н/п 1-кс/953/7319/25
"12" листопада 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
(в режимі відеоконференції),
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Луганської області, громадянина РФ, командира роти 101 сп «ЛНР», раніше не судимого, відносно якого 16.01.2025 до Основ`янського районного суду міста Харкова скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, гранатометника 101 сП «ЛНР», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого 16.01.2025 до Основ`янського районного суду міста Харкова скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, Україна, громадянина України, стрілка 101 сп «ЛНР», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якого 16.01.2025 до Основ`янського районного суду міста Харкова скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України,
Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймаючи посаду командира роти НОМЕР_1 сп «ЛНР», військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймаючи посаду гранатометника 101 сп «ЛНР», військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обіймаючи посаду стрілка 101 сп «ЛНР», брали участь у вторгненні на територію України у складі російських окупаційних військ.
Одразу після оголошення 24.02.2022 президентом РФ про початок «спеціальної воєнної операції», російські війська, у т.ч. військовослужбовці 101 СП «ЛНР», серед яких перебували військовослужбовці ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у невстановленому місці перетнули російсько-український кордон та пішли у наступ на території Харківської області.
Військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи умисел на порушення законів та звичаїв війни, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у формі заволодіння майном юридичних осіб, незаконно, без складання будь-яких процесуальних документів, проводив незаконні обшуки, після чого незаконно заволодівав транспортними засобами юридичних осіб з метою особистого збагачення без нагальної воєнної необхідності.
Досудовим розслідуванням встановлено, що під час окупації населених пунктів Дворічанської селищної громади Куп`янського району Харківської області у ОСОБА_8 командира роти НОМЕР_1 сп «ЛНР», яка територіально дислокувалася в населених пунктах смт. Дворічна та с. Митрофанівка, виник умисел, направлений на вчинення кримінальних правопорушень на території Куп`янського району, а саме проведення незаконних обшуків домоволодінь, підприємств, установ з метою виявлення матеріальних цінностей, незаконного заволодіння транспортними засобами та майном шляхом порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
З цією метою, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи й розуміючи переваги вчинення кримінальних правопорушень в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту та маючи перевагу перед цивільним населенням окупованих територій, ОСОБА_8 вирішив залучити до їх вчинення стрілка 101 сп «ЛНР» ОСОБА_10 та гранатометника 101 сп «ЛНР» ОСОБА_9 .
На пропозицію ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 погодились та висловили свою згоду прийняти участь у скоєнні ряду особливо тяжких злочинів. Таким чином, ОСОБА_8 створив та очолив групу осіб, які попередньо домовились про спільне вчинення злочинів на окупованій території.
Так, на виконання спільного умислу ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , приблизно в середині травня 2022 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в с. Митрофанівка Дворічанської селищної громади Куп`янського району Харківської області, вирішили прибути на територію ТОВ «АГРОТРЕЙД-ВИРОБНИЦТВО», де на той час перебував охоронець ОСОБА_11 .
В цей же період, у денний час доби ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на транспортному засобі марки «УАЗ-452/УАЗ-3741» без розпізнавальних знаків прибули до ТОВ «АГРОТРЕЙД-ВИРОБНИЦТВО» по вул. Садовій с. Митрофанівка Куп`янського району Харківської області та незаконно проникли на його територію.
Будучи озброєними автоматичною вогнепальною зброєю, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 вийшли з автомобіля, залишивши ОСОБА_9 за кермом транспортного засобу та побачивши ОСОБА_11 , підійшли до нього.
Далі, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що перед ним перебуває цивільна особа в розумінні ст. 50 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів, повідомив ОСОБА_11 про те, що вони забирають автомобіль марки «Renault Dokker» (спеціалізований вантажний фургон), 2018 року випуску, білого кольору, VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перебував на балансі та належав на праві власності ТОВ «АГРОТРЕЙД-ВИРОБНИЦТВО».
ОСОБА_11 запитав у ОСОБА_8 чи має він дозвіл на вилучення транспортного засобу, на що останній повідомив, що продемонструє відповідні дозволи. В цей час ОСОБА_10 , демонструючи наявну при ньому вогнепальну зброю, направив її у бік ОСОБА_11 .
З метою уникнення конфліктної ситуації, не вчиняючи будь-якого опору, ОСОБА_11 відійшов у бік від них.
З метою доведення свого спільного злочинного умислу до кінця ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 пішли до згаданого автомобіля, припаркованого на території складських приміщень товариства, в який ОСОБА_8 сів за кермо, привів у робочий стан шляхом пуску запалення двигуна ключем, яким вони заволоділи раніше при невстановлених обставинах, а ОСОБА_10 сів поруч на переднє пасажирське сидіння.
Після цього, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 на автомобілі марки «Renault Dokker» та ОСОБА_9 , який увесь цей час перебував в автомобілі марки «УАЗ-452/УАЗ-3741», діючи умисно, рушили з місця вчинення злочину, довівши свій спільний, злочинний, корисливий умисел, направлений на заволодіння транспортним засобом, до кінця.
У подальшому ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розуміючи, що автомобіль марки «Renault Dokker» не є абсолютно необхідним для ведення війни, розпорядились ним на власний розсуд, використавши його для задоволення власних потреб, не пов`язаних з нагальною воєнною необхідністю, здійснене незаконним чином і безцільно.
Своїми протиправними діями ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинили ТОВ «АГРОТРЕЙД-ВИРОБНИЦТВО» матеріальну шкоду згідно висновку експерта на суму 282 900 грн. (двісті вісімдесят дві тисячі дев`ятсот гривень).
Отже, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи умисно, з корисливим мотивом, за попередньою змовою, усвідомлюючи наявність міжнародного збройного конфлікту, діючи в його умовах та користуючись ними, усвідомлюючи захищений статус майна, маючи намір захопити власність юридичної особи резидента сторони збройного конфлікту України, для подальшого його особистого використання, без воєнної необхідності, вчинили порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме привласнення (захоплення) приватного майна ТОВ «АГРОТРЕЙД-ВИРОБНИЦТВО», чим порушив вимоги ст. 33 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. ст. 46, 53 Положення про закони і звичаї війни на суходолі, що є додатком до IV Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, яка наюрала чинності для України 24.08.1991 року.
Будучи озброєними автоматичною вогнепальною зброєю, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 вийшли з автомобіля, залишивши ОСОБА_9 за кермом транспортного засобу, та, побачивши ОСОБА_11 , підійшли до нього.
Втім ОСОБА_11 , побачивши тих самих озброєних військових, які у травні 2022 року незаконно заволоділи транспортним засобом марки «Renault Dokker», знову запитав у ОСОБА_8 , чи має він дозвіл на вилучення транспортного засобу, на що останній у грубій формі повідомив, що зараз продемонструє йому дозволи.
Розуміючи, що повторюється ситуація, яка відбулась у травні 2022 року, а також те, що може виникнути конфлікт та не бажаючи його розвитку, ОСОБА_11 відійшов у бік.
Своїми протиправними діями ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спричинили ТОВ «УКРЗЕРНОПРОМ-ШЕВЧЕНКОВЕ» матеріальну шкоду згідно висновку експерта на суму 127 550 грн.(сто двадцять сім тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень).
Отже, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи умисно, з корисливим мотивом, за попередньою змовою, усвідомлюючи фактичні обставини, що свідчать про наявність міжнародного збройного конфлікту, діючи в його умовах та користуючись ними, усвідомлюючи захищений статус майна, маючи намір захопити власність юридичної особи резидента сторони збройного конфлікту України, для подальшого його особистого використання, без воєнної необхідності, вчинили порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме привласнення (захоплення) приватного майна ТОВ «УКРЗЕРНОПРОМ-ШЕВЧЕНКОВЕ», чим порушили вимоги ст. 33 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. ст. 46, 53 Положення про закони і звичаї війни на суходолі, що є додатком до IV Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, яка набрала чинності для України 24.08.1991 року.
Крім того, приблизно в середині червня 2022 року невідомі під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ двічі приїжджали до місця мешкання ОСОБА_13 по АДРЕСА_3 .
У зв`язку з відсутністю ОСОБА_13 військовослужбовці ЗС РФ залишили йому повідомлення про необхідність його явки до місця їх дислокації, розташованого у будівлі місцевого будинку культури за адресою: АДРЕСА_4 .
Розуміючи, що військовослужбовці ЗС РФ цілеспрямовано приїжджали до його будинку та обов`язково досягнуть своєї мети, ОСОБА_13 вирішив виконати їх вимогу.
В цей же період, у денний час доби (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_13 прийшов до будинку культури де побачив невідомих озброєних автоматичною вогнепальною зброєю військовослужбовців ЗС РФ в кількості приблизно 10 осіб (особистість яких під час досудового розслідування не встановлено).
На запитання ОСОБА_13 щодо причин його виклику, до нього звернувся ОСОБА_9 який одразу висунув вимогу про необхідність передачі їм автомобіля марки «Chevrolet NIVA» (легковий універсал-В), 2006 року випуску, синього кольору, VIN: НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 ., який на праві власності належав ТОВ «Агріпорт-Норд» та перебував у користуванні ОСОБА_13 , який зберігав його у гаражі за місцем свого мешкання.
Отримавши відмову від ОСОБА_13 про передачу вказаного автомобіля, ОСОБА_9 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір, у грубій, наказній формі зазначив, що останній має 15 хвилин для передачі транспортного засобу.
З метою уникнення конфліктної ситуації, не маючи можливості чинити опір, ОСОБА_13 через деякий час перевіз автомобіль марки «Chevrolet NIVA», реєстраційний номер НОМЕР_7 , до будинку культури, за вказаною вище адресою, де до нього підійшов ОСОБА_9 та забрав ключі від зазначеного автомобіля.
У подальшому ОСОБА_9 , розуміючи, що автомобіль марки «Chevrolet NIVA» не є абсолютно необхідним для ведення війни, розпорядився ним на власний розсуд, використавши його в особистих інтересах з метою пересування околицями населених пунктів Дворічанської селищної громади, не пов`язаних з нагальною воєнною необхідністю, здійснене незаконним чином і безцільно.
Своїми протиправними діями ОСОБА_9 спричинив ТОВ «Агріпорт-Норд» матеріальну шкоду згідно висновку експерта на суму 134 400 грн. (сто тридцять чотири тисячі чотириста гривень).
Отже, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливим мотивом, за попередньою змовою з невстановленими під час досудового розслідування військовослужбовцями ЗС РФ, усвідомлюючи фактичні обставини, що свідчать про наявність міжнародного збройного конфлікту, діючи в його умовах та користуючись ними, усвідомлюючи захищений статус майна, маючи намір захопити власність юридичної особи резидента сторони збройного конфлікту України, для подальшого його особистого використання, без воєнної необхідності, вчинив порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме привласнення (захоплення) приватного майна ТОВ «Агріпорт-Норд», чим порушив вимоги ст. 33 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. ст. 46, 53 Положення про закони і звичаї війни на суходолі, що є додатком до IV Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, яка набрала чинності для України 24.08.1991 року.
07.10.2025 року у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.
Однак, перебування підозрюваних ОСОБА_14 та ОСОБА_10 на тимчасово окупованій території України, а підозрюваного ОСОБА_8 на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором позбавило орган досудового розслідування можливості вручити їм письмове повідомлення про підозру від 07.10.2025 у день його складання, у зв`язку з чим, зазначене повідомлення про підозру та повістки про виклики (на 13.10.2025, 14.10.2025, 15.10.2025) відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме шляхом опубліковання на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України у газеті «Урядовий кур`єр» за № 204 (8129) від 07.10.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.
На виклики слідчого підозрювані ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до органу досудового розслідування не з`явились.
У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства 16.10.2025 підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 оголошено у державний розшук, організацію якого доручено Куп`янському РВП ГУНП в Харківській області.
Крім того, 16.10.2025 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у міжнародний розшук, для здійснення якого направлено лист до відділу міжнародного поліцейського співробітництва Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Слідчий зазначив, що вказані обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрювані ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебувають на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, імовірно на території Луганської області, та переховується там від органів досудового розслідування, тому з метою досягнення завдання кримінального провадження, дотримання належної правової процедури, необхідним вбачається отримати дозвіл слідчого судді на проведення спеціального досудового розслідування.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.
Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проти задоволення клопотання слідчого не заперечували, захисник ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення прокурора, захисників та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
Відповідно до ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими КПК України, на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочинів передбачених ст.111, 111-1 КК України стосовно підозрюваного, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
07.10.2025 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, тобто у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
07.10.2025 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, тобто у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
07.10.2025 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, тобто у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Частиною 1 ст. 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).
Частиною 1 ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Частиною 3 ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, територіях держави, визнаної Верховною Радою України державою - агресором, у випадку обґрунтованої неможливості їй такої повістки згідно частинами 1,2-4-7 цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Отже, з огляду на наведені положення закону, ст. 278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадження письмове повідомлення про підозру в день його складення слідчим прокурором, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України) в тому числі шляхом опублікування у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Слідчим суддею встановлено, що у зв`язку із неможливістю вручення особисто ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , повідомлення про підозру у день його складення, повісток про виклик на 13, 14 та 15 жовтня 2025 року до органу досудового розслідування, внаслідок перебування підозрюваних на тимчасово окупованій території України, стороною обвинувачення вжито заходів для вручення повідомлення про підозру, повісток про виклик ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень згідно ч. 1 ст. 278 КПК України з урахуванням ст. 111 КПК України та ст. 135 КПК України, зокрема, шляхом опублікування повного тексту підозри на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 204 (8129) від 07.10.2025.
Враховуючи, що повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення підозрюваним ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, що підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 набули статусу підозрюваних у кримінальному провадженні, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.
Під час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення, тобто наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення;
- що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.
Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
На даний час, підозрювані переховуються від органів досудового розслідування та суду на території Російської Федерації, постановою слідчого від 16.10.2025 оголошені у міжнародний розшук.
Повідомлення про підозру та повістки про їх виклик у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в якому розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.
Жодного разу у призначений час підозрювані ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у зазначене місце та час не з`явились, про неможливість та причини неприбуття не повідомили.
Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів стосовно підозрюваного, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
Слідчим суддею встановлено, що підозрювані переховуються від органів досудового розслідування та постановою слідчого оголошені у міжнародний розшук, для здійснення якого направлено лист, щодо використання каналів Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол у відношенні підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваних в міжнародний розшук на переконання слідчого судді є достатнім для підтвердження факту оголошення особи у міжнародний розшук в розумінні вимог ст. 281 КПК України та ч. 6 ст. 193 КПК України.
Враховуючи те, що підозрювані належним чином викликались для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явились у призначений час та не повідомили про причини свого неприбуття, та постановою слідчого оголошені у міжнародний розшук, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити.
Керуючись ст. ст. 8, 10, 206, 297-1 - 297-5, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1