Справа № 559/4725/25
Провадження № 1-кп/559/337/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м.Дубно

Дубенський міськрайоннийсуд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубно кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Тараканів, Дубенського району, Рівненської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, який має на утримані троє неповнолітніх дітей, непрацюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України,

встановив:

08 лютого 2025 року о 22 годині 43 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Дубно, по вул. Грушевського, буд. 184, Рівненської області, діючи умисно, усвідомлюючи, що його завідомо неправдиве повідомлення викличе обстановку страху у населення, порушить громадську безпеку та дезорганізує діяльність Управління Служби безпеки України в Рівненській області, з належного йому мобільного телефону марки «Nokia», imei: НОМЕР_1 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , здійснив телефонний дзвінок до системи екстреної допомоги населенню за єдиним телефонним номером 112 та в ході розмови, достовірно знаючи, що поширена ним інформація є неправдивою, повідомив про підготовку вибуху Управління Служби безпеки України в Рівненській області, розташованого за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 4, чим безпідставно відволік сили і засоби працівників екстрених служб для перевірки вказаного повідомлення, в ході чого інформація про підготовку вибуху не підтвердилась.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, та пояснив, що дійсно, перебуваючи 08.02.2025 в м.Дубно, з власного телефону здійснив телефонний дзвінок на номер 112 та повідомив про замінування СБУ. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачений визнав вину в повному обсязі, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджував усі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності її позиції.

При цьому судом з`ясовано: чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, обвинувачений ОСОБА_5 винен у її вчиненні, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 259 КК України, а саме, завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян, знищення чи пошкодження об`єкту, що забезпечує діяльність органу державної влади.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

У відповідності до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, ОСОБА_5 вчинив злочин віднесений до категорії тяжких злочинів, не судимий, не працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікарів - нарколога та психіатра.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.259 КК України у виді позбавлення волі з мінімальним строком .

Зважаючи на те, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженої особи (ч.2 ст.50 КК України), враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, той факт, що обвинувачений вину усвідомив, у вчиненому щиро розкаявся, приймаючи до уваги відсутність обставин які обтяжують покарання, з врахуванням думки сторін щодо міри покарання, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 7131,20 грн. процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді цілодобового домашнього арешту, встановлений ухвалою суду від 27.10.2025, - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-оптичний носій інформації DVD-R диск Fiesta із записом телефонного дзвінка який надійшов на службу 112 з абонентського номера НОМЕР_2 залишити в матеріалах провадження;

-мобільний телефон марки «Nokia», imei: НОМЕР_1 чорного кольору з картою пам`яті, сім-карту білого кольору з абонентським номером НОМЕР_2 - повернути власнику.

-патрон з маркуванням «S&B 5, 56х4.45 20» -знищити.

Арешт майна накладений ухвалою слідчої судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03.07.2025,- скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1