ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/1462/25
Провадження № 1-кп/131/88/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2025 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 серпня 2025 року за №0000048, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іллінецьке Іллінецького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, на утриманні якого перебуває троє неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно судового наказу Іллінецького районного суду Вінницької області №131/953/22 від 19 жовтня 2022 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 18 жовтня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

В порушення вимог ст.ст. 11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.3,51 Конституції України, ст.ст.18,27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., ст.180 Сімейного кодексу України та ст.ст.8,11 Закону України «Про охорону дитинства» солдат ОСОБА_2 , який являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч судовому наказу Іллінецького районного суду Вінницької області №131/953/22 від 19 жовтня 2022 року, достовірно знаючи про наявність вказаного рішення суду та будучи належним чином ознайомленим з його змістом, розуміючи про необхідність сплати аліментів на утримання дітей, маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, будучи фізично здоровою та працездатною особою, починаючи з жовтня 2022 року, жодних дій, спрямованих на виконання згаданого рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 19.10.2022 року не вжив.

Зокрема, ОСОБА_2 у період не сплати аліментів, маючи постійний стабільний дохід, працюючи офіційно та неофіційно у різних установах, а саме: з вересня по листопад 2022 року - в ТОВ «БЛАГОДА СТАФФ»; з грудня 2022 по січень 2023 року - в СТОВ «Україна», та в ТОВ «Іллінецьке» (неофіційно) - з грудня 2023 року по теперішній час, а також проходячи службу в Збройних Силах України у ВЧ НОМЕР_1 з квітня 2023 по листопад 2023 року, самостійно, з власної волі без застосування заходів впливу передбачених виконавчим провадженням, жодного разу не сплатив аліментів.

Таким чином, ОСОБА_7 умисно злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що призвело до виникнення заборгованості з виплати аліментів, станом на липень 2025 року, у сумі 272933,43 грн., що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України, - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України і згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, а потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заперечують проти такого розгляду, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_2 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_9 подано заяву, згідно якої, він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, згоден і не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження і згідний на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку за його відсутності без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в присутності законного представника ОСОБА_3 також подано заяви, де вони вказують, що ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження, їм роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин і вони не оспорюють встановлені досудовим розслідуванням обставини та згідні на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.

На підставі ст. ст. 302, 381, 382 КПК України суд здійснює розгляд обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Дослідивши матеріали досудового розслідування, суд дійшов переконання, що встановлені органом досудового розслідування обставини щодо злісного ухилення ОСОБА_2 від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), знайшли своє підтвердження, ці обставини не оспорюються учасниками судового провадження і дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, класифікується як кримінальний проступок, раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , є його щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , є вчинення кримінального правопорушення відносно осіб, з якими обвинувачений перебував у сімейних відносинах, та вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеру діяння, враховуючи сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , суд, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 /два/ роки, що, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Визначаючи даний вид покарання, суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей (аліментів) протягом досить тривалого часу, в результаті чого виникла заборгованість із їх сплати на загальну суму 272933,43 грн., що вказує на грубе нехтування ОСОБА_2 своїми батьківськими обов`язками, який будь-яких дій, направлених на сплату коштів на утримання неповнолітніх дітей, та погашення виниклої заборгованості зі сплати аліментів не вживав та не вживає до теперішнього часу, що істотно негативно впливає на законні права та інтереси дітей щодо достатнього рівня матеріального забезпечення їх життєво важливих потреб, а тому, на переконання суду, ОСОБА_2 так і не усвідомив та не засудив вчинені ним протиправні дії, що свідчить про те, що в його свідомості не змінилися ціннісні орієнтири, та не усунулися ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим, покарання у виді громадських робіт буде неефективним та недостатнім для його виправлення.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 50,59-1, 65,164 КК України, ст. ст. 100, 302, 369, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 /два/ роки.

У відповідності до п.п.1,2,3 ч.2 статті 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_2 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: 3 /три/ роздруківки формату А4 з інформацією про доходи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000048, залишити при матеріалах кримінального провадження №0000048.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_10