СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/134/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2020 за № 0004154, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тарутино Одеської обл., українця, громадянина України, який здобув середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2020 за № 0004154, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 28.10.2020 у нічний час доби, знаходячись біля будинку № 72 по вул. Зодчих у м. Києві, з проникненням у сховище - автомобіль «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , намагався таємно викрасти чуже майно, на загальну суму 3000 грн, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням в сховище.

Враховуючи, що сума викраденого ОСОБА_3 майна не перевищує встановленого законом розміру, що в силу внесених до законодавства змін передбачає притягнення особи до адміністративної відповідальності та, у свою чергу, виключає кримінальну відповідальність особи, прокурор просить закрити провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна караність діяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання прокурора та закрити кримінальне провадження стосовно нього. Також йому зрозумілі його права, передбачені ст. 479-2 КПК України.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

Згідно приписам п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що 09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

У свою чергу, як вбачається зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення майна, поєднаного з проникненням в сховище, яке належить потерпілому ОСОБА_5 на суму 3000 грн 00 к.

Так, станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 грн, а 50 відсотків від його розміру становить 1050 грн 00к.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 3028 грн 00 к.

Положеннями ч. 1 та 6 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

Так, згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Приписами ч. 3 ст. 479-2 КПК України закріплено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Відтак, суд з урахуванням наданих у розпорядження матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесені 28.10.2020 за № 0004154, беручи до уваги, що сума викраденого ОСОБА_3 майна не перевищує визначений законом розмір, з якого настає кримінальна відповідність, а також враховуючи позицію Об`єднаної палати ККС Верховного Суду, викладену у постанові від 07.10.2024 (справа №278/1566/21), що внесені Законом України №3886-IX від 18.07.2024 зміни мають зворотну дію в часі та є змінами до закону України про кримінальну відповідальність, приходить до висновку, що клопотання прокурора, підлягає задоволенню, а кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2020 за № 0004154, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України, закриттю, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованого останньому діяння.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 1, 5 КК України, ст. 7, 9, 100, 284, 369-372, 479-2 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2020 за № 0004154, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, - закрити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: металевий гідравлічний домкрат, жилет сірого кольору, сріблястий сонцевідбивач на переднє скло автомобіля, кусачки для кабелю з чорними ручками, викрутку з пластиковою ручкою, дві упаковки стяжки кабелів по 10 шт., засіб сльозогінний дії «Терен-4», розкладний металевий ніж, зарядний пристрій білого кольору, USB-кабель білого кольору, сонцезахисні окуляри «Lahti pro» сірого кольору, пошкоджені сонцезахисні окуляри чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у законного власника (володільця).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити о 10 год. 00 хв. 22.10.2025 року.

Суддя ОСОБА_1