обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Одночасно головам місцевих судів мало надійти доручення забезпечити розгляд указаних клопотань та прийняття рішень про обрання затриманим особам запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Після досягнення цієї мети, а саме повідомлення про підозру особам, затриманим неподалік будівлі «Будинок Рад» у місті Черкаси, та обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, раніше виділені епізоди мали знову об`єднатися у кримінальну провадження 0000308.

Такий план дій мав забезпечити, зокрема: 1) оперативність виконання прийнятого завідомо незаконного рішення про притягнення до кримінальної відповідальності осіб, затриманих у ніч на 24 січня 2014 року неподалік будівлі «Будинок Рад» у місті Черкаси, та обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на загальну кількість затриманих осіб та вимоги ст. 278 КПК України щодо необхідності повідомлення про підозру затриманій особі не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання та щодо негайного звільнення у разі невручення їй повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання такої особи; 2) досягнення визначеної цілі шляхом використання як виконавців протиправних процесуальних рішень слідчих органів внутрішніх справ та прокурорів районних прокуратур, у переважній більшості не обізнаних із фактичними обставинами та можливостями введення їх в оману з цього приводу; 3) приховування слідів своєї злочинної діяльності.

Так, на виконання протиправної вказівки службових осіб із числа керівництва УМВС та прокуратури Черкаській області, повне коло яких встановлюється досудовим розслідуванням, 24 січня 2014 у період часу з 02 год 10 хв до 06 год 40 хв, незважаючи на відсутність доказів та будь-яких фактичних даних причетності затриманих до вчинення кримінальних правопорушень, відсутність рапортів про їх фактичне затримання, які б містили відомості про дату, час, місце та причину їх фактичного затримання, що передбачено додатком № 7 до Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженого наказом МВС від 28.07.2014 № 404, а також те, що за результатами особистих обшуків у зазначених затриманих будь-яких речей, які вказували на їх причетність до масових заворушень, у тому числі і заборонених, як і слідів на його тілі чи одязі, виявлено не було, складено протоколи затримань відносно ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 у порядку ст. 208 КПК України, без зазначення у них правових підстав для вчинення затримання, як нібито підозрюваних осіб у кримінальному провадженні № 0000308, досудове розслідування у якому здійснюється за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, без відображення у ньому місця, дати і точного часу затримання зазначених осіб відповідно до положень ст. 209 КПК України, що не давало змоги встановити фактичні обставини їх затримання.

В подальшому, в першій половині дня 24 січня 2014 року, невстановлена службова особа з керівництва УМВС України в Черкаській області на виконання розробленого плану злочинних дій щодо перешкоджання проведенню подальших зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій громадян в місті Черкаси, що відбувалися 23 січня 2014 року, та їх припинення шляхом залякування їхніх учасників та інших осіб і спонукання відмовитись від участі в них надала начальнику СВ Золотоніського МВ ОСОБА_10 усну вказівку, що мала характер явно злочинного наказу, організувати та забезпечити, в частині можливого виконання дій і прийняття рішень за належними їй як керівнику органу досудового розслідування повноваженнями, якнайшвидше притягнення до кримінальної відповідальності і обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою затриманим уночі неподалік будівлі «Будинок Рад» у місті Черкаси ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 та ОСОБА_57 , які протягом дня будуть доставлені до Золотоніського МВ, як підозрюваним у кримінальному провадженні, матеріали якого для організації досудового розслідування, начебто, будуть спрямовані до правоохоронних органів міста Золотоноша, зокрема Золотоніської міжрайонної прокуратури та Золотоніського МВ. Стосовно затриманих жінок та неповнолітніх осіб допускалось обрання запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту.

Орієнтовно в той же час, усна вказівка аналогічного характеру була надана невстановленими службовими особами прокуратури Черкаської області керівникам територіальних прокуратур, у тому числі Золотоніської міжрайонної прокуратури, яка полягала у необхідності організації і забезпечення якнайшвидшого погодження письмових повідомлень про підозру затриманим в місті Черкасах особам та клопотань про обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також підтриманні цих клопотань під час розгляду слідчим суддею, тобто в своїй частині можливого виконання дій і прийняття рішень за належними їм як керівникам органу процесуального керівництва досудовим розслідуванням повноваженнями.

Так, із метою реалізації вищевикладеного плану спільних та узгоджених дій, постановою заступника прокурора міста Черкас ОСОБА_30 від 24.01.2014 із кримінального провадження № 0000308 були виділені матеріали досудового розслідування щодо кожного затриманого в окреме кримінальне провадження за підозрою y вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України, ОСОБА_58 , ОСОБА_51 , ОСОБА_45 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_52 та ОСОБА_46 , та об`єднання їх в одне кримінальне провадження за № 0000336.

Того ж дня, 24.01.2014 виконувачем обов`язків прокурора Черкаської області ОСОБА_59 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000336 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 294 КК України, безпідставно доручено СВ Золотоніського МВ.

Усвідомлюючи явно злочинний характер такої усної вказівки керівництва УМВС України в Черкаській області, ОСОБА_10 , як керівник органу досудового розслідування та службова особа, на яку відповідно до вимог ст. 39 КПК України покладено обов`язок організації досудового розслідування кримінальних проваджень, вжиття заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчими, тобто, забезпечення дотримання стану законності під час досудового розслідування, охорону прав та інтересів осіб при здійсненні кримінального провадження, мала б запобігти незаконному притягненню ОСОБА_58 , ОСОБА_51 , ОСОБА_45 , ОСОБА_52 та ОСОБА_46 до кримінальної відповідальності, організувати досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо них згідно з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства, а саме належну перевірку визначеними ним у подальшому слідчими доводів затриманих осіб, які категорично заперечували свою причетність до злочинів, за підозрою у вчиненні яких вони були затримані, та прийняття з урахуванням здобутих у встановленому законом порядку тими ж слідчими доказів відповідного процесуального рішення.

Однак, ОСОБА_10 , діючи умисно з кар`єристських мотивів, маючи на меті догодити керівництву УМВС в Черкаській області та забезпечити подальше своє перебування на займаній посаді, усвідомлюючи, що жодних доказів про причетність ОСОБА_44 , ОСОБА_51 , ОСОБА_45 , ОСОБА_52 та ОСОБА_46 до масових заворушень та захоплення і блокування приміщення Черкаської ОДА немає, оскільки розслідування цих подій у кримінальному провадженні № 0000308 фактично не здійснювалось, за відсутності виділених матеріалів стосовно указаних осіб вирішила виконати одержаний нею явно злочинний наказ, організувати та забезпечити, в частині можливого виконання дій і прийняття рішень за належними їй як керівнику органу досудового розслідування повноваження, притягнення цих осіб до кримінальної відповідальності з обранням їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому ОСОБА_10 розуміла, що метою цих злочинних дій є перешкоджання проведенню подальших заходів протесту в місті Черкаси та їх припинення шляхом залякування їхніх учасників та інших осіб і спонукання відмовитись від участі в них, і свій злочинний умисел вирішила реалізувати, використовуючи свої службові та процесуальні повноваження, шляхом здійснення протиправного впливу на підлеглих їй слідчих, організації їх дій, при цьому узгоджуючи свої дії з керівництвом Золотоніської міжрайонної прокуратури, а також послідовності здійснення процесуальних повноважень, як керівники слідчого підрозділу і органу прокуратури в частині можливого виконання дій і прийняття рішень за належними повноваженнями відповідно.

Діючи протиправно, на виконання злочинного наказу, ОСОБА_10 24 січня 2014 року о 17 год 28 хв, тобто негайно після направлення згідно з ЄРДР кримінального провадження № 0000336 за підслідністю до СВ Золотоніського МВ доручила проведення досудового розслідування у ньому слідчій групі у складі заступника начальника слідчого відділення ОСОБА_7 , якого визначено старшим слідчим слідчої групи, а також старшого слідчого вказаного слідчого відділення ОСОБА_60 , слідчих цього слідчого відділення ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , після чого з використанням власного ключа доступу внесла відомості про це до ЄРДР. Надалі, на виконання злочинного наказу, ОСОБА_10 викликала указаних слідчих на нараду до власного службового кабінету, розташованого у приміщенні Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Січова, 3, та по їх прибуттю повідомила, що прокуратурою Черкаської області слідчому відділенню Золотоніського МВ доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000336 щодо ОСОБА_64 , ОСОБА_51 , ОСОБА_45 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_52 та ОСОБА_46 , яких уночі затримано за підозрою у вчиненні масових заворушень і захопленні та блокуванні приміщення Черкаської ОДА.

Після отримання інформації про доручення розслідування кримінального провадження № 0000336 СВ Золотоніського МВ Золотоніський міжрайонний прокурор ОСОБА_65 доручив прокурорам цієї прокуратури ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , забезпечити виконання отриманих вказівок від невстановлених посадових осіб прокуратури Черкаської області та особисто вчинити усі необхідні процесуальні дії у цьому провадженні, користуючись повноваженнями процесуального керівника, що ним було доведено і до відома начальника СВ Золотоніського МВ ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_68 як Золотоніським міжрайонним прокурором створено групу прокурорів у провадженні у складі старшого групи ОСОБА_69 , та прокурорів групи ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , про що о 17 год 32 хв 24 січня 2014 року вніс відповідні відомості до ЄРДР.

Водночас в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час, але не пізніше 15 год 04 хв 24.01.2014 ОСОБА_10 отримала у своє розпорядження заздалегідь розроблений невстановленою особою проєкт (шаблон) повідомлення про підозру щодо затриманих осіб, як учасників масових заворушень у місті Черкаси 23 січня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294 та ч.2 ст 341 КК України, в електронному вигляді, який в подальшому, безпосередньо здійснюючи реалізацію злочинного умислу з організації притягнення завідомо невинних осіб до кримінальної відповідальності та узгодження своїх злочинних дій з процесуальними керівниками, ще до вирішення питання про зміну підслідності та визначення СВ Золотоніського МВ як органу досудового розслідування, 24.01.2014 о 15 год 04 хв з власної електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_8 скерувала на електронну скриньку Золотоніської міжрайонної прокуратури

У вечірній час, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_10 , використовуючи службові повноваження керівника органу досудового розслідування всупереч інтересам служби, зловживаючи ними, на указаній вище нараді за участі заступника начальника слідчого відділення ОСОБА_7 , якого визначено старшим слідчим слідчої групи, слідчих цього слідчого відділення ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_72 та ОСОБА_73 наказала їм як слідчим, яким нею ж доручено проведення досудового розслідування у вказаному провадженні, терміново скласти письмові повідомлення про підозру затриманим особам у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294 та ч.2 ст. 341 КК України, згідно проєкту (шаблону), який ОСОБА_10 , в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб отримала у розпорядження в електронному вигляді, а саме внести до нього лише анкетні відомості щодо затриманих осіб, без зміни фактичних даних щодо події правопорушення та конкретизації дій кожного затриманого, оскільки така інформація у розпорядженні органу досудового розслідування була відсутня, зокрема кожному слідчому одній затриманій особі, що заздалегідь було враховано ОСОБА_10 при їх призначенні для прийняття рішень у максимально стислі терміни, та погодити їх у прокурорів Золотоніської міжрайонної прокуратури, а у подальшому підготувати клопотання про обрання затриманим особам запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які теж погодити у вказаних процесуальних керівників у кримінальному провадженні, з подальшим підтриманням у судових засіданнях ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу і виконання незаконного наказу щодо притягнення завідомо невинних осіб до кримінальної відповідальності підлеглими, ОСОБА_10 запевнивши у наявності доказів учинення злочинів затриманими особами, надала копії окремих матеріалів кримінального провадження № 0000308, які не містили жодних доказів їх причетності до будь-яких злочинів, вказували лиш на саму подію правопорушення, не були зареєстровані у вхідній документації, як матеріалами кримінального провадження № 0000336, або будь-якого іншого провадження, не мали жодних супроводжуючих документів та було невідоме джерело їх походження, як не встановлені і обставини їх отримання нею та повідомила інформацію отриману від невстановлених службових осіб із числа керівництва УМВС України в Черкаській області, що докази причетності указаних вище осіб до події злочину будуть наявні в розпорядженні слідчих Соснівського РВ у кримінальному провадженні № 0000308 і будуть надані останніми пізніше, що не відповідало дійсності, наполягала на негайному виконанні цих дій з метою виконання явно злочинної вказівки службових осіб із числа керівництва УМВС України в Черкаській області щодо необхідності якнайшвидшого повідомлення затриманим про підозру та обрання запобіжних заходів.

ОСОБА_10 розуміла, що, даючи злочинну за своїм характером вказівку своїм підлеглим ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_72 та ОСОБА_74 , запевняючи у наявності доказів про причетність ОСОБА_44 , ОСОБА_51 , ОСОБА_45 , ОСОБА_52 та ОСОБА_46 до вчинення злочинних дій 23 січня 2014 року на площі Соборній у місті Черкаси, вона протиправно впливаючи на них з метою добитися прийняття незаконних рішень, організовує виконання вказівки службових осіб із числа керівництва УМВС у Черкаській області, повне коло яких установлюється досудовим розслідуванням, складання та підписання ними документів із завідомо неправдивими даними, а саме повідомлень про підозру затриманим особам та клопотань до слідчого судді про обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись єдиним кар`єристським мотивом, з метою догодити керівництву УМВС в Черкаській області, щоб забезпечити подальше своє перебування на займаній посаді, яке б відбулось у разі успішного виконання злочинного завдання на ґрунті сформованого вищим керівництвом враження про неї як сумлінного, надійного керівника та прихильника існуючої на той час влади.

Ураховуючи службові повноваження ОСОБА_10 , як керівника органу досудового розслідування, частина слідчих Золотоніського МВ, не маючи підстав не довіряти останній, помилково вважаючи під її впливом та тиском, що у кримінальному провадженні № 0000336 справді наявні докази, достатні для притягнення до кримінальної відповідальності затриманих осіб, вимушені були погодитись скласти та підписати повідомлення про підозру вказаним особам, а також клопотання до слідчого судді про обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, інша ж частина слідчих, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , усвідомлюючи злочинний умисел ОСОБА_10 , в обсязі необхідності притягнення до кримінальної відповідальності завідомо невинних осіб, та відсутність будь-яких доказів причетності ОСОБА_44 , ОСОБА_51 , ОСОБА_45 , ОСОБА_52 та ОСОБА_46 до злочинів, діючи на виконання злочинної вказівки, усвідомлюючи злочинність і безпідставність своїх дій і рішень, бажаючи настання їх наслідків у вигляді притягнення завідомо невинних осіб до кримінальної відповідальності, будучи працівниками правоохоронного органу, вирішили прийняти указані незаконні та безпідставні рішення з власної волі. За вказаних обставин, ОСОБА_7 фактично вступив у злочинну змову із ОСОБА_10 та погодився виконати вищевказані дії стосовно затриманого ОСОБА_75 .

У подальшому заступник начальника СВ Золотоніського МВ УМВС ОСОБА_7 , діючи умисно, на виконання вказівки ОСОБА_10 , за попередньою змовою групою осіб, достовірно знаючи, що згідно протоколу затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 24 січня 2014 року ОСОБА_45 затримано того ж дня о 02 годині 15 хвилин у приміщенні Соснівського РВ УМВС із порушенням вимог статей 208, 209 КПК України, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази його причетності до вчинення протиправних дій, що відбувалися поряд із приміщенням Черкаської ОДА у ніч із 23 на 24 січня 2014 року, прийняв рішення про притягнення завідомо невинного ОСОБА_45 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, у період із приблизно з 18 год 00 хв до 20 год 03 хв 24 січня 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті в приміщенні Золотоніського МВ УМВС, розташованому за адресою: Черкаська область, місто Золотоноша, вул. Січова, 3, діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб, всупереч інтересам служби, в інших особистих інтересах, на виконання вказівки ОСОБА_10 , бажаючи догодити керівництву і забезпечити тим самим своє подальше перебування на займаній посаді, із метою перешкоджання проведенню заходів протесту громадян та їх припинення шляхом залякування їхніх учасників, інших осіб і спонукання відмовитись від участі в них, без проведення належного досудового розслідування задля виконання завдань, передбачених ст. 2 КПК України, ігноруючи вимоги ст. 9 КПК України щодо обов`язку слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України, згідно з якою повідомлення про підозру здійснюється у випадках затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, маючи в розпорядженні при прийнятті процесуального рішення стосовно ОСОБА_45 лише витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000336 від 24 січня 2014 року за ч. 1 ст. 294 Кримінального кодексу України, протокол затримання ОСОБА_45 від 24.01.2014 у порядку ст. 208 КПК України у кримінальному провадженні № 0000308, у якому не відображено відомості про місце, дату, точний час та причину його фактичного затримання, правові підстави для вчинення його затримання, а за результатами особистого обшуку ОСОБА_45 будь-яких слідів на його тілі чи одязі не виявлено, як і не виявлено та не вилучено речей, які вказували слідчому про його причетність до вчинення масових заворушень, постанову про створення слідчої групи в межах кримінального провадження № 0000336, копії окремих матеріалів кримінального провадження № 0000308, а саме: рапорту оперативного чергового Соснівського РВ УМВС у м. Черкаси, рапорту старшого слідчого СВ Соснівського РВ УМВС у м. Черкаси ОСОБА_14 про виявлення в ході досудового розслідування звернення до 3-ї міської лікарні м. Черкаси за наданням медичної допомоги працівників міліції ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , які отримали тілесні ушкодження 23.01.2014 у ході силового протистояння в приміщенні Черкаської ОДА, первинних медичних документів щодо отримання тілесних ушкоджень працівниками міліції ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , нечитабельні копії рапортів працівників міліції ОСОБА_80 , ОСОБА_92 , ОСОБА_79 , ОСОБА_78 , ОСОБА_83 у яких йшла мова про отримання ними тілесних ушкоджень під час несення служби з охорони громадського порядку 23.01.2014 біля Черкаської ОДА від невстановлених осіб, довідки форми і щодо ОСОБА_45 , тобто матеріали, які не містили жодних доказів причетності ОСОБА_45 до вчинення злочинів, а фактично лише підтверджували саму подію кримінального правопорушення, що мала місце в ніч із 23 на 24 січня 2014 року поряд із будівлею Черкаської ОДА, володіючи інформацією про те, що у кримінальному провадженні № 0000336 від 24 січня 2014 року, в якому ним, як слідчим, приймається процесуальне рішення про притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, досудове розслідування здійснюється виключно за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 Кримінального кодексу України, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що матеріали досудового розслідування не містять доказів для повідомлення особі про підозру, використовуючи при цьому розроблений невстановленою досудовим розслідуванням особою та наданий ОСОБА_10 шаблон повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 294 та частиною 2 статті 341 Кримінального кодексу України, який містив загальні формулювання подій, що відбувались у вечірній час 23.01.2014 біля приміщення Черкаської ОДА, та не відображав індивідуалізованих по відношенню до підозрюваного фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюються, у тому числі щодо зазначення часу, місця та способу його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру, ОСОБА_7 вніс до даного повідомлення про підозру виключно анкетні відомості затриманого у порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України ОСОБА_45 , склавши тим самим у кримінальному провадженні № 0000336 від 24.01.2014 письмове повідомлення ОСОБА_55 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 294 та частиною 2 статті 341 Кримінального кодексу України, незважаючи на те, що у кримінальному провадженні № 0000336 досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 341 КК України, на момент прийняття ним даного процесуального рішення не здійснювалось і відповідні відомості до ЄРДР у порядку ст. 214 КПК України не вносились.

Крім того, володіючи інформацією про те, що у кримінальному проваджені № 0000336 відсутні докази для повідомлення ОСОБА_55 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, слідчий ОСОБА_7 вніс до повідомлення про підозру ОСОБА_55 відомості наступного змісту: «... Вищевикладені факти також підтверджуються доказами отриманими в ході огляду місця події прилеглої територій до Черкаської обласної державної адміністрації розміщеної за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 185, зовнішньої та внутрішньої частини будівлі, показами свідків, відеозаписами, іншими матеріалами кримінального провадження.»

Тим самим, у спосіб внесення до офіційного документу (повідомлення про підозру ОСОБА_55 ) відомостей про проведення слідчим СВ Золотоніського МВ УМВС у кримінальному провадженні № 0000336 від 24.01.2014 досудового розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 341 КК України, а також про наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_55 , наявність доказів, якими підтверджується причетність ОСОБА_45 до інкримінованих йому злочинів, що не відповідали дійсності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, заступник начальника Золотоніського МВ УМВС ОСОБА_7 вчинив іншу фальсифікацію, та у подальшому, у вечірній час 24.01.2014 у період із 17 год 00 хв до 20 год 00 хв підписав складене ним завідомо неправдиве повідомлення про підозру ОСОБА_55 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст 341 КК України, і особисто надав це повідомлення на погодження прибувшому до Золотоніського МВ УМВС прокурору Золотоніської міжрайонної прокуратури ОСОБА_67 , який у свою чергу його погодив.

Після цього, о 20 год 03 хв 24 січня 2014 року, перебуваючи в приміщенні Золотоніського МВ УМВС за адресою: Черкаська область, місто Золотоноша, вул. Січова, 3, заступник начальника СВ Золотоніського МВ УМВС ОСОБА_7 , доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на притягнення завідомо невинного ОСОБА_45 до кримінальної відповідальності та бажаючи настання відповідних правових наслідків, використовуючи повноваження, передбачені ч. 1 ст. 278 КПК України, особисто вручив ОСОБА_55 завідомо неправдиве письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294 та ч. 2 ст. 341 КК України, тобто відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України притягнув його, як завідомо невинного, до кримінальної відповідальності, поєднане з іншою фальсифікацію.

Отже, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК України, а саме у притягненні завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, що поєднане з іншою фальсифікацією, за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, заступник начальника СВ Золотоніського МВ УМВС ОСОБА_7 , за вказаних вище обставин, за попередньою змовою групою осіб та в інших особистих інтересах, притягнувши завідомо невинного ОСОБА_45 до кримінальної відповідальності створив тим самим передумови для подальшого вчинення дій, направлених на незаконне тримання особи під вартою, що спричинило тяжкі наслідки.

Так, у вечірній час 24 січня 2014 року, у період між 20 год 35 хв до 21 год 15 хв, перебуваючи у своєму службовому кабінеті в приміщенні Золотоніського MB УМВС, розташованому за адресою: Черкаська область, місто Золотоноша, вул. Січова, 3, ОСОБА_7 , виконуючи повноваження слідчого у кримінальному провадженні № 0000336 від 24.01.2014 провів слідчу дію - допит ОСОБА_45 у якості підозрюваного, під час якого останній повідомив ОСОБА_7 про свою непричетність до подій, що мали місце у вечірній час із 23 на 24 січня 2014 року, поряд із приміщенням Черкаської ОДА та своє перебування у вказаний період із товаришем поряд із кафе «Ярославна», розташованого на вулиці Байди Вишневецького 3.

Разом із цим, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно та всупереч інтересам служби, в інших особистих інтересах, бажаючи догодити керівництву і забезпечити тим самим своє подальше перебування на займаній посаді, на виконання вказівки ОСОБА_10 про необхідність за будь-яких умов вирішити питання про обрання доставленим затриманим особам, відносно яких прийняті рішення про повідомлення їм про підозру, запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, що мало на меті перешкоджання проведенню надалі зборів, мітингів, походів і демонстрацій громадян та їх припинення шляхом залякування, як їхніх учасників, так і інших осіб, спонукаючи відмовитись від участі в них, володіючи інформацією про непричетність ОСОБА_45 до вчинення масових заворушень, без проведення належного досудового розслідування, направленого на виконання завдань, передбачених ст. 2 КПК України, у порушення вимог частини 2 статті 177 КПК України, згідно якої слідчий не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України, достовірно знаючи, що правових підстав для застосування у кримінальному провадженні № 0000336 виняткового заходу запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_45 немає, оскільки його затримано всупереч вимог ч. 1 ст. 208 КПК України та притягнено до кримінальної відповідальності у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, за відсутності доказів вчинення кримінальних правопорушень, як завідомо невинну особу, а також за відсутності доказів, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, склав у кримінальному провадженні № 0000336 від 24.01.2014, особисто підписав і надав на погодження прокурору Золотоніської міжрайонної прокуратури Черкаської області ОСОБА_67 клопотання про застосування стосовно ОСОБА_45 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Надалі, перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні слідчого відділення Золотоніського МВ УМВС заступник начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_7 , користуючись повноваженнями слідчого, продовжуючи доведення злочинного умислу в частині належних йому, як слідчому повноважень, що передбачають можливість ініціювання і внесення до суду клопотань про запобіжні заходи у кримінальному провадженні, сформував додатки до письмового клопотання про обрання ОСОБА_55 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, долучивши до нього витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000336 від 24 січня 2014 року, копію рапорту оперативного чергового Соснівського РВ УМВС у м. Черкаси про реєстрацію події правопорушення від 23 січня 2014 року, копію рапорту старшого слідчого СВ Соснівського РВ УМВС ОСОБА_14 про виявлення звернення від 23 січня 2014 року до 3-ьої міської лікарні м. Черкаси про отримання працівниками міліції тілесних ушкоджень та їх доставку в лікарню, копії первинних медичних документів щодо отримання тілесних ушкоджень працівниками міліції ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_89 , ОСОБА_93 , ОСОБА_88 , ОСОБА_94 , частково нечитабельні копії рапортів працівників міліції ОСОБА_80 , ОСОБА_95 , ОСОБА_79 , ОСОБА_78 , ОСОБА_83 , у яких йшла мова про отримання ними тілесних ушкоджень під час несення служби з охорони громадського порядку 23.01.2014 біля Черкаської ОДА від невстановлених осіб, копію протоколу затримання ОСОБА_45 від 24 січня 2014 року, в якому не відображено відомості про місце, дату, точний час та причину його фактичного затримання, правові підстави для вчинення його затримання, а за результатами особистого обшуку ОСОБА_45 будь-яких слідів на його тілі чи одязі не виявлено, як і не виявлено та не вилучено речей, які вказували слідчому про його причетність до вчинення масових заворушень, копію довідки форми № 1 щодо ОСОБА_45 , копію повідомлення про підозру ОСОБА_55 від 24 січня 2014 року, копію протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_45 від 24 січня 2014 року, під час якого допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_96 повідомив слідчому ОСОБА_7 про свою непричетність до подій, що мали місце у вечірній час із 23 на 24 січня 2014 року, поряд із приміщенням Черкаської ОДА та своє перебування у вказаний період разом із товаришем поряд із кафе «Ярославна», розташованого на вулиці Байди Вишневецького, копію постанови про призначення групи прокурорів від 24 січня 2014 року, копію постанови про призначення групи слідчих від 24 січня 2014 року.

При цьому заступник начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_7 достовірно знав та усвідомлював той факт, що жоден із долучених до клопотання документів не свідчить про причетність ОСОБА_45 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а вказує лиш на саму подію правопорушення, жодним чином не обґрунтовує пред`явлену йому підозру та не містить жодних відомостей про наявність ризиків, передбачених частинами 1 та 2 статті 177 КПК України.

Після погодження вищевказаного клопотання прокурором Золотоніської міжрайонної прокуратури Черкаської області ОСОБА_97 , формування до нього додатків у вигляді окремих документів кримінального провадження у кількості 31 арк., о 23 год 40 хв 24.01.2014 у приміщенні Золотоніського MB УМВС, розташованому за адресою: Черкаська область, місто Золотоноша, вул. Січова, 3, заступник начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_7 вручив це клопотання затриманому ОСОБА_55

25 січня 2014 року, після 09 год 00 хв, клопотання заступник начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_7 про застосування ОСОБА_55 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надійшло на розгляд слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_98 . За результатами судового засідання, яке відбулося того ж дня у період із 19 год 30 хв до 20 год 43 хв, в якому заступник начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_99 підтримав внесене клопотання про застосування відносно затриманого ОСОБА_45 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створивши тим самим процесуальні передумови для обрання слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_55 такого запобіжного заходу, ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_100 від 25.01.2014 клопотання заступника начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_7 , погоджене прокурором Золотоніської міжрайонної прокуратури ОСОБА_97 , про застосування ОСОБА_55 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено, останньому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів. На підставі вищевказаної ухвали ОСОБА_96 був поміщений до ізолятору тимчасового тримання, де перебував із 25.01.2014 до 04.02.2014, до моменту скасування даного рішення Апеляційним судом Черкаської області.

У результаті дій заступника начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_7 , які полягали у складенні та підписанні ним, як слідчим органу досудового розслідування, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_55 , внесення погодженого клопотання до суду для розгляду його по суті, підтримання його у судовому засіданні, було створено всі процесуальні передумови для подальшого винесення слідчим суддею Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_101 25.01.2014 ухвали про його задоволення та обрання ОСОБА_55 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у результаті чого останній у період із 25.01.2014 по 04.02.2014 був позбавлений свободи та незаконно утримувався під вартою в ізоляторі тимчасового тримання, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді незаконного обмеження прав на свободу та особисту недоторканність ОСОБА_45 , гарантованих статтею 29 Конституції України, а також підриву авторитету правоохоронних та судових органів, що викликало обурення та занепокоєння усіх верств населення України та негативну реакцію суспільства на їх діяльність.

Надалі за результатами досудового розслідування кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_45 , якого 24.01.2014 було незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 294, частиною 2 статті 341 Кримінального кодексу України, та який у період із 25.01.2014 до 04.02.2014 перебував під вартою, 24.03.2017 було закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України - за відсутністю в його діяннях складу цих кримінальних правопорушень.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, заступник начальника СВ Золотоніського МВ УМВС ОСОБА_7 , за вказаних вище обставин, за попередньою змовою групою осіб та в інших особистих інтересах, вчинив дії по завідомо незаконному триманню під вартою ОСОБА_51 , що спричинило тяжкі наслідки, які полягали у наступному.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час 24 січня 2014 року у приміщенні Золотоніського MB УМВС розташованого за адресою: Черкаська область, місто Золотоноша, вул. Січова, 3, перебуваючи на нараді у начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_10 , яка використовуючи службові повноваження керівника органу досудового розслідування всупереч інтересам служби, зловживаючи ними, на указаній вище нараді за участі заступника начальника слідчого відділення ОСОБА_7 , та решти слідчих наказала їм як слідчим, яким нею ж доручено проведення досудового розслідування у вказаному провадженні, терміново скласти письмові повідомлення про підозру затриманим особам у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294 та ч. 2 ст. 341 КК України, згідно проекту (шаблону), який ОСОБА_10 , в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб отримала у своє розпорядження в електронному вигляді, а саме внести до нього лише анкетні відомості щодо затриманих осіб, без зміни фактичних даних щодо події правопорушення та конкретизації дій кожного затриманого, оскільки така інформація у розпорядженні органу досудового розслідування була відсутня, зокрема кожному слідчому одній затриманій особі, що заздалегідь було враховано ОСОБА_10 при їх призначенні для прийняття рішень у максимально стислі терміни, та погодити їх у прокурорів Золотоніської міжрайонної прокуратури, а у подальшому підготувати клопотання про обрання затриманим особам запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які теж погодити у вказаних процесуальних керівників у кримінальному провадженні, з подальшим підтриманням у судових засіданнях ОСОБА_7 .

У результаті, 24 січня 2014 року, у період між 20 год 00 до 23 год 54 хв, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося за можливе, слідчий СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_8 , що діяв умисно, на виконання вказівки ОСОБА_10 та всупереч інтересам служби, в інших особистих інтересах, а саме бажаючи догодити своєму безпосередньому керівництву і забезпечити тим самим своє подальше перебування на займаній посаді, достовірно знав, що правових підстав для застосування у кримінальному провадженні № 0000336 виняткового заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_51 немає, оскільки його затримано всупереч вимог ч. 1 ст. 208 КПК України та притягнено до кримінальної відповідальності у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, як завідомо невинну особу, за відсутності належних, достатніх і достовірних доказів обґрунтованості підозри, а також за відсутності підстав та ризиків, передбачених ч.ч.1, 2 ст.177 КПК України, склав у кримінальному провадженні № 0000336 від 24.01.2014, особисто підписав і погодив у прокурора Золотоніської міжрайонної прокуратури Черкаської області ОСОБА_71 клопотання про застосування стосовно ОСОБА_51 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після погодження вищевказаного клопотання прокурором Золотоніської міжрайонної прокуратури Черкаської області ОСОБА_97 , формування до нього додатків у вигляді окремих документів кримінального провадження у кількості 35 аркушів, о 23 год 34 хв 24.01.2014 у приміщенні Золотоніського MB УМВС, розташованому за адресою: Черкаська область, місто Золотоноша, вул. Січова, 3, слідчий ОСОБА_8 вручив це клопотання затриманому ОСОБА_54 та його захиснику ОСОБА_102

25 січня 2014 року, після 09 год 00 хв, клопотання слідчого СВ Золотоніського МВ УМВ ОСОБА_8 про застосування ОСОБА_54 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надійшло на розгляд слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_100

25.01.2014, у період із 22 год 15 хв до 23 год 00 хв, заступник начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_7 , на виконання вказівки ОСОБА_10 , приймаючи участь у судовому засіданні з розгляду слідчим суддею Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_101 клопотання слідчого СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_8 , погодженого прокурором Золотоніської міжрайонної прокуратури Черкаської області ОСОБА_97 , маючи у розпорядженні письмове клопотання слідчого ОСОБА_8 про застосування ОСОБА_54 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, яким воно обґрунтоване, розуміючи те, що слідчий ОСОБА_8 аналогічно діяв на виконання вказівки ОСОБА_10 , про необхідність за будь-яких умов обирати затриманим особам виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжуючи доведення злочинного умислу на завідомо незаконне тримання під вартою ОСОБА_51 до кінця, усвідомлюючи, що долучені в обґрунтування клопотання слідчого ОСОБА_8 матеріали кримінального провадження, а саме: витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000336 від 24 січня 2014 року, копія рапорту оперативного чергового Соснівського РВ УМВС у м. Черкаси про реєстрацію події правопорушення від 23 січня 2014 року, копія рапорту старшого слідчого СВ Соснівського РВ УМВС ОСОБА_14 про виявлення звернення від 23 січня 2014 року до 3-ьої міської лікарні м. Черкаси про отримання працівниками міліції тілесних ушкоджень та їх доставку в лікарню, копії первинних медичних документів щодо отримання тілесних ушкоджень працівниками міліції ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_89 , ОСОБА_93 , ОСОБА_88 , ОСОБА_94 , частково нечитабельні копії рапортів працівників міліції ОСОБА_80 , ОСОБА_95 , ОСОБА_79 , ОСОБА_78 , ОСОБА_83 , у яких йшла мова про отримання ними тілесних ушкоджень під час несення служби з охорони громадського порядку 23.01.2014 біля Черкаської ОДА від невстановлених осіб, копія протоколу затримання ОСОБА_51 від 24 січня 2014 року без зазначення місця, дати і точного часу його фактичного затримання, у якому не наведені обставини, які вказують на його причетність до вчинення злочинів, копія довідки форми № 1 щодо ОСОБА_51 , копія повідомлення про підозру ОСОБА_54 від 24 січня 2014 року, копія протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_51 від 24 січня 2014 року, під час якого допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_103 повідомив слідчому ОСОБА_8 про свою непричетність до інкримінованих йому злочинів та фактичне перебування у момент масових заворушень, що відбувалися у вечірній час 23.01.2014 поряд із Черкаською ОДА, в іншій частині міста Черкаси, що можуть підтвердити свідки, які разом із ним перебували, копія постанови про призначення групи прокурорів від 24 січня 2014 року, копія постанови про призначення групи слідчих від 24 січня 2014 року, копія ордера захисника, копія постанови про залучення захисника, витяг з Єдиного реєстру адвокатів, не містять доказів обґрунтованості повідомленої ОСОБА_54 підозри та його причетності до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, а вказують лиш на саму подію правопорушення, та не містять жодних відомостей про наявність ризиків, передбачених частинами 1 та 2 статті 177 КПК України, розуміючи, що відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, слідчий не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом, усвідомлюючи протиправний характер дій, направлених на завідомо незаконне тримання ОСОБА_51 під вартою, та бажаючи настання таких правових наслідків, підтримав подане слідчим ОСОБА_8 клопотання про застосування затриманому ОСОБА_54 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створивши тим самим процесуальні передумови для обрання слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_54 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У результаті вищевказаних спільних узгоджених дій слідчого ОСОБА_8 , які полягали у складенні та підписанні клопотання про застосування завідомо незаконного тримання під вартою стосовно ОСОБА_51 , внесення погодженого клопотання до суду, підтримання у судовому засіданні 25.01.2014 клопотання слідчого ОСОБА_8 заступником начальника СВ Золотоніського МВ УМВС ОСОБА_104 , який достовірно знав про відсутність доказів причетності ОСОБА_51 до інкримінованих йому злочинів та необґрунтованість підозри, як і про відсутність доказів, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ч. ч. 1.2 ст. 177 КПК України, було створено всі процесуальні передумови для подальшого винесення слідчим суддею Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_101 25.01.2014 ухвали про обрання ОСОБА_54 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, на підставі якої останній був поміщений до ізолятору тимчасового тримання, де перебував у період із 25.01.2014 до 31.01.2014, до моменту скасування даного рішення Апеляційним судом Черкаської області. Як наслідок, у період із 25.01.2014 по 31.01.2014 ОСОБА_103 був протиправно позбавлений свободи та незаконно утримувався під вартою, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді незаконного обмеження прав на свободу та особисту недоторканність ОСОБА_51 , гарантованих статтею 29 Конституції України, а також підриву авторитету правоохоронних та судових органів, що викликало обурення та занепокоєння усіх верств населення України та негативну реакцію суспільства на їх діяльність.

Надалі за результатами досудового розслідування кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_51 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 294, частиною 2 статті 341 Кримінального кодексу України, який у період із 25.01.2014 до 31.01.2014 у зв`язку із притягненням його до кримінальної відповідальності, 24.03.2017 було закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України - за відсутністю в його діяннях складу цих кримінальних правопорушень.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, заступник начальника СВ Золотоніського МВ УМВС ОСОБА_7 , за вказаних вище обставин, за попередньою змовою групою осіб та в інших особистих інтересах, вчинив дії по завідомо незаконному триманню під вартою ОСОБА_44 , що спричинило тяжкі наслідки, які полягали у наступному.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час 24 січня 2014 року у приміщенні Золотоніського MB УМВС розташованого за адресою: Черкаська область, місто Золотоноша, вул. Січова, 3, перебуваючи на нараді у начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_10 , яка використовуючи службові повноваження керівника органу досудового розслідування всупереч інтересам служби, зловживаючи ними, на указаній вище нараді за участі заступника начальника слідчого відділення ОСОБА_7 , та решти слідчих наказала їм як слідчим, яким нею ж доручено проведення досудового розслідування у вказаному провадженні, терміново скласти письмові повідомлення про підозру затриманим особам у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294 та ч. 2 ст. 341 КК України, згідно проекту (шаблону), який ОСОБА_10 , в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб отримала у своє розпорядження в електронному вигляді, а саме внести до нього лише анкетні відомості щодо затриманих осіб, без зміни фактичних даних щодо події правопорушення та конкретизації дій кожного затриманого, оскільки така інформація у розпорядженні органу досудового розслідування була відсутня, зокрема кожному слідчому одній затриманій особі, що заздалегідь було враховано ОСОБА_10 при їх призначенні для прийняття рішень у максимально стислі терміни, та погодити їх у прокурорів Золотоніської міжрайонної прокуратури, а у подальшому підготувати клопотання про обрання затриманим особам запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які теж погодити у вказаних процесуальних керівників у кримінальному провадженні, з подальшим підтриманням у судових засіданнях ОСОБА_7 .

У результаті, 24 січня 2014 року, у період між 22 год 00 до 23 год 58 хв, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося за можливе, слідчий СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_9 , що діяв умисно, на виконання вказівки ОСОБА_10 та всупереч інтересам служби, в інших особистих інтересах, а саме бажаючи догодити своєму безпосередньому керівництву і забезпечити тим самим своє подальше перебування на займаній посаді, достовірно знав, що правових підстав для застосування у кримінальному провадженні № 0000336 виняткового заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_44 немає, оскільки його затримано всупереч вимог ч. 1 ст. 208 КПК України та притягнено до кримінальної відповідальності у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст 341 КК України, як завідомо невинну особу, за відсутності належних, достатніх і достовірних доказів обґрунтованості підозри, а також за відсутності підстав та ризиків, передбачених ч. 1,2 ст. 177 КПК України, склав у кримінальному провадженні № 0000336 від 24.01.2014, особисто підписав і погодив у прокурора Золотоніської міжрайонної прокуратури Черкаської області ОСОБА_71 клопотання про застосування стосовно ОСОБА_44 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після погодження вищевказаного клопотання прокурором Золотоніської міжрайонної прокуратури Черкаської області ОСОБА_97 , формування до нього додатків у вигляді окремих документів кримінального провадження у кількості 34 аркушів, о 23 год 59 хв 24.01.2014 у приміщенні Золотоніського MB УМВС, розташованому за адресою: Черкаська область, місто Золотоноша, вул. Січова, 3, слідчий ОСОБА_9 вручив це клопотання затриманому ОСОБА_53 та його захиснику ОСОБА_105

25 січня 2014 року, після 09 год 00 хв, клопотання слідчого СВ Золотоніського МВ УМВ ОСОБА_9 про застосування ОСОБА_53 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надійшло на розгляд слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_100

25.01.2014, у період із 20 год 52 хв до 22 год 08 хв, заступник начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_7 , на виконання вказівки ОСОБА_10 , приймаючи участь у судовому засіданні з розгляду слідчим суддею Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_101 клопотання слідчого СВ Золотоніського МВ УМВС ОСОБА_9 , погодженого прокурором Золотоніської міжрайонної прокуратури Черкаської області ОСОБА_97 , маючи у розпорядженні письмове клопотання слідчого ОСОБА_9 про застосування ОСОБА_53 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, яким воно обґрунтоване, розуміючи те, що слідчий ОСОБА_9 , діяв на виконання вказівки ОСОБА_10 , про необхідність за будь-яких умов обирати затриманим особам виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжуючи доведення злочинного умислу на завідомо незаконне тримання під вартою ОСОБА_44 до кінця, усвідомлюючи, що долучені в обґрунтування клопотання слідчого ОСОБА_9 матеріали кримінального провадження, а саме: витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000336 від 24 січня 2014 року, копія рапорту оперативного чергового Соснівського РВ УМВС у м. Черкаси про реєстрацію події правопорушення від 23 січня 2014 року, копія рапорту старшого слідчого СВ Соснівського РВ УМВС ОСОБА_14 про виявлення звернення від 23 січня 2014 року до 3-ьої міської лікарні м. Черкаси про отримання працівниками міліції тілесних ушкоджень та їх доставку в лікарню, копії первинних медичних документів щодо отримання тілесних ушкоджень працівниками міліції ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_89 , ОСОБА_93 , ОСОБА_88 , ОСОБА_94 , частково нечитабельні копії рапортів працівників міліції ОСОБА_80 , ОСОБА_82 , ОСОБА_79 , ОСОБА_78 , ОСОБА_83 , у яких йшла мова про отримання ними тілесних ушкоджень під час несення служби з охорони громадського порядку 23.01.2014 біля Черкаської ОДА від невстановлених осіб, копія протоколу затримання ОСОБА_44 від 24 січня 2014 року без зазначення місця, дати і точного часу його фактичного затримання, у якому не наведені обставини, які вказують на його причетність до вчинення злочинів, копія довідки форми № 1 щодо ОСОБА_44 , копія повідомлення про підозру ОСОБА_53 від 24 січня 2014 року, копія протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_44 від 24 січня 2014 року, під час якого допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_106 повідомив слідчому ОСОБА_9 про свою непричетність до інкримінованих йому злочинів, копія постанови про призначення групи прокурорів від 24 січня 2014 року, копія постанови про призначення групи слідчих від 24 січня 2014 року, копія ордера захисника, копія постанови про залучення захисника, витяг з Єдиного реєстру адвокатів, не містять доказів обґрунтованості повідомленої ОСОБА_53 підозри та його причетності до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, а вказують лиш на саму подію правопорушення, та не містять жодних відомостей про наявність ризиків, передбачених частинами 1 та 2 статті 177 КПК України, розуміючи, що відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, слідчий не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом, усвідомлюючи протиправний характер дій, направлених на завідомо незаконне тримання ОСОБА_44 під вартою, та бажаючи настання таких правових наслідків, підтримав подане слідчим ОСОБА_9 клопотання про застосування затриманому ОСОБА_53 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створивши тим самим процесуальні передумови для обрання слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_53 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У результаті вищевказаних спільних узгоджених дій слідчого ОСОБА_9 , які полягали у складенні та підписанні клопотання про застосування завідомо незаконного тримання під вартою стосовно ОСОБА_44 , внесення погодженого клопотання до суду, підтримання у судовому засіданні 25.01.2014 клопотання слідчого ОСОБА_9 заступником начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_104 , який достовірно знав про відсутність доказів причетності ОСОБА_44 до інкримінованих йому злочинів та необґрунтованість підозри, як і про відсутність доказів, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ч. ч. 1.2 ст. 177 КПК України, було створено всі процесуальні передумови для подальшого винесення слідчим суддею Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_101 25.01.2014 ухвали про обрання ОСОБА_53 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, на підставі якої останній був поміщений до ізолятору тимчасового тримання, де перебував у період із 25.01.2014 до 27.01.2014, до моменту внесення за ОСОБА_44 застави. Як наслідок, у період із 25.01.2014 по 27.01.2014 ОСОБА_106 був протиправно позбавлений свободи та незаконно утримувався під вартою, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді незаконного обмеження прав на свободу та особисту недоторканність ОСОБА_44 , гарантованих статтею 29 Конституції України, а також підриву авторитету правоохоронних та судових органів, що викликало обурення та занепокоєння усіх верств населення України та негативну реакцію суспільства на їх діяльність.

Надалі за результатами досудового розслідування кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_44 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 294, частиною 2 статті 341 Кримінального кодексу України, який у період із 25.01.2014 до 31.01.2014 у зв`язку із притягненням його до кримінальної відповідальності, 24.03.2017 було закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України - за відсутністю в його діяннях складу цих кримінальних правопорушень.

Враховуючи вказане, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 371 Кримінального кодексу України, а саме у завідомо незаконному триманні під вартою, вчиненому в інших особистих інтересах, що спричинило тяжкі наслідки, за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, ОСОБА_7 як заступник начальника СВ Золотоніського MB УМВС та службова особа, за наведених вище обставин, діючи в особистих інтересах, умисно, групою осіб без попередньої змови між собою, склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ - клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_55 , у тому числі у спосіб внесення до нього завідомо неправдивих відомостей.

Так, заступник начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_7 , являючись службовою особою правоохоронного органу, діючи умисно, достовірно знаючи, що згідно протоколу затримання ОСОБА_45 затримано 24 січня 2014 року о 02 годині 15 хвилин у приміщенні Соснівського РВ УМВС із порушенням вимог статей 208, 209 КПК України, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази його причетності до вчинення протиправних дій, а будучи допитаним у якості підозрюваного ОСОБА_96 повідомив ОСОБА_7 про свою непричетність до подій, що мали місце у вечірній час із 23 на 24 січня 2014 року, поряд із приміщенням Черкаської ОДА та своє перебування у вказаний період із товаришем поряд із кафе «Ярославна», розташованого на вулиці Байди Вишневецького, на виконання вказівки ОСОБА_10 за будь-яких умов вирішити питання про обрання доставленим особам, відносно яких прийняті рішення про повідомлення їм про підозру, запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, з метою перешкоджання, тим самим, проведенню надалі зборів, мітингів, походів і демонстрацій громадян та їх припинення шляхом залякування, як їхніх учасників, так і інших осіб, спонукаючи відмовитись від участі в них, розуміючи правові наслідки, які настануть у результаті виконання ним процесуальних дій як слідчого, направлених на реалізацію такої вказівки, не вжив жодних заходів, направлених на виконання завдань кримінального провадження, визначених у статті 2 КПК України.

Натомість, у період часу із 20 год 00 до 23 год 40 хв 24.01.2014, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не вдалося за можливе, перебуваючи у своєму службовому кабінеті в приміщенні Золотоніського MB УМВС, розташованому за адресою: Черкаська область, місто Золотоноша, вул. Січова, 3, продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи дії, направлені на завідомо незаконне тримання особи під вартою, діючи при цьому умисно та всупереч інтересам служби, в інших особистих інтересах, бажаючи догодити керівництву і забезпечити тим самим своє подальше перебування на займаній посаді, у порушення вимог частини 2 статті 177 КПК України, згідно якої слідчий не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України, достовірно знаючи, що підстав для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_45 немає, оскільки його затримано всупереч вимог ч. 1 ст. 208 КПК України та йому незаконно повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, за відсутності належних, достатніх і достовірних доказів для підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень та ризиків, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, склав у кримінальному провадженні № 0000336 від 24.01.2014 клопотання про застосування ОСОБА_55 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до якого вніс неправдиві відомості про те, що під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які обґрунтовують підозру ОСОБА_45 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, про значний ступінь суспільної небезпеки особи підозрюваного та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що поза застосуванням запобіжного заходу, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, ОСОБА_96 може вчиняти кримінальні правопорушення аналогічної спрямованості, достовірно знаючи, що докази на підтвердження даних обставин у матеріалах кримінального провадження відсутні. Після цього заступник начальника СВ Золотоніського МВ УМВС ОСОБА_7 підписав складене ним клопотання, відповідно до вимог частини 4 статті 176 КПК України погодив клопотання про застосування запобіжного заходу у прокурора Золотоніської міжрайонної прокуратури ОСОБА_71 , надавши йому тим самим статусу офіційного документу, та 24.01.2014 о 23 год 40 хв вручив дане клопотання з окремими копіями матеріалів кримінального провадження у кількості 31 арк. підозрюваному ОСОБА_55 , з наступним внесенням 25.01.2014 після 09 год 00 хв складеного ним клопотання для розгляду по суті до Золотоніського міжрайонного суду Черкаської області.

Того ж дня, тобто 25.01.2014 за результатами судового засідання, яке відбулось у приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської за адресою: вул. Шевченка, 76, у період часу з 19 год 30 хв до 20 год 43 хв, слідчий суддя даного суду ОСОБА_107 (обвинувальний акт стосовно якої направлено до суду) винесла ухвалу про задоволення клопотання заступника начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_7 та обрала ОСОБА_55 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, у зв`язку з чим ОСОБА_96 був позбавлений волі та поміщений до державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», де перебував із 25.01.2014 до 04.02.2014, до моменту скасування ухвали слідчого судді ОСОБА_100 Апеляційним судом Черкаської області.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України, тобто у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою.

Крім цього, за вищевказаних обставин заступник начальника СВ Золотоніського MB УМВС - слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , як службова особа, за попередньою змовою групою 107 № осіб вчинив дії щодо незаконного перешкоджання проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій.

Так, заступник начальника СВ Золотоніського МВ УМВС ОСОБА_7 , будучи службовою особою правоохоронного органу, діючи умисно, на виконання вказівки ОСОБА_10 щодо прийняття за будь-яких умов стосовно затриманих у ніч із 23 на 24 січня 2014 року неподалік від Черкаської ОДА осіб процесуальних рішень про притягнення їх до кримінальної відповідальності та внесення до суду клопотань про обрання їм запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, що мало на меті перешкоджання тим самим проведенню надалі зборів, мітингів, походів і демонстрацій громадян та їх припинення шляхом залякування, як їхніх учасників, так і інших осіб, спонукаючи відмовитись від участі в них, розуміючи правові наслідки, які настануть у результаті її виконання, 24.01.2014, після участі у нараді, що проведена начальником СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_108 , за участі слідчих даного відділення, що включені до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000336 від 24.01.2014, у невстановлений досудовим розслідування час погодився виконати вказані дії відносно вже затриманого у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_45 , якого доставили до СВ Золотоніського MB УМВС, фактично вступивши тим самим у злочинну змову з ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний намір, приблизно з 18 год 00 хв до 20 год 03 хв 24 січня 2014 року, ОСОБА_7 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті в приміщенні Золотоніського MB УМВС, розташованому за адресою: Черкаська область, місто Золотоноша, вул. Січова, 3, діючи умисно, всупереч інтересам служби, на виконання вказівки ОСОБА_10 , в інших особистих інтересах, а саме бажаючи догодити своєму безпосередньому керівництву і забезпечити тим самим своє подальше перебування на займаній посаді, без проведення належного досудового розслідування, направленого на виконання завдань, передбачених ст. 2 КПК України, ігноруючи вимоги ст. 9 КПК України щодо обов`язку слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України, згідно з якою повідомлення про підозру здійснюється у випадках затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, маючи у своєму розпорядженні лише витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000336 від 24 січня 2014 року, копію рапорту оперативного чергового Соснівського РВ УМВС у м. Черкаси про реєстрацію події правопорушення від 23 січня 2014 року, копію рапорту старшого слідчого СВ Соснівського РВ у м. Черкаси ОСОБА_14 про виявлення звернення від 23 січня 2014 року до 3-ьої міської лікарні м. Черкаси про отримання працівниками міліції тілесних ушкоджень та їх доставку в лікарню, копії первинних медичних документів щодо отримання тілесних ушкоджень працівниками міліції ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_89 , ОСОБА_91 , ОСОБА_88 , ОСОБА_90 , частково нечитабельні копії рапортів працівників міліції ОСОБА_80 , ОСОБА_82 , ОСОБА_79 , ОСОБА_78 , ОСОБА_109 у яких йшла мова про отримання ними тілесних ушкоджень під час несення служби з охорони громадського порядку 23.01.2014 біля Черкаської ОДА від невстановлених осіб, копію протоколу затримання ОСОБА_45 від 24 січня 2014 року, в якому не відображено відомості про місце, дату, точний час та причину його фактичного затримання, правові підстави для вчинення його затримання, а за результатами особистого обшуку ОСОБА_45 будь-яких слідів на його тілі чи одязі не виявлено, як і не виявлено та не вилучено речей, які вказували слідчому про його причетність до вчинення масових заворушень, копію довідки форми № 1 щодо ОСОБА_45 , копію постанови про призначення групи прокурорів від 24 січня 2014 року, копію постанови про призначення групи слідчих від 24 січня 2014 року, тобто матеріали, які не містили жодних доказів причетності ОСОБА_45 до будь-яких злочинів, вказували лиш на саму подію правопорушення, використовуючи при цьому наданий ОСОБА_10 шаблон повідомлення про підозру за частиною 1 статті 294 та частиною 2 статті 341 Кримінального кодексу України, який містив фактичні обставини масових заворушень, до якого вніс виключно анкетні відомості затриманого, склав, підписав у кримінальному провадженні № 0000336 письмове повідомлення ОСОБА_55 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 294 та частиною 2 статті 341 Кримінального кодексу України, незважаючи на те, що у кримінальному провадженні № 0000336 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 341 Кримінального кодексу України, згідно з вимогами статті 214 Кримінального процесуального кодексу України до ЄРДР на момент вчинення ним такої процесуальної дії внесені не були.

У подальшому, перебуваючи в приміщенні СВ Золотоніського МВ УМВС, розташованому в м. Золотоноша, вул. Січова, 3, заступник начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_7 погодив вказане повідомлення про підозру ОСОБА_55 у прокурора Золотоніської міжрайонної прокуратури ОСОБА_71 та о 20 год 03 хв 24.01.2014 вручив вказане повідомлення про підозру затриманому ОСОБА_110 .

Після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи у своєму службовому кабінеті в приміщенні Золотоніського MB УМВС, розташованому за адресою: Черкаська область, місто Золотоноша, вул. Січова, З, вчиняючи дії, направлені на завідомо незаконне тримання особи під вартою, без проведення належного досудового розслідування задля виконання завдань, які передбачено ст. 2 КПК України, з метою перешкоджання проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій та їх припинення у спосіб залякування їхніх учасників та інших осіб, спонукання відмовитись від участі в них, в порушення вимог частини 2 статті 177 КПК України, згідно якої слідчий не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України, володіючи інформацією щодо непричетності ОСОБА_45 до масових заворушень, що відбувалися 23.01.2014 у м. Черкаси, на виконання вказівки ОСОБА_10 склав письмове клопотання про застосування стосовно ОСОБА_45 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи це рішення, у тому числі, фактом повідомлення йому раніше про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 342 КК України, один із яких є тяжким, а також мотивуючи прийняте його обґрунтованістю самої підозри, що не відповідало дійсності, та надав відповідно до вимог частини 4 статті 176 Кримінального процесуального кодексу України це клопотання для погодження прокурору Золотоніської міжрайонної прокуратури ОСОБА_67 , та о 23 год 43 хв 24.01.2014 у приміщенні Золотоніського МВ УМВС, розташованому за адресою: Черкаська область, місто Золотоноша, вул. Січова, 3 вручив вказане клопотання з додатками ОСОБА_110 . Наступного дня, тобто 25.01.2014 після 09 год 00 хв ОСОБА_7 передав складене ним клопотання стосовно ОСОБА_45 для розгляду по суті до Золотоніського міжрайонного суду Черкаської області.

Того ж дня, тобто 25.01.2014 за результатами судового засідання, яке відбулось у приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської за адресою: вул. Шевченка, 76, у період часу з 19 год 30 хв до 20 год 43 хв, слідчий суддя даного суду ОСОБА_111 (обвинувальний акт стосовно якої направлено до суду) винесла ухвалу про задоволення клопотання заступника начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_7 , погодженого прокурором Золотоніської міжрайонної прокуратури ОСОБА_97 та обрала ОСОБА_55 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, у зв`язку з чим ОСОБА_96 був позбавлений волі та поміщений до державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», де перебував із 25.01.2014 до 04.02.2014, до моменту скасування ухвали слідчого судді ОСОБА_100 Апеляційним судом Черкаської області.

Крім того, 25 січня 2014 року, слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду ОСОБА_111 , за результатами судового засідання, яке відбулось за участі прокурора Золотоніської міжрайонної прокуратури ОСОБА_71 , заступника начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_112 , розглянула та задовольнила, підтримане у судовому засіданні заступником начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_7 , клопотання слідчого ОСОБА_8 про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою ОСОБА_54 , та обрала ОСОБА_54 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без можливості внесення застави.

На виконання ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_100 від 25.01.2014 про обрання ОСОБА_54 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній у період із 25.01.2014 по 31.01.2014 перебував у слідчому ізоляторі, до моменту скасування даного рішення Апеляційним судом Черкаської області.

Крім того, 25 січня 2014 року, слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду ОСОБА_111 , за результатами судового засідання, яке відбулось за участі прокурора Золотоніської міжрайонної прокуратури ОСОБА_71 , заступника начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_112 , розглянула та задовольнила, підтримане у судовому засіданні заступником начальника СВ Золотоніського MB УМВС ОСОБА_7 , клопотання слідчого ОСОБА_9 про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою ОСОБА_53 , та обрала ОСОБА_53 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без можливості внесення застави.

На виконання ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_100 від 25.01.2014 про обрання ОСОБА_53 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній у період із 25.01.2014 по 27.01.2014 перебував у слідчому ізоляторі, до моменту внесення за останнього застави.

Отже, за наведених обставин та у вищевказаний спосіб ОСОБА_7 , як службова особа - заступник начальника СВ Золотоніського МВ УМВС, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, на виконання вказівки, про необхідність за будь-яких умов приймати стосовно доставлених до СВ Золотоніського MB УМВС затриманих у ніч із 23 на 24 січня 2014 року неподалік від Черкаської ОДА осіб процесуальних рішень про притягнення їх до кримінальної відповідальності та внесення до суду клопотань про обрання їм запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, в інших особистих інтересах, тобто бажаючи догодити своєму безпосередньому керівництву і забезпечити тим самим своє подальше перебування на займаній посаді, виконавши дії та прийнявши вищевказані процесуальні рішення за належними йому, як слідчому у кримінальному провадженні повноваженнями, вчинив незаконне перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій у м. Черкасах шляхом незаконного кримінального переслідування ОСОБА_45 , ОСОБА_51 , ОСОБА_44 порушення їх конституційних прав на свободу та особисту недоторканність та залякування, тим самим, інших учасників зборів, мітингів, походів і демонстрацій та інших осіб, і спонукання у такий спосіб відмовитись від подальшої участі в них.

Отже, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, статтею 340 Кримінального кодексу України, тобто у незаконному перешкоджанні службовою особою у проведенні зборів, мітингів, походів і демонстрацій, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Тобто, згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000267 внесеному до ЄРДР 01.04.2024, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 372, частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 371, частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 366 частиною 2 статті 28 статтею 340 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31.10.2024 стосовно ОСОБА_7 та звільнити останнього від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.371, ч.2 ст.28. ч.2 ст.372, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.2 ст.28, ст.340 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Апеляційні вимоги обгрунтував тим, що звільнення від кримінальної відповідальності можливе у разі спливу строків давності з моменту вчинення кримінального правопорушення. Для ухвалення обгрунтованого рішення про звільнення конкретної особи від кримінальної відповідальності суд повинен встановити, що особа вчинила саме кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується. Зазначив, що така конструкція дозволяє дотримуватися принципів верховенства права, правової визначеності, коли кримінальну відповідальність може понести або бути звільнена від неї лише особа, яка вчинила кримінальне правопорушення. Особа, яка не вчиняла кримінального правопорушення не може бути притягнута до кримінальної відповідальності так само як і звільнена від неї за це.

Апелянт зауважує, що звільнення невинуватої особи від кримінальної відповідальності порушує принципи верховенства права, а також суперечить завданням та принципам КПК, КК. Звертає увагу на те, що в оскаржуваній ухвалі відсутнє визначення того, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, за вчинення яких його судом звільнено від кримінальної відповідальності, та наголошує, що сторона обвинувачення не просить визнавати ОСОБА_7 винним у вчиненні інкримінованих злочинів, так як це суперечить положенням ст.62 Конституції України і положенням КПК України, а просить дотримуватись прямої вимоги ст.ст.44,49 КК України щодо імперативу застосування інституту звільнення кримінальної відповідальності лише до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає критеріям чіткості, зрозумілості та однозначності, оскільки в його резолютивній частині не зазначено за що саме звільняють обвинуваченого ОСОБА_7 , за вчинення яких кримінальних правопорушень, як того передбачає ст.ст.44,49 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення ОСОБА_7 , який не заперечував проти апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, положеннями ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового розгляду щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Положення ч. 1-3 ст. 49 КК України, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією. Адже законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу у разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК України. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною, на відміну від інших, наприклад, передбачених ст. ст. 47, 48 КК України, в яких вказано, що суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Передбачений ст.49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-3 ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Згідно з ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зі змісту ухвали місцевого суду вбачається, що захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_11 під час судового розгляду заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.28, ч.2 ст.372, ч.2 ст.28, ч.3 ст.371,ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.2 ст.28 ст.340 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття стосовно нього кримінального провадження.

Вимоги ч.8 ст.284 КПК України регламентують, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи повідомленим про наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав, підтримав заявлене клопотання та наполягав на його задоволенні.

Відповідно до ухвали суду інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.366, ст.340 КК України відносяться до нетяжких злочинів , а кримінальне правопорушення. передбачене ст.371 КК України - до тяжкого злочину.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Суд першої інстанції встановив, що обвинуваченому ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень 23-24 січня 2014 року, тобто від часу їх вчинення минуло вже більше десяти років, а тому на цей час встановлені статтею 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за інкримінованими обвинуваченому ОСОБА_7 кримінальними правопорушеннями за частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 372, частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 371, частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 366 частиною 2 статті 28 статтею 340 КК України закінчилися строки давності, передбачені ст.49 КК України сплинули.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановивши відсутність обставин, які б вказували про переривання перебігу строку давності, суд першої інстанції задовольнив заявлене клопотання та звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрив.

Разом з тим, на думку колегії суддів слушними є доводи апелянта про недотримання судом першої інстанції вимог, передбачених ст.ст.44. 49 КК України, а саме, суд не зазначив у резолютивній частині ухвали на якій підставі звільняє обвинуваченого ОСОБА_7 , за вчинення кримінальних правопорушень.

Так, Верховний Суд у постанові від 19.11.2019 в справі №345/2618/16, та постанові від 18.02.2025 в справі №712/8174/23 підтвердив, що звільнення особи від кримінальної відповідальності можливе у разі спливу строків давності з моменту вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, для ухвалення обгрунтованого рішення про звільнення конкретної особи від кримінальної відповідальності суд повинен встановити, що особа вчинила саме кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується. Тобто, суд першої інстанції при ухваленні рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 мав би встановити, що саме він вчинив кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, чого зроблено ним не було. Така конструкція дозволяє дотримуватися принципів верховенства права, правової визначеності, коли кримінальну відповідальність може понести або бути звільнена від неї лише особа, яка вчинила кримінальне правопорушення. Особа, яка не вчиняла кримінальне правопорушення не може бути притягнута до кримінальної відповідальності так само як і звільнена від неї за це. Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду №752/23954/18 від 17.02.2022.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_7 змінити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.3 ст.371, ч.2 ст.28 ч.2 ст.372, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.2 ст.28 ст.340 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

В решті ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді