Справа № 276/1852/25
Провадження по справі 1-кс/276/337/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року селище Хорошів

Слідчий суддя Хорошівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000185 від 30.08.2025 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буряківка Пулинського району Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, інших осіб на утриманні не має, не є особою з інвалідністю, не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

27.10.2025 слідчий СВ відділення поліції №3 ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування до 30.11.2025, з визначення розміру застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а саме у тому, що у ході досудового розслідування цього кримінального провадження 31.08.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за наступних обставин, а саме: 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан, який наразі продовжено.

29.08.2025 в нічний період часу, в точно не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06 год. 00 хв. 30.08.2025, у ОСОБА_5 , який достовірно знав, що в Україні введено воєнний стан, та який перебував неподалік території фермерського господарства «АГРОМИТА» що в с. Стрибіж, по вул. Миру, 1, Житомирського району, Житомирської області, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна із середини цього фермерського господарства, ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, у вказаний день, час та місці, ОСОБА_5 , переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені власником та сторонніми особами, пошкодив дерев`яні дошки, який був забитий технічний вихід із північної сторони приміщення корівника фермерського господарства «АГРОМИТА», що в АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_8 , та через цей технічний отвір останній проник до середини даного приміщення корівника.

У подальшому, перебуваючи в середині приміщення корівника фермерського господарства «АГРОМИТА», ОСОБА_5 відчинив дерев`яні ворота, які були зачинені на дерев`яний засув із середини, та у подальшому, відв`язав прив`язаного в середині корівника семирічного коня масті «гнідий» по кличці «Байкал», належного ОСОБА_8 , вартістю 35000 грн. 00 коп., та запряг його до воза на резиновому ходу за допомогою упряжжі, вартість яких становить 13000 грн. 00 коп., які стояли в середині даного корівника.

У послідуючому, за допомогою семирічного коня масті «гнідий» по кличці «Байкал», запряженого за допомогою упряжжі до воза на резиновому ходу, ОСОБА_5 покинув середину приміщення корівника та територію фермерського господарства «АГРОМИТА»,що в с.Стрибіж, по вул. Миру, 1, Житомирського району, Житомирської області, та викраденим майном він розпорядився за власним розсудом, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 48000 грн. 00 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими в умовах воєнного стану, поєднаними з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування 30.08.2025 о 10 год. 36 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У подальшому, 31.08.2025 о 09.30 год. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_5 зареєстрований в АДРЕСА_1 , про те, за вказаною адресою останній не проживає. Місце проживання підозрюваного слідству не відомо.

Установлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.08.2025 у кримінальному провадженні за №0001277 від 12.08.2025 за ч. 1 ст. 345 КК України до підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Однак, 27.08.2025 ухвалою Житомирського апеляційного суду вищевказану ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.08.2025 скасовано, та до підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, в тому числі із обов`язком, покладеним на останнього не відлучатися з м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора, суду, яке як встановлено підозрюваним було порушено.

Підозрюваний ОСОБА_5 не виконав покладені судом на нього обов`язки, що призвело до вчинення ним нових кримінальних правопорушень, в тому числі кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000185.

Ухвалою слідчого судді Хорошівського районного суду від 01.09.2025 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 29.10.2025. Останній на даний час утримується в СІЗО ДУ «УВП (№8)».

Враховуючи те, що строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 29.10.2025, при цьому досудове розслідування триває та ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, сторона обвинувачення ставить питання про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановленого ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 01.09.2025.

Слідчий зазначив, що на даний час не зменшився ризик переховування від органів досудового розслідування та суду ОСОБА_5 (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки він зареєстрований в АДРЕСА_1 , про те за цією адресою він не проживає, місце проживання останнього слідству не відомо. За вчинення вказаного кримінального правопорушення йому загрожує реальне покарання пов`язане з позбавленням волі, а тому з метою уникнення покарання, ОСОБА_5 матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання. Вік підозрюваного ОСОБА_5 , його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування.

Окрім того, не зменшився ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу ОСОБА_5 в цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), шляхом застосування шантажу, психічного впливом, підкупу, вмовляння, залякуванням таких, так як свідки та потерпіла в даному кримінальному провадженні є місцевими жителями с. Стрибіж Житомирського району Житомирської області, шляхом зміни останніми показів, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій.

Також не зменшився ризик вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки він раніше притягувався до кримінальному відповідальності, зокрема йому оголошено про підозру 12.08.2025 за ч.1 ст.345 КК України в кримінальному провадженні за №0001277 від 12.08.2025. Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.08.2025 у кримінальному провадженні за №0001277 від 12.08.2025 за ч. 1 ст. 345 КК України до підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Однак, 27.08.2025 ухвалою Житомирського апеляційного суду вищевказану ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.08.2025 скасовано, та до підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, в тому числі із обов`язком, покладеним на останнього не відлучатися з м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора, суду, яке як встановлено підозрюваним було порушено.

Слідчий зазначив, що обрання відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить досягнення мети застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні, виконання підозрюваним, покладеним на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та в подальшому суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та потерпілу в цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо застосування найбільш суворого запобіжного заходу підозрюваному. Зазначив, що доказів існування ризиків, визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, не надано, останні не підтверджені та не доведені прокурором. Крім цього, тяжкість вчиненого правопорушення саме по собі не може свідчити про підтвердження ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. На переконання захисника, щодо ОСОБА_5 може бути обраний інший запобіжний захід - у виді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав висловлену позицію свого захисника та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, вказавши, що не буде переховуватись від органів досудового розслідування, не чинитиме тиску на потерпілого та свідків, а буде сприяти слідству.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частинами 2 та 4 ст. 194 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу слідчий суддя враховує наступні обставини.

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа, можливо, вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (рішення «N.C. проти Італії» від 11 січня 2001, §45).

Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими в умовах воєнного стану, поєднаними з проникненням в інше приміщення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час розгляду клопотання прокурором та слідчим на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, на даній стадії доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Дослідження вказаних доказів дає підстави вважати, що висновки органу досудового розслідування щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення злочину, який йому інкримінується, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими. Виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, та вказане може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

У поданому клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, зокрема в пункті 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, санкція якого передбачає лише покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років (ч. 1 ст. 152 КК України), може вдатися до відповідних дій.

Продовження існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду пов`язане, у першу чергу, із можливістю призначення підозрюваному за інкримінований йому злочин покарання у виді позбавлення волі, те що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема йому оголошено про підозру 12.08.2025 за ч.1 ст.345 КК України в кримінальному провадженні за №0001277 від 12.08.2025. Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.08.2025 у кримінальному провадженні за №0001277 від 12.08.2025 за ч. 1 ст. 345 КК України до підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Однак, 27.08.2025 ухвалою Житомирського апеляційного суду вищевказану ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.08.2025 скасовано, та до підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, в тому числі із обов`язком, покладеним на останнього не відлучатися з м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора, суду, яке як встановлено підозрюваним було порушено, неодружений, немає міцних соціальних зв`язків, офіційно ніде не працює.

Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення та може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Окрім того, слідчий суддя також приймає до уваги, що з урахуванням характеру інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, пов`язаного у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими в умовах воєнного стану, поєднаними з проникненням в інше приміщення, підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності, матиме реальну можливість, шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психічним впливом, умовлянням або підкупом, для зміни останніми показів, які є джерелом доказів у кримінальному провадженні, впливати на останніх з метою зміни дачі показів чи відмови від їх надання з метою подальшого уникнення від кримінальної відповідальності, так як свідки та потерпіла в даному кримінальному провадженні є місцевими жителями с. Стрибіж Житомирського району Житомирської області, шляхом зміни та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання підозрюваного

під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого йому злочину, за який законом передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали. Вказані підстави зазначені в ухвалі слідчого судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 01.09.2025 року.

Слідчий суддя не погоджується з доводами захисту про те, що відсутні підстави для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Так, як ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, немає міцних соціальних зв`язків, офіційно ніде не працює. Після застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - вчинив інший злочин.

Слідчий суддя зважає й на те, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 вчинено в умовах діючого в Україні воєнного стану, що може свідчити про відсутність факторів, які б стримували підозрюваного до вчинення протиправних дій, а звідси - і до належного виконання ним процесуальних обов`язків.

Крім цього, вирішуючи питання про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя враховує також стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, розпочатого лише 30.08.2025, суть та характер кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 Кримінального кодексу України, що відноситься до тяжкого злочину.

Всі ці обставини у своїй сукупності свідчать про те, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на переконання слідчого судді, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вказаним вище ризикам.

Обставини по справі з часу застосування запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує також об`єктивну неможливість закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні до закінчення строку дії ухвали Хорошівського районного суду Житомирської області від 01.09.2025 року, якою підозрюваному встановлено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 29.10.2025 року, з огляду на необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, на які вказує слідчий і прокурор, а тому слідчий суддя вважає за можливе продовжити строк запобіжного заходу для підозрюваного, у межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст.182КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу.

Враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, тяжкість правопорушень, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст.182КПК України у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відтак, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.176 - 178, 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30 листопада 2025 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, яку має право внести обвинувачений або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Хорошівського районного суду Житомирської області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та, у такому випадку, покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі с. Буряківка Житомирського району Житомирської області без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, коло яких має визначити та повідомити підозрюваному слідчий, прокурор;

- у разі наявності, здати на зберігання до органів державної міграційної служби свій паспорт для виїзду за кордон, про що документально повідомити слідчого, прокурора.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 30 листопада 2025 року (включно).

Попередити обвинуваченого, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 30.10.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1