Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________________
Справа № 299/5456/25
Номер провадження 1-кп/299/295/25
У Х В А Л А

16.01.2026 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2025 року за № 0000337, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Шерлова Гора Борзинського району Читинської області Російської Федерації, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нижнє Селище Хустського району Закарпатської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Виноградів Виноградівського району Закарпатської області, місце проживання: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України (надалі - КК України),

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

14.01.2026 року в суд поступило клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 13.01.2026 року про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, у якому здійснюється підготовче провадження.

Прокурор просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 вказаний запобіжний захід строком на 60 діб з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240,00 грн, та покладенням на обвинуваченого у разі внесення застави таких обов`язків: прибувати до прокурора, слідчого чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі Закарпатської області без дозволу суду; утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (якщо такі є).

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення громадянин України через державний кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та з невстановленими досудовим розслідуванням особами сприяв шляхом надання вказівок та засобів незаконному переправленню через державний кордон України громадянам України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканцю АДРЕСА_5 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканцю АДРЕСА_6 , за таких обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням день ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в невстановлені час, місці та спосіб домовились з невстановленими досудовим розслідуванням особами про організацію їхнього незаконного переправлення через державний кордон України поза межами пункту пропуску за грошову винагороду, яка залежала від конкретної домовленості з вказаними особами та становила від 4500 доларів США до 10000 доларів США за відповідну особу, та в подальшому керували їхніми діями, як особами, які бажають незаконно перетнути державний кордон України, та вичікування слушного часу для переправлення через державний кордон України.

В подальшому, в невстановлені досудовим розслідуванням день, час та місці, у невстановлений спосіб ОСОБА_4 за винагороду погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи сприяти у незаконному переправленні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 через державний кордон України.

Зокрема, 01.09.2025 року близько 16 години 50 хвилин за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи невстановлена досудовим розслідуванням особа разом з ОСОБА_5 , який перебував за кермом транспортного засобу марки «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули до ресторану «МакДональдс», який розташований на вул. Лавківській, 1 в м. Мукачево Закарпатської області, де на них чекав ОСОБА_9 , здійснили посадку його до салону вказаного транспортного засобу, після чого всі разом вирушили до будинку АДРЕСА_7 . Під час руху пасажир зазначеного транспортного засобу надавав ОСОБА_9 інструкції щодо порядку та способу незаконного перетину державного кордону України, зокрема шляхом подолання ріки Тиса, з`ясовував обізнаність та готовність до участі в протиправній операції, питання щодо розміру грошової винагороди та неодноразово наполягав на необхідності конспірації, уникненні «підстави» та обході блокпостів, підтверджуючи наявність у них контактів (посередників) і можливість організації переправлення осіб за плату (вказавши орієнтовну суму 9000-10000 доларів США замість звичної близько 15000 доларів США), що свідчить про вчинення дій, спрямованих на організацію та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України. Прибувши до вказаного місця, ОСОБА_5 заселив ОСОБА_9 до житлового будинку, який належить ОСОБА_4 , котрий, діючи умисно, надав зазначене помешкання для тимчасового розміщення та укриття особи, яка мала намір в подальшому незаконно перетнути державний кордон України, чим створив умови для підготовки до вчинення злочину, пов`язаного з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, тобто сприяв його вчиненню шляхом надання засобів у вигляді житла, що забезпечувало можливість переховування від правоохоронних органів та унеможливлювало виявлення протиправної діяльності.

В подальшому, того ж дня, 01.09.2025 року близько 20 години 00 хвилин, за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи ОСОБА_5 на тому ж транспортному засобі марки «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибув до місця проживання ОСОБА_10 , на адресу: АДРЕСА_8 , де на нього чекав останній, здійснив посадку його до салону вказаного транспортного засобу, після чого всі разом вирушили до будинку АДРЕСА_7 , де заселив його разом з ОСОБА_9 в цей будинок, який належить ОСОБА_4 , котрий в свою чергу надав зазначене помешкання і тим самим забезпечив тимчасове перебування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою вичікування слушного часу для їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон України, тобто сприяв його вчиненню шляхом надання засобів у вигляді житла, що забезпечувало можливість переховування вказаних осіб від правоохоронних органів та унеможливлювало виявлення протиправної діяльності.

Після цього, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проводили інструктаж із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , під час якого неодноразово вимагали від них вимкнути мобільні телефони з метою дотримання заходів конспірації та уникнення викриття й затримання правоохоронними органами, запитували про наявність навичок плавання, пояснюючи, що незаконний перетин державного кордону України відбуватиметься через ріку Тиса, водночас хизувалися тим, що вже сприяли у незаконному переправленні не однієї особи, та при цьому ОСОБА_4 повідомив, що скоро мають привести ще восьмеро осіб і тоді всі разом поїдуть на місце незаконного перетину державного кордону України.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на сприяння в незаконному переправленні вказаних громадян України через державний кордон у період дії правового режиму воєнного стану, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_7 , отримав від ОСОБА_9 раніше обумовлену грошову винагороду в сумі 10000 доларів США за організацію незаконного переправлення останнього через державний кордон України, після чого 02.09.2025 року близько 00 годин 20 хвилин під час реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були викриті та затримані працівниками ІНФОРМАЦІЯ_8 спільно з працівниками Служби безпеки України.

18.09.2025 року слідчий слідчого відділення Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за погодженням з прокурором Берегівської окружної прокуратури повідомив ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України. Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджено показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом обшуку від 02.09.2025 року, протоколом огляду місця події (вилучення автомобіля) від 02.09.2025 року, протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України) від 02.09.2025 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання та протоколами пред`явлення транспортного засобу для впізнання від 02.09.2025 року, проведеними із свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_11 від 19.09.2025 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.11.2025 року із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 242240,00 грн.

17.10.2025 року підслідність кримінального провадження визначено за слідчим відділенням відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

31.10.2025 року до Виноградівського районного суду Закарпатської області направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України.

13.11.2025 року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області строк дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , продовжено до 11.01.2026 року.

07.01.2026 року Виноградівським районним судом Закарпатської області постановлено ухвалу про повернення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі положень статті 177 КПК України до обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 332 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є тяжким злочином, за його вчинення передбачено можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказана обставина та той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина), дають підстави вважати, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду та має реальні можливості покинути територію України та переховуватися на території України. Обвинувачений, будучи обізнаним щодо незаконного перетинання державного кордону України, може переховуватися від органів досудового розслідування шляхом перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон; 2) незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження. Обвинувачений з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у непроцесуальні відносини з свідками, схиляти їх до зміни наданих показань і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до надання неправдивих показань або відмови від надання таких; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе, використовуючи свої зв`язки, координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення даних для кримінального провадження шляхом погроз та тиску на учасників/сторін кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Аналогічним чином обвинувачений може впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях. Крім того, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Обвинувачений працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, даних, які б вказували на неможливість застосування зазначеного запобіжного заходу не встановлено.

Із врахуванням тяжкості та специфіки кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відомостей про особу обвинуваченого, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, з корисливих мотивів, намагався переправити через державний кордон України двох військовозобов`язаних осіб за грошову винагороду в сумі, яка перевищує 600 тис.грн, під час дії воєнного стану та заборони виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, то йому необхідно визначити заставу в сумі 242400,00 грн, яка забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Обвинувальним актом, складеним 30.10.2025 року заступником начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_12 , затвердженим 30.10.2025 року прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України.

Згідно формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення громадянин України через державний кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та з невстановленими досудовим розслідуванням особами сприяв шляхом надання вказівок та засобів незаконному переправленню через державний кордон України громадянам України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканцю АДРЕСА_5 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканцю АДРЕСА_6 , за таких обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням день ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в невстановлені час, місці та спосіб домовились з невстановленими досудовим розслідуванням особами про організацію їхнього незаконного переправлення через державний кордон України поза межами пункту пропуску за грошову винагороду, яка залежала від конкретної домовленості з вказаними особами та становила від 4500 доларів США до 10000 доларів США за відповідну особу, та в подальшому керували їхніми діями, як особами, які бажають незаконно перетнути державний кордон України, та вичікування слушного часу для переправлення через державний кордон України.

В подальшому, в невстановлені досудовим розслідуванням день, час та місці, у невстановлений спосіб ОСОБА_4 за винагороду погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи сприяти у незаконному переправленні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 через державний кордон України.

Зокрема, 01.09.2025 року близько 16 години 50 хвилин за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи невстановлена досудовим розслідуванням особа разом з ОСОБА_5 , який перебував за кермом транспортного засобу марки «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули до ресторану «МакДональдс», який розташований на вул. Лавківській, 1 в м. Мукачево Закарпатської області, де на них чекав ОСОБА_9 , здійснили посадку його до салону вказаного транспортного засобу, після чого всі разом вирушили до будинку АДРЕСА_7 . Під час руху пасажир зазначеного транспортного засобу надавав ОСОБА_9 інструкції щодо порядку та способу незаконного перетину державного кордону України, зокрема шляхом подолання ріки Тиса, з`ясовував обізнаність та готовність до участі в протиправній операції, питання щодо розміру грошової винагороди та неодноразово наполягав на необхідності конспірації, уникненні «підстави» та обході блокпостів, підтверджуючи наявність у них контактів (посередників) і можливість організації переправлення осіб за плату (вказавши орієнтовну суму 9000-10000 доларів США замість звичної близько 15000 доларів США), що свідчить про вчинення дій, спрямованих на організацію та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України. Прибувши до вказаного місця, ОСОБА_5 заселив ОСОБА_9 до житлового будинку, який належить ОСОБА_4 , котрий, діючи умисно, надав зазначене помешкання для тимчасового розміщення та укриття особи, яка мала намір в подальшому незаконно перетнути державний кордон України, чим створив умови для підготовки до вчинення злочину, пов`язаного з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, тобто сприяв його вчиненню шляхом надання засобів у вигляді житла, що забезпечувало можливість переховування від правоохоронних органів та унеможливлювало виявлення протиправної діяльності.

В подальшому, того ж дня, 01.09.2025 року близько 20 години 00 хвилин, за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи ОСОБА_5 на тому ж транспортному засобі марки «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибув до місця проживання ОСОБА_10 , на адресу: АДРЕСА_8 , де на нього чекав останній, здійснив посадку його до салону вказаного транспортного засобу, після чого всі разом вирушили до будинку АДРЕСА_7 , де заселив його разом з ОСОБА_9 в цей будинок, який належить ОСОБА_4 , котрий в свою чергу надав зазначене помешкання і тим самим забезпечив тимчасове перебування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою вичікування слушного часу для їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон України, тобто сприяв його вчиненню шляхом надання засобів у вигляді житла, що забезпечувало можливість переховування вказаних осіб від правоохоронних органів та унеможливлювало виявлення протиправної діяльності.

Після цього, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проводили інструктаж із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , під час якого неодноразово вимагали від них вимкнути мобільні телефони з метою дотримання заходів конспірації та уникнення викриття й затримання правоохоронними органами, запитували про наявність навичок плавання, пояснюючи, що незаконний перетин державного кордону України відбуватиметься через ріку Тиса, водночас хизувалися тим, що вже сприяли у незаконному переправленні не однієї особи, та при цьому ОСОБА_4 повідомив, що скоро мають привести ще восьмеро осіб і тоді всі разом поїдуть на місце незаконного перетину державного кордону України.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на сприяння в незаконному переправленні вказаних громадян України через державний кордон у період дії правового режиму воєнного стану, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_7 , отримав від ОСОБА_9 раніше обумовлену грошову винагороду в сумі 10000 доларів США за організацію незаконного переправлення останнього через державний кордон України, після чого 02.09.2025 року близько 00 годин 20 хвилин під час реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були викриті та затримані працівниками ІНФОРМАЦІЯ_8 спільно з працівниками Служби безпеки України.

За таких обставин ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, - сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів, вчиненому щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечив свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_11 від 19.09.2025 року до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 18.11.2025 року із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 242240,00 грн. 13.11.2025 року слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_13 постановив ухвалу у справі № 299/5638/25 за клопотанням прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_14 про продовження строку тримання під вартою, якою дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , продовжено на 60 діб до 11.01.2026 року.

Наведені обставини підтверджено відомостями, які містяться в копії згаданої ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_13 від 13.11.2025 року, яка набрала законної сили 19.11.2025 року.

Згідно частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 183 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 183 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно частини першої статті 194 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У частині першій статті 177 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до частини другої статті 177 параграфа 1 глави 18 розділу ІІ КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною третьою статті 332 КК України передбачено кримінальну відповідальність за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою або вчинені з корисливих мотивів.

Частиною першою статті 332 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, частиною другою статті 332 КК України за ті самі дії, вчинені способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища.

Обгрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, не підлягає встановленню при вирішенні питання застосування до нього запобіжного заходу на стадії підготовчого провадження, оскільки висновок про обгрунтованість обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення надається судом у вироку суду в результаті оцінки доказів, зібраних стороною обвинувачення.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, за вчинення якого передбачено можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна, відсутність у обвинуваченого з його слів постійного місця роботи підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду. Ризики впливу обвинуваченого на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не доведено.

Обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується обвинувачений, та обставини, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема те, що він згідно обвинувального акта раніше не судимий, його вік та стан здоров`я, який зі слів обвинуваченого незадовільний, наявність постійного місця проживання, свідчать про недоведеність недостатності застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленому ризику, аніж тримання під вартою.

Відповідно до частини четвертої статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно частин першої, другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до частини п`ятої статті 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, та є достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, тобто наявні обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, для запобігання даному ризику, із врахуванням обставин кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням наступних обов`язків: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із м. Виноградів Берегівського району Закарпатської області без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до положень частини шостої статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підлягає застосуванню до обвинуваченого у виді заборони залишати житло у період з 17 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин на два місяці, до 16.03.2026 року.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 315, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - заборони у період з 17 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , без дозволу суду.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати до суду за кожною вимогою, не відлучатися із м. Виноградів Берегівського району Закарпатської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Дата закінчення дії ухвали 16.03.2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

Cуддя ОСОБА_1