Провадження № 1-кс/344/6223/25
У Х В А Л А

11 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 03.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190 КК України. 04.09.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та затримано в порядку ст. 615 КПК України. Під час затримання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 у ході особистого обшуку у нього було виявлено та вилучено: - мобільний телефон марки «iPhone 12», який упаковано у полімерний пакет;- грошові кошти у сумі 6 150 грн., які упаковано в полімерний пакет;- два носія інформації формату USB, які упаковано у полімерний пакет;- сумка з особистими речами та документами, які поміщено у сейф-пакет №WAR 1744073. Вище перелічені речі, в сукупності з іншими речами та документами, можуть мати значення доказу факту, чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, щодо злочинної групи, яка діяла з метою вимагання та отримання у потерпілого ОСОБА_6 грошових коштів, як повернення неіснуючого боргу. 05 вересня 2025 року описані речі, предмети та цінності, було визнано речовими доказами.

Слідчий підтримав клопотання з підстав, які в ньому наведені.

Адвокат заперечував задоволення клопотання, клопотання є необгрунтованим, та крім того, слідчим 04.09.2025 вилучені особисті речі, а слідчий звернувся з клопотанням 06.09.2025, що є порушенням строку на звернення з відповідним клопотанням.

Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального Кодексу України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03 вересня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 .

04.09.2025 року ОСОБА_4 затримано, про що складено протокол затримання особи, та на підставі ч.3 ст.208 КПК України в ході особистого обшуку підозрюваного виявлено та вилучено: - мобільний телефон марки «iPhone 12», який упаковано у полімерний пакет; - грошові кошти у сумі 6 150 грн., які упаковано в полімерний пакет; - два носія інформації формату USB, які упаковано у полімерний пакет; - сумка з особистими речами та документами, які поміщено у сейф-пакет №WAR 1744073.

Постановою від 05 вересня 2025 року вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000113.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим надано ухвалу від 03.09.2025 про дозвіл на проведення обшуку за адресою місця проживання ОСОБА_4 .

04 вересня 2025 року під час затримання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 у ході особистого обшуку у нього було виявлено та вилучено: - мобільний телефон марки «iPhone 12», який упаковано у полімерний пакет; - грошові кошти у сумі 6 150 грн., які упаковано в полімерний пакет; - два носія інформації формату USB, які упаковано у полімерний пакет; - сумка з особистими речами та документами, які поміщено у сейф-пакет №WAR 1744073.

Згідно копії конверта, який міститься в матеріалах клопотання, клопотання надіслано на адресу суду слідчим 06.09.2025.

Пунктом 2 ч.5 ст.171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, слідчим не пропущено строк звернення до суду з відповідним видом клопотання.

Згідно частини 1 статті 178 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

05.09.2025 року слідчим ОСОБА_7 складено протокол передання тимчасово вилученого майна слідчому ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведено перед судом необхідність накладення арешту на вказані речі та предмети.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Таким чином, клопотання обґрунтовано належними правовими підставами.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі, предмети, що 04.09.2025 були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки «iPhone 12», який упаковано у полімерний пакет;

- грошові кошти у сумі 6 150 грн., які упаковано в полімерний пакет;

- два носія інформації формату USB, які упаковано у полімерний пакет;

- сумка з особистими речами та документами, які поміщено у сейф-пакет №WAR 1744073.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1