Провадження №11-кп/801/1098/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2025 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду від 02.10.2025 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду від 02.10.2025 року та задоволити клопотання засудженого ОСОБА_7 .

Засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволити.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що станом на час звернення з клопотанням ОСОБА_7 відбув більше двох третин призначеного покарання, має заохочення та не має стягнень, має важке онкологічне захворювання, яке вказує на неможливість за його за фізіологічним станом працювати, оскільки постійно, тривалий час перебуває на лікуванні.

Вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 мотивовано тим, що є інвалідом другої групи, має онкологічне захворювання, відбув 2/3 терміну призначеного судом покарання, має постійне місце проживання та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, зазначив, що ухвала є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_10 , які підтримали вимоги апеляційних скарг, просили задоволити, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги захисника, засудженого не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Вінницьким міським судом Вінницької області, яким засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 28.11.2022 року, кінець строку 07.03.2027 року.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поділяються на формально-юридичні та оціночні.

Формально-юридичні підстави передбачені ч.3 ст.81 КК України пов`язуються з фактичним відбуттям особою певної частини строку призначеного їй покарання.

Оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачені ч.2 ст. 81 КК України виражаються тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання, щодо клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ретельно перевірив формально-юридичні та оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

З особової справи засудженого ОСОБА_7 суд встановив, що останній відбув

2/3 строку покарання.

Також суд перевірив наявність заохочень та встановив, що 09.07.2025 року за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки, дотримання правил внутрішнього розпорядку ОСОБА_7 оголошено подяку, відсутність стягнень, те, що засуджений характеризується посередньо, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, на профілактичних обліках не перебуває, у взаємовідносинах із іншими засудженими не конфліктний, легко піддається чужому впливу, по відношенню до представників адміністрації поводиться ввічливо, з метою поблажливого ставлення до себе, намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Згідно висновку начальника відділення соціально-психологічної служби ДУ «Вінницька виправна колонія №86» щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , вбачається, що із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи зазначено, що засуджений не довів свого виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (53 бали).

Відповідно до довідки від 02.10.2025 року протягом всього строку відбування покарання лише один місяць у серпні 2024 року здійснювалося нарахування та отримання засудженим ОСОБА_7 заробітної плати.

Рішенням комісії установи (протокол № 15 від 08.07.2025 року) засудженому ОСОБА_7 відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як особі, що не довела своє виправлення.

Дійсно згідно медичної довідки ДУ «Вінницька виправна колонія №86» ОСОБА_7 хворіє на онкологічне захворювання, перебуває під медичним наглядом лікарів медичної частини установи виконання покарань та проходить лікування.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції перевірив належним чином сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення та дійшов висновку, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 відсутні.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого ОСОБА_7 за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.

Процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Те, що засуджений ОСОБА_7 , дотримується режиму відбування покарання, немає дисциплінарних стягнень є недостатніми для доведення ним свого виправлення, це лише класифікує його, як особу, яка бажає виправитися і має до цього всі можливості та не свідчать про їх достатність для висновків про виправлення засудженого та про наявність підстав для звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в розумінні ст.81 КК України, своєю поведінкою і ставленням до праці останній ще не довів свого виправлення.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, з урахуванням доводів апеляційних скарг,

суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для його скасування.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне звернути увагу на те, що у апеляційних скаргах фактично викладаються підстави звільнення ОСОБА_7 відповідно до ч.2 ст. 84 КК України про що зазначено і судом першої інстанції при розгляді клопотання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Відмовити у задоволенні апеляційних скарг захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_7 .

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2025 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4