ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/9203/25
№ провадження 1-кп/646/1585/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження:

прокурор Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження щодо кримінальних проступків відповідно до частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 06.03.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом, який проходить військову службу на посаді старшого навідника 3 мінометного розрахунку 1 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у військовому званні «солдат», несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок за таких фактичних обставин.

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, перебуваючи на посаді старшого навідника 3 мінометного розрахунку 1 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 (згідно із витягом з наказу № 201 від 14.07.2024), в порушення вимог статей 17, 65 Конституції України, статті 17 Закону України «Про оборону України», частини першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», статей 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, після отримання посвідчення водія НОМЕР_3 , виданого з 13.12.2024 до 13.12.2026 з відкритою категорією «В», усвідомлюючи, що він порушує вимоги Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», свідомо використовував завідомо підроблений документ посвідчення водія, серії НОМЕР_3 , виданого 13.12.2024 на власне ім`я, у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом.

05.03.2025 приблизно о 14:40 годині ОСОБА_4 , рухаючись автомобілем «ВАЗ 2108» з державним номерним знаком « НОМЕР_4 » на ділянці місцевості тимчасово утвореного блок-посту за адресою: автодорога «Чугуїв-Мілове» 68 км + 400 м, село Грушівка Куп`янського району Харківської області був зупинений співробітниками поліції для перевірки документів.

Під час перевірки документів ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що не має права на керування транспортними засобами, так як у встановленому законом порядку не отримував посвідчення водія, на законну вимогу працівників поліції надав, тим самим використав, завідомо підроблений офіційний документ посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 13.12.2024 на власне ім`я.

Відповідно до висновку експерта бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 від 13.12.2024, виданий ТСЦ 8041 на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення - проступок, передбачений частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України за ознаками: «використання завідомо підробленого документа».

Відповідно до частини другої статті 381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 06.03.2025, уважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачений частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України за ознаками «використання завідомо підробленого документа».

Прокурором в обвинувальному акті зазначено, що оскільки підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до приписів частини першої статті 302 Кримінального процесуального кодексу України, він просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав письмову заяву, яка підписана за участю захисника ОСОБА_5 , де зазначено, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, тобто, у використанні завідомо підробленого документа, беззаперечно визнає, та згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що, відповідно до частини другої статті 302 Кримінального процесуального кодексу України, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

ОСОБА_4 згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які не заперечуються сторонами та учасниками кримінального провадження, та які перевірені судом шляхом дослідження письмових доказів, що у своїй сукупності підтверджують обставини, що в силу статті 91 Кримінального процесуального кодексу України підлягають доказуванню.

ОСОБА_4 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту, матеріалами провадження підтверджено обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Отже, дослідивши у сукупності матеріали кримінального провадження, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 слід визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку за частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України за ознаками «використання завідомо підробленого документа».

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України, ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком, та особу ОСОБА_4 .

Дослідивши відомості про особу обвинуваченого, судом встановлено, що згідно із військовим квитком серії НОМЕР_5 , ОСОБА_4 06 квітня 2023 року на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призваний у Збройні Сили України, прийнятий на контракт.

Як убачається з довідки № 718 від 16 квітня 2025 року, виданої командиром військової частини НОМЕР_2 , старший солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , від 25 травня 2023 року по теперішній час.

Згідно із витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 201 від 14 липня 2024 року, старший солдат ОСОБА_4 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) № 93-РС від 13 липня 2024 року на посаду старшого навідника 3 мінометного розрахунку 1 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , уважається таким, що з 14 липня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до службової характеристики, наданої 15 квітня 2025 року тимчасово виконуючим обов`язки командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , за час проходження служби у 2 механізованому батальйоні військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_4 на посаді старшого навідника 3 мінометного розрахунку 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї 2 механізованого батальйону зарекомендував себе з позитивного боку. Військову справу вивчає, свої службові обов`язки виконує, не потребує додаткового контролю з боку керівництва, озброєння підтримує у постійній бойовій готовності, здатний приймати грамотні рішення в залежності від ситуації, виконує накази командира, проявляє розумну ініціативу при виконанні наказів, на зауваження старших командирів реагує адекватно, завжди робить правильні висновки, серед товаришів по службі користується авторитетом, має врівноважений характер, не агресивний та не байдужий до проблем, що стосуються колективу.

З відповіді Комунального некомерційного підприємства «Синельниківська центральна міська лікарня» Синельниківської міської ради» № 679 від 08 травня 2025 року встановлено, що ОСОБА_4 в реєстрі психіатричних та наркологічних хворих в установі не перебуває, за допомогою до психіатра не звертався.

Згідно із довідкою, отриманою на вимогу начальника СД Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, ОСОБА_4 не має непогашеної чи незнятої в установленому законом порядку судимості.

Згідно із статтею 66 Кримінального кодексу України, пом`якшуючою відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, встановлені статтею 67 Кримінального кодексу України, відсутні.

Відповідно до статей 50 та 65 Кримінального кодексу України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засуджених; особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

З урахуванням вищезазначеного, відповідно до статей 50 та 65 Кримінального кодексу України з метою виправлення ОСОБА_4 , а також запобігання скоєнню нових злочинів, суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, приймає безпосередню участь в забезпеченні захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за місцем проходження служби характеризується позитивно, ураховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, уважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу у розмірі визначеному санкцією частини четвертої статті 358 Кримінального кодексу України, з урахуванням приписів частини другої статті 53 Кримінального кодексу України.

Саме така міра покарання, на переконання суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною та достатньою для виправлення підсудного та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи встановлено, що у кримінальному провадженні наявні витрати на проведення судової технічної експертизи документів у розмірі 2387,70 гривень, що підтверджується довідкою про витрати на проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-25/6333-ДД від 17.03.2025, які, відповідно до частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Цивільний позов не заявлено.

Викривач у кримінальному провадженні відсутній, тому розмір пропонованої винагороди викривачу не визначався.

Підстави для застосування заходів кримінально - правового характеру щодо юридичної особи відсутні.

В ході досудового розслідування перекладач не залучався.

Відповідно до постанови дізнавача СД Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області від 06.03.2025 визнано речовим доказом:

-посвідчення водія із ознаками підробки серії НОМЕР_3 .

Ухвалою слідчої судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 10.03.2025 наладено арешт на:

- посвідчення водія із ознаками підробки серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 .

Долю речових доказів, слід вирішити відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись статтями 368, 371, 381 та 382 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 765 (сімсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-25/6333-ДД від 17.03.2025 у розмірі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок.

Арешт, накладений на:

- посвідчення водія із ознаками підробки серії НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_4 скасувати.

Речовий доказ:

-посвідчення водія із ознаками підробки серії НОМЕР_3 залишити в матеріалах справи.

Матеріали кримінального провадження № 0000074 від 06.03.2025 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 646/9203/25, провадження №1-кп/646/1585/2025.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня отримання копії цього судового рішення особою, яка його оскаржує, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального Кодексу України, тобто, вирок не може бути оскаржений з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1