ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника Управління освіти Великоновосілківської селищної ради ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2025 року про відмову у задоволенні скарги представника Управління освіти Великоновосілківської селищної ради ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 31.07.2025 року про закриття кримінального провадження № 0001113 від 01.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою було відмовлено у задоволенні скарги представника Управління освіти Великоновосілківської селищної ради ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 31.07.2025 року про закриття кримінального провадження № 0001113 від 01.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя зазначив, що постанова слідчого у повній мірі відповідає вимогам процесуального законодавства. Слідчий суддя зазначив, що слідчий вжив усіх розумних заходів для збирання доказів, передбачених ст. 223 КПК України, та ним прийнято об`єктивне рішення про закриття кримінального провадження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник Управління освіти Великоновосілківської селищної ради ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити його скаргу.

Вважає дану ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що висновок слідчого судді є помилковим.

На думку апелянта, слідчий суддя дійшов хибних висновків щодо виконання слідчим всіх покладених на нього вимог кримінально-процесуального закону, оскільки слідство було проведено поверхнево, відсутня всебічність оцінки доказів, ряд дійових осіб (свідків) не було допитано взагалі, розбіжності у свідченнях допитаних свідків не були усунені, ряд обставин, які виключають або встановлюють наявність діяння для складу злочину залишились не встановленими, зокрема щодо правомірності заволодіння ОСОБА_8 зазначеним автобусом саме того дня. Наявність усіх цих невстановлених обставин у сукупності не може свідчити про всебічність, повноту та неупередженість проведення слідства, всупереч висновкам слідчого судді.

Оцінки численним порушенням норм кримінально-процесуального права з боку слідчого слідчий суддя також не помітив, та не надав їм жодної оцінки. Та зважаючи на численні порушення законодавства з боку слідчого про неупередженість проведення слідства не може бути і мови.

Сама постанова слідчого від 31.07.2025 про закриття кримінального провадження №0001113 не відповідає нормам ст. 110 КПК України, оскільки вона не містить мотивів прийняття відповідного рішення слідчим, її зміст не відповідає фактичним обставинам справи, зокрема, в ній відсутні мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування. Фактично слідчий взагалі не обґрунтував жодного висновку, зазначив про пояснення свідків та в мотивувальній частині постанови вказав, що встановлені в ході досудового розслідування факти, будь-яких даних, які вказують на те, що невстановлена особа незаконно заволоділа транспортним засобом не містять. Чому саме на його думку ці факти не містять таких даних, слідчий не вказав та не вказав на жодне обґрунтування таких висновків. Слідчий у постанові не надав оцінки показанням представника потерпілого, які також є доказом у справі.

Крім того, у зазначеній постанові слідчий дійшов висновку, що за результатами проведеного ним досудового розслідування не встановлена відсутність у діянні складу злочину, передбаченого в ч.1 ст. 289 КК України, проте всупереч цьому усе ж прийняв постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зазначеним обставинам слідчий суддя також не надав жодної оцінки, оскільки із наведеного вбачається про відсутність підстав для закриття кримінального провадження.

ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду до суду не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі, доводи апеляційної скарги підтримав, враховуючи, положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд без участі учасників процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією України ( ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК України).

Конституційний Суд України у своїх рішеннях висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень і доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або має місце інше пригнічення прав і свобод; відмова суду в прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції не може бути обмежене (Рішення від 25.12.1997 р. № 9-зп, Рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).

Висновок про правозастосування норм ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК України щодо права на оскарження судового рішення до суду вищого рівня міститься в постанові ВС України від 3 березня 2016 р. у справі № 5-347кс15,прийнятій за результатами розгляду справи з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права, передбачених КПК України, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень. Зокрема, у постанові зазначено, що відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст. 394 КПК, за умови, що судове рішення стосується їхніх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою в доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено ч. 2 ст. 24 КПК. Незалежно від використаної законодавчої техніки («інша особа»), право на апеляційне оскарження як конституційно гарантована засада судочинства забезпечує право на звернення до суду вищої інстанції не лише підозрюваному, обвинуваченому, а категорія «інші особи» у розумінні п. 10 ст. 393 КПК охоплює і тих учасників кримінального провадження, прав, свобод чи інтересів яких стосується судове рішення.

Відповідно до КПК України окремою формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів органами дізнання, досудового слідства та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер такої діяльності щодо судового контролю в рамках кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження. При цьому в нормах КПК простежується оперативний характер здійснення слідчим суддею повноважень з приводу судового контролю та невідкладність у вирішенні питань про відновлення порушених прав і свобод заінтересованих осіб.

Главою 26 КПК України передбачена можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора під час досудового розслідування.

Вимогами п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України регламентовано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні, передбачені ст. 284 КПК України, підстави для його закриття.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Тому, враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало об`єднане кримінальне провадження №0001113 від 01.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Постановою слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 31.07.2025 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчого, вона не в повній мірі відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки не містить викладу всіх встановлених у межах досудового розслідування фактичних обставин, їх ґрунтовного аналізу на підставі добутих доказів, достатніх мотивів прийняття відповідного процесуального рішення. Крім того, у межах досудового розслідування не було виконано у повному обсязі вказівки, викладені в ухвалі колегії суддів Дніпровського апеляційного суду від 12.02.2021 р.

Покладені в основу оскаржуваної постанови слідчого висновки містять істотні суперечності. Фактично в своїй постанові слідчий не обґрунтував жодного висновку, зазначив про пояснення свідків та в мотивувальній частині постанови вказав, що встановлені в ході досудового розслідування факти, будь-яких даних, які вказують на те, що невстановлена особа незаконно заволоділа транспортним засобом не містять. Слідчий у своїй постанові не надав оцінки показам представника потерпілого.

Крім того, слідчим було допущено неповноту досудового розслідування, а саме, останнім не було допитано свідків, не встановлено місце знаходження транспортного засобу.

Таким чином, слідчим не було вжито заходи для з`ясування інформації про місце знаходження транспортного засобу, а тому досудове розслідування у цій частині не може вважатися належним та повним.

З огляду на викладене оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогами закону щодо обґрунтованості та вмотивованості, не ґрунтується на належному дослідженні та оцінці всіх обставин, що мають значення, і є передчасною, у зв`язку із чим не може залишатися в силі.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що слідчий у своїй постанові дійшов хибного висновку, про відсутність складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_8 .

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження у сукупності, чого слідчим зроблено не було та що залишилося поза увагою слідчого судді.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення слідчого про закриття провадження є передчасним, а досудове розслідування є не повним та не всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги щодо неповноти досудового розслідування та необґрунтованості постанови слідчого підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 309, 310, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Управління освіти Великоновосілківської селищної ради ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2025 року про відмову у задоволенні скарги представника Управління освіти Великоновосілківської селищної ради ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 31.07.2025 року про закриття кримінального провадження № 0001113 від 01.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу представника Управління освіти Великоновосілківської селищної ради ОСОБА_6 , - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 31.07.2025 року про закриття кримінального провадження № 0001113 від 01.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, скасувати, матеріали кримінального провадження направити для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4