Справа № 303/9563/25
Провадження №1-кп/303/744/25
ВИРОК

Іменем України

10 грудня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві кримінальне провадженні стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_2 ) з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за частиною 2 статті 125 КК України

з участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

24 листопада 2025 року близько 01 години 20 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись навпроти домоволодіння АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочав сварку з своїм знайомим ОСОБА_5 , під час якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення шкоди здоров`ю потерпілого та бажаючи їх настання, знаходячись навпроти ОСОБА_5 , правою рукою зажатою в кулак наніс останньому один удар в область носу, після чого ще один удар в область правого ока.

У подальшому, знаходячись позаду потерпілого, ОСОБА_3 схопив його попід руки та кинув на бетонну доріжку, внаслідок чого ОСОБА_5 , впав на праву бокову частину тіла. Після чого, ОСОБА_3 нахилившись до потерпілого наніс йому правою рукою зажатою в кулак один удар в область скроні зліва та два удари правою ногою взутою в кросівки в область грудної клітки, спричинивши тим самим ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на спинці носа, синця підочній ділянці праворуч з переходом на внутрішній кут ока, в скроневій ділянці ліворуч, субкон`юнктивальних крововиливів в правому очному яблуці.

Тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа справа, синця на спинці носа, синця в підочній ділянці праворуч з переходом на внутрішній кут ока та субкон`юнктивальні крововиливи правому очному яблуці, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше як 21 день.

Синець в скроневій ділянці ліворуч відноситься до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.

Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, по ударному механізму спричинення, чим могли бути кисті рук стиснуті в кулак, взуті ноги сторонньої людини, при цьому ОСОБА_6 було нанесено не менше 2-х ударів і не є характерними за умов падіння його з висоти власного зросту.

Такі дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 2 статті 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення проступку, відповідають дійсності. Ствердив, що 23 листопада 2025 року о 23 годині 00 хвилин знаходячись навпроти домоволодіння АДРЕСА_1 між ним та його знайомим ОСОБА_5 виникла сварка, під час якої він наніс йому один удар зажатою рукою в кулак в область носу та інший удар в область правого ока. Після чого схопив його під руки та кинув його на бетонну доріжку та наніс ще один удар рукою в область скроні зліва та два удари правою ногою в область грудної клітини.

Також, суд враховує позицію потерпілого, який не зверталася до суду з цивільним позовом про стягнення моральної та матеріальної шкоди, міру покарання, яку необхідно обрати обвинуваченому, за вчинений злочин, залишила на розсуд суду.

Слід зазначити, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. У судовому засіданні обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи, при яких спричинено потерпілій легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого - частиною 2 статті 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, що остання раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в центрі зайнятості, лікаря нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, пропонував суду призначити йому покарання у виді штрафу.

Потерпілий просив призначити покарання в межах санкції статті.

Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не заперечив проти запропонованої прокурором міри покарання, просив суворо не карати.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.

Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретногозлочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, з урахуванням статті 12 КК України.

У відповідності до п. 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкраявся, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в центрі зайнятості, лікаря нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання в межах санкції статті у виді штрафу.

Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові відсутні.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення(проступку), передбаченого частиною 2 статті 125 КК України.

ОСОБА_3 призначити за частиною 2 статті 125 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 70(сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до частини 6 статті 376 КПК України копрію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуюча ОСОБА_7