Справа № 236/2355/21
Провадження № 1-в/202/171/2025
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представник ОСОБА_4 ,

органу пробації

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро подання начальника відділу № 13 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , яки народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

За поданням, ОСОБА_5 засуджений 30.06.2021 року вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт.

16.09.2025 року до Індустріального районного суду міста Дніпра звернувся начальник відділу № 13 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з поданням про звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

На теперішній час засуджений ОСОБА_5 покарання за вироком суду не відбув, знаходиться у розшуку, з часу вступу вироку в законну силу минуло більше 2-х років, тому на підставі ч.1 ст. 80 КК України представник органу пробації просить звільнити його від покарання у зв`язку з давністю виконання обвинувального вироку суду.

У судове засідання засуджений ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився.

Представник органу пробації та прокурор проти подання не заперечували.

Суд вважає, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.06.2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт. Вирок суду не оскаржувався та набрав законної сили 21.08.2021 року.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові від 24.12.2015 у справі №5-324кс15,правова природа звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності його виконання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати сама до себе правообмеження, які виходять з його змісту, - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відтак, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 390 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Згідно наявної інформації, що міститься в матеріалах подання, 30.03.2023 року було оголошено державний розшук засудженого ОСОБА_5 розшукова справа № 57-419, який триває й по теперішній час.

В той же час, враховуючи викладену правову позицію Верховного Суду України з цього питання оголошення засудженої особи у розшук ще не доводить факт ухилення останньої від відбування призначеного судом покарання.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено, що засуджений ОСОБА_5 ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт і з часу вступу вироку в законну силу на момент розгляду даного подання минуло більше двох років, тому подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком, у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, якщо його не було виконано у строк 2 роки.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст.152 КВК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника відділу № 13 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.06.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у виді 150 годин громадських робіт, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухваламоже бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1