У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, клопотання слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0001369 від 14.10.2025 за ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Луганськ Луганської області, громадянин України, з середньою освітою, не працює, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ ВП №3 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001369 від 15.10.2025, за ч.2 ст.121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 жовтня 2025 року о 23:33 годині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов до будівлі магазину ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Бориса Грінченка, 34, де зустрів раніше знайомих ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якими склалися неприязні стосунки. Під час розмови у ОСОБА_10 виникла сварка на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

В цей же день о 23:35 годині у ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин раптово виник умисел, спрямований на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , про що висловився вголос. В цей час ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , розуміючи протиправний характер умислу ОСОБА_4 , вирішили приєднатися до нього, маючи єдиний спільний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7

03 жовтня 2025 року, о 23:35 години, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з салону автомобіля марки ВАЗ «21011», припаркованого поруч, взяв палицю, тим самим підшукав знаряддя для скоєння злочину, яку передав ОСОБА_9 .

Того ж дня, о 23:35 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи на паркувальному майданчику магазину ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Бориса Грінченка, 34, схопив руками ОСОБА_7 за комір куртки та повалив на землю, внаслідок чого потерпілий впав на асфальтоване покриття паркувального майданчика. Після чого, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, вчиненого групою осіб, почав наносити численні удари потерпілому, який лежав на асфальтованому покритті, при цьому наніс не менше дев`яти ударів обома руками, стиснутими в кулак, в область голови потерпілого та не менше одного удару правою ногою, взутою в кросівок, по тулубу в область спини потерпілого та не менше одного удару палицею по тулубу потерпілого ОСОБА_7 .

Одночасно з ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , перебуваючи на паркувальному майданчику магазину ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Бориса Грінченка, 34, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, вчиненого групою осіб, почав наносити численні удари потерпілому, який лежав на асфальтованому покритті, при цьому наніс не менше трьох ударів правою ногою, взутою в кросівок, по тулубу потерпілого, не менше трьох ударів правою рукою, стиснутою в кулак, по тулубу потерпілого та не менше одного удару палицею по тулубу потерпілого ОСОБА_7 .

Одночасно з ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , перебуваючи на паркувальному майданчику магазину ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Бориса Грінченка, 34, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, вчиненого групою осіб, почав наносити численні удари потерпілому, який лежав на асфальтованому покритті, при цьому взяв з землі палицю, яку відкинув ОСОБА_9 , тим самим підшукавши собі знаряддя для вчинення злочину, якою наніс не менше двох ударів по тулубу потерпілого, не менше трьох ударів правою ногою, взутою в кросівок, по тулубу потерпілого та не менше двох ударів правою рукою, стиснутою в кулак, в область голови потерпілого ОСОБА_7 .

Таким чином, внаслідок спільних умисних злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_7 відповідно до медичної довідки від 14.10.2025 №749 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закрита травма живота; розрив селезінки; гемоперетоніум; постгемораргічна анемія; ДВС синдром.

Після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , довівши свій злочинний умисел у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , вчинених групою осіб, до кінця, з місця злочину зникли.

В клопотанні слідчий вказав про наявність наступних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В клопотанні слідчий посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, який відповідно до санкції ч.2 ст.121 КК України карається позбавленням волі на значний термін, та наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, враховуючи данні про особу підозрюваного, просив застосувати запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без права внесення застави.

В судовому засіданні прокурор та слідчий на задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наполягали, просили задовольнити з підстав, викладених в клопотанні, проти задоволення клопотання захисника щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, або визначення застави заперечували.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_5 в судовому засіданні було заявлено клопотання про відкладення розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, для надання стороні захисту можливості отримання додаткових документів, зокрема характеризуючих підозрюваного ОСОБА_4 , та документів щодо осіб, яким належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_6 заперечували проти вказаного клопотання, вказуючи що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від слідства і суду.

Слідчий суддя відмовив в задоволені клопотання захисника ОСОБА_5 , так як клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 було отримано стороною захисту 16.10.2025 о 10 год. 37 хв., тобто на момент його розгляду судом минуло більше 3 годин, що відповідає вимогам, передбаченим ч.2 ст. 184 КПК України.

Також захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти обрання запобіжного заходу тримання під вартою, посилаючись на молодий вік підозрюваного ОСОБА_4 , наявність в нього соціальних зв`язків з родиною, а також зазначив, що перекваліфікація кримінального правопорушення була проведена безпідставно, враховуючи що при її проведені не було встановлено факту причинно-наслідкового зв`язку між нанесенням ОСОБА_7 ударів підозрюваними 03.10.2025 та розривом у потерпілого селезінки, що діагностовано через значний проміжок часу 13.10.2025. Просив суд обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту або особистого зобов`язання, що дозволить підозрюваному працювати та відшкодовувати потерпілому ОСОБА_7 завдані збитки.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, а також документи долучені судом до матеріалів провадження за клопотанням захисника, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК України) до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що додані до клопотання матеріали, а саме:витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0001369 від 14.10.2025, лист КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР від 14.10.2025 № 749 про діагноз ОСОБА_7 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 14.10.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 14.10.2025; протокол огляду речі від 15.10.2025 за участі свідка ОСОБА_13 ; протокол огляду речі від 15.10.2025 за участі свідка ОСОБА_12 ; протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, або таке що готується від 15.10.2025, поданого ОСОБА_7 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 15.10.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.10.2025, проведеного за участю ОСОБА_7 , за яким останній впізнав ОСОБА_4 як особу, що приймала участь в подіях, що відбувалися 03.10.2025 за його участю; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.10.2025, проведеного за участю ОСОБА_7 , за яким останній впізнав ОСОБА_9 як особу, що приймала участь в подіях, що відбувалися 03.10.2025 за його участю; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.10.2025, проведеного за участю ОСОБА_7 , за яким останній впізнав ОСОБА_8 як особу, що приймала участь в подіях, що відбувалися 03.10.2025 за його участю; посвідченням взяття на облік бездомної особи, виданого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 16.10.2025, щодо місця народження ОСОБА_4 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.10.2025, проведеного за участю ОСОБА_14 , за яким вона впізнала свого племінника ОСОБА_4 ; постановою про перекваліфікацію злочину у кримінальному провадженні від 15.10.2025, згідно якого у кримінальному провадженні №0001369 із ч.1 ст.121 КК України на ч.2 ст.121 КК України; повідомленням ОСОБА_4 про підозру у вчиненому злочині, передбаченому ч.2 ст.121 КК України від 15.10.2025; поясненнями ОСОБА_4 від 15.10.2025; протоколом роз`яснення права на захист від 15.10.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 15.10.2025, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, крім того ОСОБА_4 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання.

Подані на підтвердження своєї позиції захисником ОСОБА_5 наступні документи: копія фіскального чеку, виданого ТОВ «ДФК» аптека №69 від 14.10.2025 № 38, на придбання ліків на суму 152,30 грн.; копія фіскального чеку, виданого ТОВ «PAN PУAN» аптека №80 від 14.10.2025 № 38, на придбання ліків на суму 2598,83 грн.; копія заяви ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , власниці квартири за адресою: АДРЕСА_1 , не заперечує, щоб ОСОБА_4 проживав в її квартирі та відбував домашній арешт; копії тексту договору оренди квартири у приватної особи від 16.10.2025, орендарем за яким зазначено ОСОБА_4 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; довідкою ТОВ «АВТОМОТО - СЕРВІС» від 16.10.2025 вих. № 237, згідно якої ОСОБА_4 працює в ТОВ «АВТОМОТО - СЕРВІС» на посаді помічника майстра з ремонту автотехніки з 01.10.2025, не спростовують наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Крім цього, слідчим суддею враховуються обставини, визначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів цього, його вік, стан здоров`я, тяжкість передбаченого покарання.

Вказане свідчить, що запобігання встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою в межах строку досудового слідства.

Слідчий суддя вважає, що обрання саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 з урахуванням його тривалості, відповідає особі підозрюваного, характеру та тяжкості діяння, мотивів, та обставинам вчинення злочину, що інкримінується підозрюваному, а також покаранню, що може бути призначене підозрюваному в разі визнання його винуватим.

Враховуючи зазначене, вважаю, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено неможливість застосування до підозрюваного у даному кримінальному правопорушенні більш м`якого запобіжного заходу, існує необхідність у застуванні до нього запобіжного заходу тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який він вчинив злочин, пов`язаний із застосуванням насильства.

Таким чином у відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя в даному випадку, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 186, 309, 369, 372, 392, КПК України слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0001369 від 14.10.2025 за ч. 2 ст. 121 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який рахувати з 16.10.2025 року з 16-20 години, без визначення застави.

Строк дії ухвали становить до 15.12.2025 року включно.

В задоволення клопотання захисника та підозрюваного про нічний домашній арешт - відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 17.10.2025 об 14 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1