Справа № 287/2118/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ, Коростенського району, Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221 від 13.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

З матеріалів клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 13.09.2025 року, близько 14 год. 33 хв., водій автомобіля марки Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , рухаючись автодорогою між с. Тепениця та с. Артинськ, Олевської ОТГ, Коростенського району, Житомирської області, у напрямку с. Тепениця, в порушення вимог пунктів 2.3Б, 2.9А, 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів №1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, на прямій дорозі, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, що призвело до втрати безпечного керування транспортним засобом та його подальшого виїзду за межі дороги в лівий кювет, де автомобіль зіткнувся з деревом та перекинувся на дах.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ОСОБА_6 був госпіталізований до КНП «Олевська ЦЛ» ОМР. Пасажир автомобіля ОСОБА_7 , який на момент ДТП перебував на передньому пасажирському сидінні з правого боку, отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці події.

За даним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221 від 13.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

13.09.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Слідчий у поданому клопотанні зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дес`яти років та відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можуть виникнути наступні ризики:

- підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та може ухилитись від слідства та суду;

- підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, чинити на них фізичний, психологічний тиск заради їхньої відмови від наданих слідству показань, в тому числі показань, які будуть надаватися останніми безпосередньо під час розгляду провадження у суді.

При цьому, слідчий зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти наявним ризикам.

У судовому засіданні слідчий СВ ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 повідомили про те, що на даний час підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП «Олевська ЦЛ» ОМР з численними травмами та не має змоги взяти участь в судовому засіданні особисто та в режимі відеоконференції у зв`язку зі станом здоров`я. Просять відкласти розгляд клопотання на невизначений строк, оскільки їм не відомо коли стан хворого покращиться.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 проти клопотання слідчого заперечив, зазначив, що на даний час його підзахисний ОСОБА_6 знаходиться на стаціонарному лікування у КНП «Олевська ЦЛ» ОМР та перебуває у тяжкому стані, що унеможливлює його особисту участь під час розгляду клопотання. Враховуючи наведене, оскільки клопотання про обрання запобіжного заходу повинно бути розглянути лише за участі ОСОБА_6 та з урахуванням його пояснень просить відмовити у його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, що стверджується матеріалами справи.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Слідчий суддя фактично у кримінальному провадженні виступає гарантом дотримання і захисту прав, свобод та інтересів підозрюваних і обвинувачених осіб. Перевага інституту слідчого судді полягає в тому, що він не належить до системи правоохоронних органів, які безпосередньо проводять розслідування, він є об`єктивною і незалежною, неупередженою фігурою, яка може приймати самостійні рішення.

Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом;

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу;

e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг;

f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Кожен, кого заарештовано, має бути негайно поінформований зрозумілою для нього мовою про підстави його арешту і про будь-яке обвинувачення, висунуте проти нього.

Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "с" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Кожен, хто є потерпілим від арешту або затримання, здійсненого всупереч положенням цієї статті, має забезпечене правовою санкцією право на відшкодування.

Статтею 6 Конвенції визначено:

1. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

2. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

3. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:

a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;

c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя;

d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення;

e) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини охороняє право людини на особисту недоторканість та один з інструментів реалізації цього права судовий контроль. Такий контроль можливий за умов обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням таких вимог, як дотримання процесуальних вимог національного законодавства; перевірка наявності підстав запобіжного заходу (ризики та обґрунтованість підозри); врахування сукупності обставин під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

У відповідності до ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Ч. 1 ст. 193 КПК України передбачено,що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що участь підозрюваного при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу є обов`язковою, крім випадків передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України.

Проте, всупереч зазначеним нормам процесуального законодавства органом досудового розслідування ОСОБА_6 до суду для розгляду клопотання не доставлено. Також, підозрюваний ОСОБА_6 на даний час не оголошений у міжнародний розшук, не виїхав та/або не перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, оскільки належні та допустимі докази в підтвердження цього відсутні.

17.09.2025 року на запит суду від Генерального директора КНП «Олевська ЦЛ» ОМР ОСОБА_8 за вих. №2208/05-6 надійшов лист зі змісту якого слідує, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.09.2025 року по даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП «Олевська ЦЛ» ОМР. Пацієнт ОСОБА_6 особисто взяти участь у судовому засіданні в приміщенні суду не має змоги, оскільки стан хворого тяжкий. При цьому, у КНП «Олевська ЦЛ» ОМР відсутня технічна можливість забезпечити проведення судового засідання за участі хворого у режимі відеоконференції у палаті стаціонарного хворого.

В свою чергу слідчий СВ відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 надав відповідь Генерального директора КНП «Олевська ЦЛ» ОМР від 17.09.2025 року за вих. №2209/05-6 на запит слідчого зі змісту якої слідує, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.09.2025 року по даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП «Олевська ЦЛ», стан хворого тяжкий. У КНП «Олевська ЦЛ» ОМР відсутня технічна можливість забезпечити проведення судового засідання за участі хворого у режимі відеоконференції.

Також, до суду надійшла заява підозрюваного ОСОБА_6 у якій останній зазначив про те, що станом на 17.09.2025 року та в найближчі декілька днів він не має змоги взяти участь у судовому засіданні особисто або в режимі відеоконференцзв`язку у зв`язку з поганим самопочуттям. Вказана заява написана матір`ю ОСОБА_6 з його слів.

У судовому засіданні прокурор, слідчий та захисник підозрюваного підтвердили зазначену інформацію та вказали про те, що підозрюваний ОСОБА_6 дійсно перебуває у дуже тяжкому стані, а тому транспортувати його до суду для розгляду клопотання неможливо. При цьому, за станом здоров`я останній не має змоги взяти участі у судовому засіданні особисто або в режимі відеоконференції.

Таким чином, слідчим суддею вжито всіх можливих заходів з метою забезпечення особистої участі ОСОБА_6 у судовому засіданні та з`ясування його позиції щодо поданого слідчим клопотання. Проте, як вбачається із наданих слідчому судді матеріалів у зв`язку з тяжким станом хворого ОСОБА_6 та численними травмами така участь неможлива.

Окремо слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на виконання своїх процесуальних обов`язків прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 під час розгляду вказаного клопотання. Зокрема, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 було призначено до розгляду на 14 год. 00 хв. 17 вересня 2025 року. Проте, під час розгляду клопотання прокурор не зміг надати належних та допустимих доказів на підтвердження того де на даний час знаходиться підозрюваний ОСОБА_6 та не володів інформацією про стан його здоров`я. Також, прокурору не було відомо чи має змогу ОСОБА_6 взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку та чи є у КНП «Олевська ЦЛ» ОМР технічна можливість забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участі підозрюваного. У зв`язку з наведеним розгляд клопотання було відкладено на 18 год. 00 хв. 17 вересня 2025 року та органу досудового розслідування надано час для з`ясування вказаної вище інформації, оскільки без участі ОСОБА_6 розгляд такого по суті є неможливим. Протягом наданого часу слідчим зроблено відповідний запит та від Генерального директора КНП «Олевська ЦЛ» ОМР отримано інформацію про стан здоров`я хворого ОСОБА_6 та неможливість його участі у судовому засіданні. В свою чергу прокурором ОСОБА_4 не здійснено жодних заходів з метою з`ясування зазначених обставин. Така пасивна поведінка прокурора ОСОБА_4 свідчить про неналежне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Зважаючи на вищезазначене, враховуючи, що обов`язковою умовою розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу є участь підозрюваного, який, у свою чергу, не був доставлений стороною обвинувачення до суду для розгляду клопотання у строки, передбачені КПК України, підстав для розгляду клопотання відповідно до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України не встановлено, а також те, що транспортувати ОСОБА_6 до суду неможливо, вважаю, що підстав для розгляду клопотання по суті і відповідно застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності останнього в судовому засіданні не має.

При цьому, слідчий суддя не вбачає можливості перенести судовий розгляд до видужання ОСОБА_6 , оскільки як вбачається з інформації наданої КНП «Олевська ЦЛ» ОМР та не заперечується учасниками справи, підозрюваний знаходиться у досить тяжкому стані. При цьому, орган досудового розслідування не володіє знаннями у медичній сфері та не може повідомити коли стан підозрюваного покращиться, що надасть йому змогу прибути в судове засідання.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Ст. 186 КПК України передбачено, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину ОСОБА_6 затримано органом досудового розслідування 13.09.2025 року о 23 год. 32 хв. (фактичний час затримання).

Таким чином, на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею минув граничний 72-годинний строк визначений ст. 186 КПК України для розгляду вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 194, 196, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження №0000221 від 13.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1