Справа № 606/2746/15-к
Провадження 1-в/594/20/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

колегіально в складі головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Борщеві, справу за клопотанням ОСОБА_5 у порядку ст.91 КК України про зняття судимості,

ВСТАНОВИВ:

До Борщівського районного суду Тернопільської області 05 серпня 2025 року надійшло клопотання ОСОБА_5 у порядку ст.91 КК України про дострокове зняття судимості, яке мотивоване тим, що 10 квітня 2019 року він був засуджений Борщівським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі. За даним вироком строк відбуття покарання йому постановлено рахувати з моменту взяття його під варту, тобто з 26 серпня 2015 року. Вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2015 року виконувати самостійно. Зараховано на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-У111) в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме затримання та перебування під вартою з 26 серпня 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 17 березня 2021 року у справі №346/925/21 ОСОБА_5 умовно-достроково звільнено від невідбутої частини покарання - чотири місяці п`ять днів позбавлення волі. Вважає, що своїм способом життя та добросовісним відношенням до праці довів своє виправлення, крім того, є всі передбачені ст.91 КК України підстави для зняття судимості.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримали, пояснили, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення, позитивно характеризується, а наявність судимості перешкоджає йому офіційно влаштуватися на роботу.

Прокурор направила клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому також зазначила, що заперечує проти задоволення клопотання з врахуванням вимог ч.2 ст.91 КК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року у справі №606/2746/15-к ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України і призначено покарання десять років позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_5 ухвалено рахувати з моменту взяття його під варту, тобто з 26 серпня 2015 року. Вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2015 року виконувати самостійно. Зарахувати ОСОБА_5 на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-У111) в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме затримання та перебування під вартою з 26 серпня 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 30 вересня 2019 року у справі №606/2746/15-к вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_5 залишено без змін.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 17 березня 2021 року у справі №346/925/21 ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково від невідбутої частини покарання - чотири місяці п`ять днів позбавлення волі.

Злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких.

Згідно п.9) ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.90 КК України якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

Статтею 538 КПК України встановлено, що після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Згідно ч.1 ст. 91 КК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.91 КК України зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні кримінальні правопорушення або кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією.

З огляду на те, що з ОСОБА_5 засуджений за умисний особливо тяжкий злочин, а наведеною вище нормою закону встановлена заборона на зняття судимості за особливо тяжкі злочини, в задоволенні його клопотання про зняття судимості необхідно відмовити.

На підставі ч.2 ст.91 КК України, керуючись ст.ст. 538, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 у порядку ст.91 КК України про зняття судимості за вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3