Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/3502/25
Номер провадження1-кп/173/64/2026
В И Р О К

іменем України

06 січня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (ЄРДР №0000573 від 03.11.2025) за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має неповну середню освіту, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працює, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався та який діє по теперішній час, близько 21 години 35 хвилин 02 листопада 2025 року, більш точний час не встановлено, тобто в період дії воєнного стану, перебуваючи на першому пероні залізничної станції м. Верхівцеве Придніпровської залізниці, розташованої за адресою; вул. Привокзальна, буд. 1, м. Верхівцеве Кам`янського району Дніпропетровської області, побачив на лавці очікування раніше незнайому йому жінку - ОСОБА_4 , яка сиділа на лавці та поруч із якою знаходився рюкзак чорного кольору, з особистими речами всередині. Внаслідок раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на протиправне відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 визначив вказаний рюкзак з речами предметом свого злочинного посягання, після чого, у вказаний день та час, тобто 02 листопада 2025, приблизно о 21 годині 35 хвилин, ОСОБА_5 , проходячи повз потерпілу ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи відкрито, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, умисно, проти волі власника, користуючись тим, що потерпіла відійшла на пару метрів від лавки, на якій знаходились її речі, підійшов до вказаної лавки очікування та правою рукою підхопив з лавки вищезазначений рюкзак дорожній вартістю 350 гривень, в якому знаходились мобільний телефон марки SAMSUNG SM-A105F вартістю 1227 гривень, у чохлі вартістю 50 гривень, павербанк ХО РR159 вартістю 1465,50 грн., термос із нержавіючої сталі Ваbу, вартістю 150 гривень, гаманець вартістю 317,85 гривень, в якому знаходились грошові кошти у сумі 1000 грн. однією купюрою, два блоки для зарядного пристрою мобільних телефонів, вартість яких не встановлена, книгу «Стоїцизм на кожен день» вартістю 333,20 гривень, фен-щітку «Braun Satin Hair» вартістю 1489,92 гривень, а також інше майно, яке для потерпілої матеріальної цінності не має, та таким чином незаконно, відкрито заволодів ними, після чого разом з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, у подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_4 , матеріальний збиток на суму 6383,47 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що 02 листопада 2025 року приблизно о 21 годині 30 хвилин він перебував на залізничній станції Верхівцеве, де побачив жінку, яка сиділа на лавці, поруч із якою знаходився рюкзак. У цей момент він вирішив викрасти вказаний рюкзак. З цією метою, він підійшов до жінки, та коли остання відійшла на декілька метрів від лавки, він схопив рюкзак та побіг. Жінка кричала йому вслід із вимогою повернути рюкзак, однак він на це не зреагував та з місця події втік. Згодом його було виявлено працівниками поліції, а викрадений рюкзак із речами - вилучено. Обвинувачений обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорює, у вчиненому щиро кається.

При цьому, обвинувачений повідомив суду, що визнає вину добровільно, жодного насильства, примусу, погроз чи обіцянок з метою спонукання до визнання вини до нього не застосовувалося і не пропонувалося.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

У зв`язку з тим, що обвинувачений розповів про обставини кримінального правопорушення, ніхто із учасників не заперечує їх, кваліфікацію дій обвинуваченого та доказів кримінального провадження, не має наміру оскаржувати їх в апеляційному порядку, суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, потерпілу, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд доходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні кримінального правопорушення і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого і обставину, що пом`якшує покарання, а саме:

ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, не працює, одружений та має двох малолітніх дітей, за місцем проживання та реєстрації характеризується посередньо, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра, у лікаря нарколога не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

З урахуванням установлених вище обставин суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк, який є мінімально передбаченим санкцією відповідної статті Особливої частини Кримінального кодексу України, оскільки таке покарання є справедливим, належною карою за вчинене кримінальне правопорушення та достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2025 до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою суду від 23.12.2025 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.02.2026.

У зв`язку з винесенням обвинувального вироку та призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням особи обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що на даний момент існує ризик переховування від суду, тому запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу необхідно залишити без змін.

Оскільки до обвинуваченого було застосоване попереднє ув`язнення, то відповідно до ч.5 ст. 72 КК України йому необхідно зарахувати у строк покарання тримання під вартою з моменту затримання до моменту проголошення вироку суду із розрахунку день за день.

Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Залишити ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку суду, а саме з 06.01.2026.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 04.11.2025 по 05.01.2026 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: рюкзак дорожній чорного кольору на 3 відділення, книгу «Стоїцизм на кожен день. 366 роздумів про мудрість, стійкість і мистецтво життя» автори ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , гаманець коричневого кольору у якому знаходиться купюра 1000 грн., чохол на окуляри, антисептик, електронну сигарету, навушники, навушники бездротові, кабель зарядки телефону чорного кольору, блочок до зарядного пристрою мобільного телефону білого кольору, гребінець, ложка пластикова, пляшка порожня з під вітамінів, один стік з надписом кологен, два паперових листка з надписами, білого кольору, металевий термос об`ємом 0,5 л, фен-плойка чорного кольору - повернути потерпілій ОСОБА_4 ; DVD-R диск об`ємом пам`яті 4,7 Gb марки Verbatim серійний номер МАР628DF23001696 з відеозаписом з бодікамер працівників СРПП ВП 3 Кам`янського РУП - зберігати у матеріалах справи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілій.

Суддя ОСОБА_1