№ провадження 1-кс/606/327/25
Справа № 606/1545/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції № 3 (м.Теребовля) РУП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 за ст.190 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2025 до слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи відділення поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП Головного управління НП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 за ст.190 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга мотивована тим, що 06.08.2025 ОСОБА_3 звернувся до відділення поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області із заявою про те, що ОСОБА_4 привласнено придбану скаржником мисливську рушницю МР-27М, яка без оплати була переписана останнім на його рідного брата ОСОБА_5 04.09.2025 скаржник звернувся у відділення поліції №3 (м.Теребовля) РУП ГУНП в Тернопільській області з проханням надати відповідь про розгляд раніше поданої заяви про злочин. 09.09.2025 ОСОБА_3 було видано довідку про результати розгляду його звернення, яке зареєстроване за №5770 від 06.08.2025, згідно якої в ході розгляду звернення встановлено, що ОСОБА_4 успадкував рушницю від покійного батька ОСОБА_5 .. Розгляд завершено. З наведеними у довідці обставинами скаржник не згідний. Зазначає, що ОСОБА_4 відомо, що рушниця належить скаржнику, ОСОБА_4 зазначав, що поверне рушницю ОСОБА_3 , однак через деякий час, ОСОБА_4 маючи корисливу мету, обманним шляхом намагається заволодіти рушницею скаржника вартістю більше 20 тис. грн. В заяві, показах які навів скаржник, дані свідчать про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України. Однак в порушення вимог ст. 214 КПК України відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені не були, а відтак відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даною скаргою, в якій просить внести вказані відомості до ЄРДР.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив таку задовольнити з підстав, викладених у скарзі. Зазначив, що кілька років тому відносно нього було відкрито кримінальне провадження, у зв`язку з чим він безоплатно переписав із оформленням всіх необхідних документів належну йому рушницю на свого брата ОСОБА_5 . Надалі, кримінальне провадження відносно скаржника було закрито. Брат ОСОБА_3 помер близько 10 місяців тому. Син брата ОСОБА_4 не повертає скаржнику рушницю.

Представник відділення поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП Головного управління НП в Тернопільській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився.

Вказане згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, дослідивши скаргу, письмові матеріали, додані до скарги, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою у постанові № 556/450/18 від 30 вересня 2021 року.

Верховний Суд у своїй постанові № 761/20985/18 від 16 травня 2019 року наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Також Верховний Суд у своїй постанові № 556/450/18 від 30 вересня 2021 року вказав, що підставою початку досудового розслідування не є будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього слідчий суддя враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

У ході судового розгляду скарги встановлено, що 06.08.2025 ОСОБА_3 звернувся до ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області з повідомленням про те, що ОСОБА_4 відмовляється повернути заявникові його мисливську рушницю. Згідно довідки № від 13.08.2025 про результати розгляду звернення ОСОБА_3 06.08.2025 у ВП №3 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області поступило звернення від ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 відмовляється повернути заявникові мисливську рушницю, яку успадкував від покійного батька. Звернення прийнято і зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ВП №3 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за №5770 від 06.08.2025. В ході розгляду даного звернення встановлено, що ОСОБА_4 успадкував від покійного батька мисливську рушницю МР-27М. Однак його дядько ОСОБА_3 стверджує, що це була його рушниця, яку він переписав на свого брата ОСОБА_5 та вважає, що після смерті брата рушницю мають повернути йому. ОСОБА_4 пояснив, що вищевказану рушницю успадкував від покійного батька і про те, що рушниця колись належала ОСОБА_3 нічого не відомо. Враховуючи вищенаведене, розгляд по даному факту завершено.

Скаржником до матеріалів справи за скаргою додано копію квитанції №365 на прийняту зброю і боєприпаси, видану інспектором СКОЗ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , згідно якої від ОСОБА_3 24.11.2022 прийнято зброю МР-27М.

Як у поданому ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області зверненні, так і в судовому засіданні при розгляді скарги ОСОБА_3 зазначав, що переписав із оформленням всіх необхідних документів належну йому рушницю на свого брата ОСОБА_5 .

Ч.1 ст.190 КК України передбачає відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Викладені скаржником обставини не є підставою для кваліфікації дій ОСОБА_4 , як складу кримінального правопорушення.

Відповідно бездіяльність, передбачена п.1 ч.1 ст.303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Відтак, встановлене вище свідчить, що підстав для початку досудового розслідування не вбачається, вагомі обставини, що можуть вказувати на вчинення кримінального правопорушення відсутні, а тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення є передчасною, наведені в ній доводи є необґрунтованими та не доведеними належними доказами, а відтак не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції № 3 (м.Теребовля) РУП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1