У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000132 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000132 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що Ужгородською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні за № 0000132 від 29.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що на підставі розпорядження Ужгородського міського голови від 03.05.2017 за №58 р, ОСОБА_4 переведено з посади заступника директора департаменту міського господарства на посаду директора департаменту міського господарства з 04.05.2017. Відповідно до п. 2.1. Посадової інструкції директора департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, затвердженої міським головою 21.03.2016, основними завданнями директора департаменту є здійснення загального керівництва за діяльністю департаменту та забезпечення виконання покладених на нього завдань щодо реалізації державної політики у сфері житлово-комунального господарства, забезпечення реалізації програм приватизації майна, що перебуває у комунальній власності міста, організація управління комунальною власністю міста, забезпечення його раціонального використання.

Розділом ІІІ даної Посадової інструкції директора Департаменту, визначено, зокрема, наступні функціональні обов`язки та повноваження: 3.3. Видає в межах своєї компетенції накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням; 3.4. Здійснює контроль за виконанням рішень Ужгородської міської ради, з питань віднесених до компетенції Департаменту; 3.10. Забезпечує в межах своєї компетенції контроль за станом справ у сфері приватизації, управління майном міста, житлово-комунального господарства міста, вживає необхідні заходи щодо їх поліпшення; 3.13. Бере участь у розробці та стилізації проектів рішень органів місцевого самоврядування, в тому числі нормативно-правового характеру, виконавцем яких виступає Департамент міського господарства; 3.14. Приймає рішення по заявках на приватизацію та оренду окремих об`єктів; 3.15. Здійснює загальний контроль та затверджує результати продажу майна, що підлягає приватизації на аукціонах, за конкурсами чи шляхом викупу тощо.

Отже, ОСОБА_4 постійно обіймав посаду в органі місцевого самоврядування, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зокрема у сфері приватизації комунального майна та земельних правовідносин. Встановлено, що рішенням Ужгородської міської ради від 24.10.2013 № 1105 «Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» гр. ОСОБА_5 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 з подальшою передачею в оренду.

На підставі цього рішення ФОП ОСОБА_6 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 , відомості про яку 09.12.2013 внесено до Державного земельного кадастру за кадастровим номером :53:001:0759. Рішенням Ужгородської міської ради від 19.12.2013 № 1172 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», затверджено проект землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер :53:001:0759) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 та надано її в оренду строком на п?ять років до 19 грудня 2018 року.

На підставі вказаного рішення між Ужгородською міською радою, від імені якої діяв Департамент міського господарства Ужгородської міської ради, та ОСОБА_5 14.04.2014 укладено договір оренди даної земельної ділянки за № 1703 строком до 19.12.2018. Договір оренди землі 28.04.2014 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В подальшому 10.08.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладено договір суборенди вказаної земельної ділянки строком до 19.12.2018, відомості про який 10.08.2016 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 127 Земельного кодексу України (тут і надалі в редакції станом на час відповідних правовідносин) органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом. Продаж земельних ділянок державної та комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) на конкурентних засадах у формі аукціону здійснюється у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Незважаючи на це, п. 1.4 рішення Ужгородської міської ради від 13.12.2018 № 1355 «Про надання та відмову у наданні дозволів на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок» ОСОБА_7 надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Єньківській, б/н. Поряд з цим, жодних підстав для придбання ОСОБА_7 вказаної земельною ділянки на позаконкурентних засадах (без проведення земельних торгів), визначених Земельним кодексом України, зокрема частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу, не встановлено.

Незважаючи на це, директором департаменту міського господарства Ужгородської міської ради ОСОБА_4 не вжито жодних належних заходів для організації та проведення земельних торгів з продажу вказаної земельної ділянки, винесення відповідного питання на сесію міської ради, натомість ним погоджено проєкт рішення про приватизацію даної земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу.

В подальшому, рішенням Ужгородської міської ради від 28.02.2019 № 1480 «Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу» затверджено вартість земельної ділянки (кадастровий номер :53:001:0759) площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 та вирішено продати земельну ділянку ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Пунктом 3 вказаного рішення доручено Департаменту міського господарства укласти від імені міської ради договір купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки.

Директор департаменту міського господарства Ужгородської міської ради ОСОБА_4 , будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної юридичної особи громадянина ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що такий громадянин не має законних підстав для отримання у приватну власність без проведення земельних торгів земельної ділянки за кадастровим номером :53:001:0759 площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , всупереч інтересам служби, в порушення вимог 127, 134, 135 Земельного кодексу України, діючи від імені Ужгородської міської ради, перебуваючи у приміщенні Ужгородської міської ради за адресою: м. Ужгород, пл. Поштова, 3, в присутності приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , 12.12.2019 у невстановлений досудовим розслідуванням час уклав з громадянином ОСОБА_7 договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, зареєстрований у реєстрі за № 7561, внаслідок чого земельна ділянка за кадастровим номером :53:001:0759 площею 0,1000 га перейшла у приватну власність ОСОБА_7 , чим відповідно до висновку експерта № 2618-Е від 09.09.2025 за результатами проведення оціночно-земельної експертизи спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави на загальну суму 414 770,00 гривень, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Тобто, вищенаведену земельну ділянку Ужгородською міською радою відчужено без врахування вимог частини 1 статті 134 Земельного кодексу України.

Надалі, відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкта земельної ділянки, який був проведений Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області було встановлено, що земельна ділянка ділянка за кадастровим номером :53:001:0759 об`єднана із земельними ділянками за кадастровим номером :53:001:0760, :53:001:0796, в результаті чого утворено земельну ділянку площею 0,29 га за кадастровим номером :53:001:0841. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Право власності на земельну ділянку зареєстровано гр. ОСОБА_7 в Державному реєстрі речових прав 03.02.2020 №35337233.

Прокурор вказує, що враховуючи те, що земельну ділянку за кадастровим номером :53:001:0759 відчужено Ужгородською міською радою без врахування вимог частини 1 статті 134 Земельного кодексу України, а також те, що в подальшому вказана земельна ділянка була об`єднана із земельними ділянками за кадастровим номером :53:001:0760, :53:001:0796, в результаті чого утворено земельну ділянку площею 0,29 га за кадастровим номером :53:001:0841, яка у свою чергу є предметом, отриманою фізичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є об`єктом кримінально протиправних дій, та яка на підставі постанови від 16.12.2025 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, проведення будівельних робіт чи будь-яких інших робіт на земельній ділянці призведе до пошкодження, знищення та перетворення земельної ділянки як речового доказу.

На підставі вищевикладеного. з метою запобігання вчинення будь-яких дій спрямованих на приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, прокурор просить накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :53:001:0841.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду клопотання про арешт майна, у судове засідання не з`явився. При цьому, подав заяву, відповідно до змісту якої просив розглянути клопотання про арешт майно без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду клопотання у судове засідання не з`явився, при цьому представник власника майна ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 , який діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серія АО №1209113, подав клопотання, згідно якого просить розглянути клопотання про накладення арешту на земельну ділянку без його участі та власника майна, проти задоволення клопотання заперечує.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно змісту ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським районним управлінням поліції в Закарпатській області ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування за №0000132 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Із долученого до матеріалів клопотання витягу із ЄРДР слідує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000132 розпочато за фактом того, що в діях службових осіб Ужгородської міської ради, які забезпечили відчуження земельних ділянок, за кадастровими номерами :53:001:0759 та :53:001:0760, по вул. Єнківській б/н, в місті Ужгород, можливо вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №457382000 від 19.12.2025 земельна ділянка :53:001:0841 площею 0,29 га. належить на праві власності ОСОБА_9 на підставі договору дарування від 07.02.2022 року.

Згідно інформації з ЄДЕССБ 09.12.2025 року видано сертифікат ЗК91 про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по вул. Єнківській, 33.

Постановою слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_11 від 16.12.2025 року земельну ділянку :53:001:0841 площею 0,29 га., яка на праві власності належить ОСОБА_9 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000132 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

17.12.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у кримінальному провадженні за №0000132 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто умисному , з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме: земельна ділянка за кадастровим номером :53:001:0841, власником якої згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на право власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна являється ОСОБА_9 , відповідає критеріям речового доказу, таке є предметом кримінального правопорушення, на такому майні збереглися сліди злочину, та прокурор довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в даному випадку у клопотанні прокурором необґрунтовано обмеження особи в реалізації права володіння вищевказаною власністю, зокрема і здійснення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці.

Щодо заборони здійснення будь-яких дії щодо поділу, об`єднання, зміни цільового призначення, передачі в оренду чи на іншому праві користування, проведення реєстраційних та нотаріальних дій, то в даному випадку накладення арешту на земельну ділянку як самостійний захід вже унеможливлює відчуження, поділ, об`єднання чи інші дії, пов`язані зі зміною правового режиму спірного майна, тому дублювання зазначених заборон є зайвим і необґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 169,170-173, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, - задовольнити частково.

Накласти арешт з позбавленням права на відчуження та розпорядження вказаним майном, але без позбавлення права користування на майно, а саме:

- земельну ділянку за кадастровим номером :53:001:0841, власником якої згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на право власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є ОСОБА_9 .

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1