Справа № 314/3043/16-к
Провадження № 1-кс/314/1208/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2025 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000270 від 12.12.2012, про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Керч, АР Крим, громадянина України, освіта неповна середня, не одружений, не працює, раніше судимого: 22.04.2011 Керченським міським судом АР Крим, за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років обмеження волі.

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В клопотанні зазначено, що засуджений до обмеження волі ОСОБА_5 , прибув 06.06.2011 до Дружелюбівсьго ВЦ №1 УДПтС України в Запорізькій області, для відбуття покарання за вироком Керченського міського суду АР Крим від 22.04.2011. Цього ж дня ОСОБА_5 був ознайомлений під розписку з «Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» (наказ №275 від 25.12.2003), порядком і умовами відбування покарання у вигляді обмеження волі (ст. 59 КВК України), а також попереджений про дисциплінарну та кримінальну відповідальність за скоєння правопорушень (ст.ст. 68, 69 КВК України, ст. 390 КК України).

Не беручи до уваги вищевикладене, 28.09.2012, о 19:20 годині, ОСОБА_5 , будучи особою засудженою до обмеження волі, маючи умисел на самовільне залишення місця обмеження волі, після вечері направився до літнього туалету, розташованого біля огорожі території ДВЦ № 1 з південної сторони, після чого зник у невідомому напрямі.

Після проведення розшукових заходів, встановити місцезнаходження засудженого ОСОБА_5 не виявилося можливим.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «самовільне залишення місця обмеження волі, вчинене особою, засудженою до обмеження волі».

У зв`язку з тим, що до Вільнянського районного суду Запорізької області подано клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, слідчий просить дозволити затримати ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 2 КПК України (згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, кожна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура), введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, суд дійшов висновку, що відсутність прокурора у судовому засіданні не є перешкодою для розгляду даного питання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про надання дозволу з метою приводу відповідає вимогам ст. 188 КПК України та подано одночасно з клопотанням про застосуванням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

З матеріалів справи вбачається, що існує обґрунтована підозра у тому, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 390 КК України та переховується від органів досудового розслідування.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду і незаконно впливати на свідків, тим самим перешкодити кримінальному провадженню, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, вищевказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_5 був ознайомлений під розписку з «Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» (наказ №275 від 25.12.2003), порядком і умовами відбування покарання у вигляді обмеження волі (ст. 59 КВК України), а також попереджений про дисциплінарну та кримінальну відповідальність за скоєння правопорушень (ст.ст. 68, 69 КВК України, ст. 390 КК України), але останній не беручи до уваги вищевикладене, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знаходячись в місці обмеження волі, знову скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч. 1 ст. 390 КК України карається позбавленням волі на строк до 3 років.

ОСОБА_5 , вчинив злочин середньої тяжкості, за який, санкцією ч. 1 ст. 390 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, підозрюваний усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, переховувався від службових осіб правоохоронних органів, на виклики до слідчого не з`являвся, про причини своєї неявки слідчому не повідомляв, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя на підставі ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, дані про особу, надає дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 189-190 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення 15.09.2025 та втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду, але строк дії ухвали не може перевищувати шести місяців із дати постановлення ухвали, тобто кінцевий строк дії ухвали 15.03.2026.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 (Запорізька область, місто Вільнянськ, вулиця Бочарова, 17).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

15.09.2025