Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/1756/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2025селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі суддя ОСОБА_1 ,

без участі учасників судового провадження,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження за № ЄРДР 0000137 від 03.12.2025 за обвинувальним актом начальника Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_2 , який надійшов до суду 15.12.2025 року з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого згідно з вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.06.2025 року в справі №302/853/25 за ч.1 статті 125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн (штраф сплачено),

- про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 ч.1 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування встановлено такі обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

03.12.2025 біля 02.00 години ОСОБА_3 , знаходячись на вулиці біля будинку АДРЕСА_2 , затіяв сварку із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем вказаного будинку, у ході якої, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_4 .

У результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 , згідно з висновком судового-медичного експерта №101-м від 08.11.2025, спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , у вигляді садна на шкірних покривах спинки носа.

Ці тілесні ушкодження виникли від дії, тупих твердих предметів по механізму тертя-ковзання, якими могли бути нігті пальців рук сторонньої особи. Розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються, як легкі, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» пп. 2.3.5.

По давності вкладаються в час події, яка мала місце 03.12.2025. Малоймовірно, що дані тілесні ушкодження могли виникнути від падіння з висоти власного зросту.

Обставини, які пом`якшують, так і обтяжують покарання ОСОБА_3 , відсутні.

В обвинувальному акті зазначено: шкода кримінальним правопорушенням не завдана, цивільний позов не заявлено, речові докази і судові витрати відсутні, запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

В обвинувальному акті також зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав винуватість, не оспорює встановлені органом досудового розслідування обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, про що подав заяву, складену у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , а потерпілий не заперечує проти такого розгляду. За цих підстав прокурор заявив клопотання про розгляд кримінального провадження в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Оцінивши встановлені обставини, зміст обвинувального акту і додані до нього документи та матеріали досудового розслідування кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Із змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної і підписаної в присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 , видно, що він повністю визнає вище встановлені обставини та беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення у виді кримінального проступку за ознаками ч.1 статті 125 КК України, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження вироку, який винесений за процедурою спрощеного провадження і згодний на розгляд обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Із змісту заяви потерпілого ОСОБА_4 , поданої начальнику Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_2 , видно, що потерпілий згодний на розгляд кримінального провадження в суді в спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження і визнає вище встановлені обставини та ознайомлений з обмеженнями права на оскарження вироку суду в апеляційному порядку.

Отже, є підстави винести вирок у спрощеному кримінальному провадженні без участі сторін.

Суд вважає, що ОСОБА_3 є винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 125 ч.1 КК України, який мав місце за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

За вчинений кримінальний проступок ОСОБА_3 підлягає покаранню.

Суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що кримінальне правопорушення, передбачене статтею 125 ч.1 КК України, віднесено до кримінальних проступків, проте характеризується умисною формою вини.

Обвинувачений раніше судимий згідно з вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.06.2025 року в справі №302/853/25 за ч.1 статті 125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн (штраф сплачено). ОСОБА_3 характеризується Синевирською сільською радою позитивно, ОСОБА_3 неодружений, не працює, має на утриманні матір ОСОБА_6 , також не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога та фтизіатра. Це стверджено довідками з КНП «ЛПУ Міжгірська районна лікарня» та Синевирської сільської ради.

Статтею 125 ч.1 КК України передбачено такі альтернативні основні покарання і їх розміри, які можуть бути призначені судом особі, яка вчинила це кримінальне правопорушення : штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Покарання у виді виправних робіт не може бути призначене обвинуваченому ОСОБА_3 , адже він є непрацюючим.

Що стосується покарання у виді штрафу, суд вважає недоцільним його застосовувати, оскільки обвинуваченому вже призначався такий вид покарання згідно з вироком суду, який зазначений у вступній частині цього вироку, однак поведінку ОСОБА_3 це не виправило, а згідно з ч.2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Крім того, ОСОБА_3 ніде не працює та має на утриманні матір ОСОБА_6 .

Отже, вищенаведене дає підстави суду обрати для ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на максимальний строк, передбачений статтею 125 ч.1 КК України, а саме 200 годин. Такий розмір покарання суд застосовує з огляду на те, що ОСОБА_3 є молодий віком, відомостей про наявність у нього першої або другої групи інвалідності матеріали кримінального провадження не містять, відсутність у справі пом`якшуючих, так і обтяжуючих покарання обставин, натомість обвинувачений раніше є судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення в минулому.

Керуючись статтями 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого статтею 125 ч.1 Кримінального кодексу України, і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня винесення вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати прокурору, потерпілому, засудженому.

Суддя ОСОБА_1