Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року

селище Покотилівка Харківської області

Справа №635/4683/20

Провадження №1-кп/635/571/2026

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду кримінальне провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, посилаючись на втрату наразі чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність цих діянь та додав письмові заяви потерпілого ОСОБА_5 , який просив розглядати кримінальне провадження без його участі. Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту обвинувального акту слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше засудженим за скоєння ряду умисних корисливих злочинів, вироком Харківського районного суду харківської області від 17.12.2015 за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки. Крім того, в ході досудового розслідування встановлено що відносно ОСОБА_4 31.01.2020 до Харківського районного суду Харківської області направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_4 на не став, належних висновків не зробив та повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

24.06.2020, близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля вказаного будинку, скористався тим, що задні ліві двері відчинені, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав автомагнітолу торгової марки "Pioneer" модель "ВТ 1013" та динаміки для автомобіля торгової марки "Pioneer" модель "TS-A6995", вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертизи №12483 від 16.07.2020: автомагнітола торгової марки "Pioneer" модель "ВТ 1013" складає - 432 грн. 00 коп., динаміки для автомобіля торгової марки "Pioneer" модель "TS-A6995" складає 581 грн. 03 коп., які належать ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник разом з викраденим майном, в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму - 1013 грн. 03 коп.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України сума неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу (у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року).

Стаття 58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Частиною 2 статті 4 КК України встановлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме двох неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.08.2024 у справі №567/507/23.

Згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до вимог ч.7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні вказаного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке вчинено у 2020 році стосовно таємного викрадення чужого майна потерпілого ОСОБА_5 .

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 2 102,00 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX на момент вчинення кримінального правопорушення - розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України, становила 2 102,00 грн.

Відповідно до обвинувального акту вартість викраденого майна становить 1 013,03 грн та не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась декриміналізація кримінальних правопорушень, які ставлять у провину ОСОБА_4 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по даному кримінальному провадженню відносяться на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 5 КК України, статтями 284, 284, 369, 370, 372, 479-2 КПК України, положеннями Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185КК України закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати понесені на залучення експерта у розмірі 980,64 гривень віднести на рахунок держави.

Копію ухвали суду та матеріали за фактом викрадення належного потерпілому ОСОБА_5 майна на суму 1 013,03 гривень за адресою: АДРЕСА_1 направити до відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченими в той саме строк, але з моменту вручення їм копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_6