Провадження № 1-кс/243/6/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року

Слідчий суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_4 на постанову прокурора Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 від 01 січня 2026 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001219 від 15 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2026 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову прокурора Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 від 01 січня 2026 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001219 від 15 жовтня 2025 року, яка обґрунтована тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001219, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2025 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України, за фактом безвісного зникнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проводиться слідчим відділом відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області. Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження здійснює група прокурорів Слов`янської окружної прокуратури Донецької області.

Так, ОСОБА_4 з 10.03.1999 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , який на даний час є військовослужбовцем НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) звання старший солдат, займана посада сапер. ОСОБА_5 збирався перевестись до іншої військової частини. З цим питанням він звернувся до свого командира роти ВЧ НОМЕР_2 майора ОСОБА_6 , який у реалізації права ОСОБА_5 щодо переведення до іншої військової частини відмовив. На цьому ґрунті у ОСОБА_6 виникли неприязні відносини по відношенню до ОСОБА_5 . 23.09.2025 року ОСОБА_5 подав скаргу до військової служби правопорядку щодо вчинених відносно нього неправомірних, корупційних дій посадовими особами військової частини, систематичні вимагання грошей та інші порушення його прав. З 05.10.2025 ОСОБА_5 перестав виходити на зв`язок зі своєю дружиною, його мобільний телефон вимкнений. Останнє, що повідомив ОСОБА_5 , це те що його везуть до «ротного» у населений пункт Билбасівка.

Маючи ґрунтовні підстави вважати, що відносно ОСОБА_5 вчинено злочин військовослужбовцями, до Слов`янської окружної прокуратури 05.12.2025 року у порядку ст.220 КПК України скеровано клопотання щодо вирішення питання про передачу кримінального провадження №0001219 від 15.10.2025 року за ч.1 ст.115 КК України за підслідністю до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону або Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Постановою прокурора Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 від 22.12.2025 було відмовлено в задоволенні вищевказаного клопотання у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001219.

Вважаючи, що вказана постанова є невмотивованою, та не відповідає вимогам ч.2 ст.220 КПК України заявником до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було скеровано скаргу на постанову прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3

30.12.2025 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області вказану постанову прокурора Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 від 22 грудня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001219 від 15 жовтня 2025 року було скасовано та зобов`язано прокурора Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 повторно розглянути клопотання щодо вирішення питання про передачу кримінального провадження №0001219 від 15.10.2025 року за ч.1 ст.115 КК України за підслідністю.

02.01.2026 року заявником отримано постанову прокурора від 01.01.2026 про відмову в задоволенні клопотання. Ознайомившись з зазначеною постановою вважає, що прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 взагалі проігноровані висновки Слов`янського міськрайонного суду вказані в ухвалі віл 30.12.2025 року.

Зазначає, що вказана постанова складена не тільки з порушенням ч.2 ст.220 КПК України (про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання (виноситься вмотивована постанова), а й явне порушення ч.5 ст.110 КПК України (постанова складається, в тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу).

Заявник вважає зазначену постанову прокурора належним чином необґрунтованою та невмотивованою, тому просить слідчого суддю скасувати вказану постанову та зобов`язати прокурора повторно розглянути клопотання щодо вирішення питання про передачу даного кримінального провадження за підслідністю.

Представник скаржниці ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_7 , який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АН №1871684 від 24.12.2025 року, в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд скарги без його участі.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вважає постанову від 01.01.2026 року законною та обґрунтованою, при винесенні вказаної постанови ним було досліджено матеріали службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини (місця служби) старшим солдатом ОСОБА_5 , за якими старший солдат ОСОБА_5 вибув до нового місця служби до іншої військової частини. Було уважно проаналізовано розбіжності у відомостях, наданих військовою частиною НОМЕР_2 , в яких зазначено про залишення військової частини 06.10.2025 року, та інформації, отриманої від мобільного оператора про те, що мобільний термінал, що знаходився у користуванні ОСОБА_5 був активним до 17 години 45 хвилини 02 секунди 05.10.2025 року в смт. Черкаське Краматорського району Донецької області, і більше не активувався. На даний час досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню триває. Існує дві версії відповідно до плану процесуальних дій, одна з яких це самовільне залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_5 , а інша це вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 іншими військовослужбовцями. В сукупності отримана інформація не доводить та не спростовує жодну з версій, висунутих під час досудового розслідування, тому на даний час клопотання про передачу даного кримінального провадження за підслідністю задоволенню не підлягає. Планом слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій по вказаному кримінальному провадженню передбачений ряд процесуальних дій, який є необхідним на думку слідчого, зокрема, і допити свідків.

Відповідно до ч.2 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження №0001219 від 15 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом безвісного зникнення ОСОБА_5 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2025 року №243/10281/25 (1-кс/243/888/2025) було задоволено скаргу ОСОБА_4 на постанову прокурора Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 від 22 грудня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001219 від 15 жовтня 2025 року задовольнити; скасовано постанову прокурора Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 від 22 грудня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001219 від 15 жовтня 2025 року та зобов`язано прокурора Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 повторно розглянути клопотання щодо вирішення питання про передачу кримінального провадження №0001219 від 15.10.2025 року за ч.1 ст.115 КК України за підслідністю.

За наслідком розгляду зазначеного клопотання прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 01.01.2026 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, яка обґрунтована тим, що виявлені розбіжності у відомостях, наданих військовою частиною НОМЕР_2 , в яких зазначено про залишення військової частини 06.10.2025 року, та інформації, отриманої від мобільного оператора про те, що мобільний термінал, що знаходився у користуванні ОСОБА_5 був активним до 17 години 45 хвилини 02 секунди 05.10.2025 року в смт. Черкаське Краматорського району Донецької області, і більше не активувався, не підтверджують факт позбавлення життя ОСОБА_5 військовослужбовцями в/ч НОМЕР_2 .

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом скарги скаржниці на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання вбачається оскарження скаржницею бездіяльності прокурора. Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора - є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчий суддя, відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог статті 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Згідно з вимогами ч.2 ст.307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування виноситься ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги.

Частиною третьої статті 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки та використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень або бездіяльності (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria) від 28 жовтня 1998 року, заява № 24760/94, §§ 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення ЄСПЛ у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) від 8 липня 1999 року, заява № 23763/94, §§ 104 et seq. та у справі «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey) від 14 грудня 2000 року, заява № 22676/93, § 89).

Мінімальні стандарти ефективності, встановлені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги того, що розслідування має бути незалежним, безстороннім та бути предметом уваги з боку громадськості, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю та оперативністю (див. рішення у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine) від 19 липня 2012 року, заява № 31939/06, § 55).

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

На підставі положень ч.5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, в тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Резолютивна частина постанови повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення.

Слідчий суддя зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 1 ст. 36 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) прокурору у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, чи прийняття процесуальних рішень, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.22 КПК України).

Стаття 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Прокурором в судовому засіданні підтверджено, що ним детально проаналізовано та надано оцінку матеріалам службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини (місця служби) старшим солдатом ОСОБА_5 , проаналізовано розбіжності у відомостях, наданих військовою частиною НОМЕР_2 , в яких зазначено про залишення військової частини 06.10.2025 року, та інформації, отриманої від мобільного оператора про те, що мобільний термінал, що знаходився у користуванні ОСОБА_5 був активним до 17 години 45 хвилини 02 секунди 05.10.2025 року в смт. Черкаське Краматорського району Донецької області, і більше не активувався.

Таким чином, твердження представника скаржниці ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 про ігнорування прокурором ухвали слідчого судді від 30.12.2025 року спростовуються наданими поясненнями прокурора в судовому засіданні та постановою прокурора від 01.01.2026 року, який надав свою оцінку наявній інформації в шостому абзаці мотивувальної частини вказаної постанови, відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 КПК України, як особа, яка є самостійною у своїй процесуальній діяльності. По відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, встановлювати межі оцінки певних фактів, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні.

Як пояснив в судовому засіданні прокурор досудове розслідування ще триває, заплановано ряд процесуальних дій, зокрема й допит свідків, після проведення яких, представник скаржниці не позбавлений права на повторне звернення з подібним клопотанням у разі наявності на те правових підстав.

За правилами ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, на сьогодні скарга задоволенню не підлягає, проте слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику його право на повторне звернення з клопотанням щодо вирішення питання про передачу кримінального провадження за наявності на те відповідних правових підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303-307, 369 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову прокурора Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 від 01 січня 2026 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001219 від 15 жовтня 2025 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1