Дата документу 09.12.2025
Справа № 334/3380/25
Провадження № 1-кс/334/3032/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського районного суду в м. Запоріжжя клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженні № 0000826 від 27.04.2025 року

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженні № 0000826 від 27.04.2025 року.

Клопотання мотивоване наступним: 27 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне провадження №0000826, за фактом ДТП, яка мала місце 27.04.2025 року.

Того ж дня, 27 квітня 2025 року, під час проведення огляду місця події, автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 - тимчасово затримано та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Запорізькій області.

Слідчим Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області прийнято постанову про визнання вилученого автомобілю «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , речовим доказом.

28 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя (справа №334/3380/25, провадження №1-кс/334/1123/25) у кримінальному провадженні №0000826 від 27.04.2025 року було накладено арешт на автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та користування, який знаходиться у власності ОСОБА_4 , з правом зберігання транспортного засобу на території спеціального майданчику, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13.

Слідчим Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_5 було ініційовано проведення ряду експертиз, досліджень технічного стану транспортного засобу, слідчих експериментів тощо, та отримано усі необхідні докази. Відтак, слідчим було проведено усі необхідні слідчі дії з автомобілем «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, як наслідок, адвокат просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2025 року (справа №334/3380/25, провадження №1-кс/334/1123/25).

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився та надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі та участі власника майна. Задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому.

Слідчий слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився.

На виконання Закону України № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» 30.04.2025 р. відбулася державна реєстрація змін до відомостей про Ленінський районний суд м. Запоріжжя, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, відповідно до яких назву Ленінський районний суд міста Запоріжжя змінено на Дніпровський районний суд міста Запоріжжя.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване, доведене належними та допустимими доказами, тому підлягає задоволенню.

Висновок суду ґрунтується виходячи з наступного:

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Статтею 2 даного Кодексу визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, визначеним ч. 1 ст. 7 КПК України.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинні встановлювати справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування. Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

З матеріалів кримінального провадження № 0000826 від 27.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України вбачається, що 28.04.2025 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя на автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 накладено арешт з метою забезпечення його збереження.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що даний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, та має значення для забезпечення доказів, а метою накладення арешту на майно є забезпечення можливості проведення експертиз.

Також з матеріалів справи встановлено, що власником вказаного вище автомобіля є ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, слідчий суддя прийшов до переконання, що немає потреби і надалі обмежувати власника майна та користувача в користуванні цим майном, продовження арешту майна може спричинити збитки інтересам останнього, оскільки на даний час у кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії, для яких був потрібен вказаний транспортний засіб, а тому підстав для подальшого збереження арешту в частині заборони користування цим транспортним засобом немає, в зв`язку з чим клопотання в цій частині підлягає до задоволення. Одночасно таке пом`якшення арешту буде забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав заявника, як власника майна.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 174, 350, 369372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженні № 0000826 від 27.04.2025 року задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2025 року (справа №334/3380/25, провадження №1-кс/334/1123/25) в рамках кримінального провадження №0000826 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 який належить ОСОБА_4 .

На ухвалу може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1