Справа № 632/2251/24
провадження № 1-кп/632/106/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року місто Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Стерлітамак Республіки Башкортостан, громадянина України, з професійно-технічною освітою, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого електрозварювальником у ТОВ «Енергобудконсалт», одруженого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , який відповідно до положень ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаним, тобто особою, яка перебуває у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), будучи визнаним придатним за станом здоров`я для проходження військової служби згідно із довідкою військово-лікарської комісії від 03 січня 2024 року № 3/14, не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом № 2105-ІХ від 03 березня 2023 року, строк проведення якої був неодноразово продовжений, зокрема з 16 листопада 2023 року на 90 діб згідно із Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06 листопада 2023 року № 735/2023, затвердженого Законом № 3430-ІХ від 08 листопада 2023 року, 03 січня 2024 року, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав під підпис повістку про його виклик на 06 годину 30 хв. 05 січня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , для призову за мобілізацією та відправлення до місця проходження військової служби.

Однак ОСОБА_4 , будучи 03 січня 2024 року ознайомленим з правилами військового обліку призовників та військовозобов`язаних, а також про наслідки ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, достовірно знаючи та розуміючи, що він зобов`язаний прибути о 06 годині 30 хв. 05 січня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби у зв`язку із призовом за мобілізацією, всупереч: ст. 65 Конституції України, у якій закріплено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України, а також те, що громадяни України відбувають військову службу відповідно до закону; ч. 1, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Законів № 1357 від 30 березня 2021 року, № 2995-ІХ від 21 березня 2023 року), якими передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, громадяни України, які перебувають у запасі Збройних Сил України зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, окрім іншого, для призову на військову службу; ч. 1, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції Законів № 1357-ІХ від 30 березня 2023 року, № 2228 від 21 квітня 2022 року відповідно) згідно із якими: громадяни зобов`язані, окрім іншого, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин; Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за викликом по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого відправлення до місця проходження військової служби військової частини НОМЕР_1 , без поважних причин не прибув, тобто ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 свою вину у висунутому йому обвинуваченні, вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 336 КК України, - ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, визнав частково, оскільки не згоден із висновком військово-лікарської комісії (далі - ВЛК).

При цьому ОСОБА_4 показав суду, що він самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання довідки, звідки був направлений для проходження ВЛК.

Також обвинувачений показав, що він пройшов ВЛК та був визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби під час мобілізації.

Після проходження ВЛК йому 03 січня 2024 року була вручена бойова повістка згідно із якою він був зобов`язаний прибути до зазначеного вище територіального центру комплектування та соціальної підтримки о 06 годині 30 хв. 05 січня 2024 року, для призову на військову службу і відправлення до місця проходження служби.

Проте він, будучи військовозобов`язаним, визнаним придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи права на відстрочку від проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, свідомо, бажаючи ухилитися від призову на військову службу, до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, оскільки боявся можливих наслідків війни та заздалегідь для себе вирішив, що військову службу за мобілізацією проходити не буде. Вже при отриманні повістки мав намір не прибувати до зазначеного вище територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Разом із цим ОСОБА_4 підтвердив, що йому відомо про те, що згідно із відповідними Указами Президента України в Україні введений воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію.

Крім того обвинувачений показав, що висновок ВЛК він не оскаржував, про не згоду із ним нікому не заявляв.

Проаналізувавши та оцінивши наведені вище показання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд доходить висновку, що останній у своїх показаннях фактично підтвердив те, що за наведених у цьому вироку обставин він ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Незважаючи на часткове визнання вини, винуватість ОСОБА_4 в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, підтверджується як його показаннями у яких він підтвердив цей факт, а також сукупністю наступних, досліджених судом доказів.

Так, свідок ОСОБА_6 начальник відділення обліку мобілізаційної роботи - заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , показав суду, що ОСОБА_4 , у зв`язку із заходами загальної мобілізації, оскільки він є військовозобов`язаним, був направлений для проходження ВЛК для визначення придатності для проходження військової служби.

Військово-лікарською комісією обвинувачений був визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби.

За таких обставин, згідно із прийнятим рішенням про призов на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_4 був включений до команди НОМЕР_1 та 03 січня 2024 року йому було вручені мобілізаційне розпорядження і бойова повістка, відповідно до якої він був викликаний та зобов`язаний з`явитися до зазначеного відділу територіального центру комплектування та соціальної підтримки о 06 годині 30 хв. 05 січня 2024 року, для відправлення до місця проходження військової служби.

Проте ОСОБА_4 у визначені день та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 за бойовою повісткою, для проходження військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, не прибув, на зв`язок не виходив. Про обставини свого не прибуття та про наявність у нього поважних причин для не прибуття за повісткою, обвинувачений територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, не повідомляв.

Крім того свідок ОСОБА_6 показав суду, що ОСОБА_4 не заявляв про свою незгоду із висновком ВЛК, інформації про оскарження цього висновку до ІНФОРМАЦІЯ_3 не находило.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, за обставин, встановлених судом, підтверджується також даними, які містять у собі письмові джерела доказів - документи, що узгоджуються із наведеними вище показаннями обвинуваченого та свідка.

Із копії паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 та довідки про склад сім`ї вбачається, що останній зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_3 (а.с. 78, 85).

Згідно із довідкою (взамін військового квитка), виданої 16 жовтня 2001 року, та даними із витягу з Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», ОСОБА_4 , який був визнаний призивною комісією не придатним до військової служби та переданий у запас, ВОС 971664А, посадова кваліфікація «зварювальник зварювальних робіт», перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 як військовозобов`язаний та підлягає призову на військову службу під час мобілізації (а.с. 79, 96).

Згідно із обліковою карткою до військового квитка ОСОБА_4 був визнаний не придатним до строкової військової служби, з 16 жовтня 2001 року зарахований у запас та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 72).

03 січня 2024 року ОСОБА_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , і згідно із направленням, яке він отримав під особистий підпис, був направлений на проходження військово-лікарської комісії, що підтверджується даними Журналу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих військовозобов`язаним для проходження медичного огляду (а.с. 75 - 77).

Відповідно до копії картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного щодо призову під час мобілізації, висновку хірурга та довідки військово-лікарської комісії від 03 січня 2024 року ОСОБА_4 , на підставі п. «в» ст. 79 графи І Розкладу хвороб (Додаток 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402) визнаний придатним до військової служби (а.с. 64, 65, 73).

Водночас як вбачається із зазначених документів постанова військово-лікарської комісії прийнята з урахуванням діагностованої у ОСОБА_4 хвороби, на яку він посилався під час судового розгляду як на підставу не згоди із рішенням ВЛК (а.с. 36, 37).

Згідно із копією карти професійно-психологічного відбору кандидата щодо ОСОБА_4 , останнього рекомендовано для проходження військової служби у підрозділах Сухопутних військ Збройних Сил України (а.с. 66).

Із копії мобілізаційного розпорядження на ім`я ОСОБА_4 з контрольними талонами мобілізаційного розпорядження № 1, № 2, № 3, яке він отримав 03 січня 2024 року о 16 годині 00 хв., вбачається, що рядовий ОСОБА_4 на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з оголошенням мобілізації був зобов`язаний, не чекаючи повістки територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з`явитися о 06 годині 30 хв. 05 січня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому ОСОБА_4 був включений до команди НОМЕР_1 (а.с. 70).

Копією контрольного талону мобілізаційного розпорядження № 2 та даними витягу із Журналу вручення мобілізаційних розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується той факт, що рядовий ОСОБА_4 , 1971 року народження, який був включений до команди НОМЕР_1 , 03 січня 2024 року о 16 годині 00 хв. отримав мобілізаційне розпорядження явка на 06 годину 30 хв. 05 січня 2024 року.

Разом із цим ОСОБА_4 був ознайомлений з адміністративною та кримінальною відповідальністю за порушення правил військового обліку, ухилення від військового обліку та призову на військову службу під час мобілізації, що підтвердив особистими підписами. (а.с. 68, 71).

З повістки про виклик на відправку та розписки до неї вбачається, що ОСОБА_4 03 січня 2024 року о 16 годині 00 хв., під підпис, тобто особисто, отримав повістку, відповідно до якої був зобов`язаний з`явитися о 06 годині 30 хв. 05 січня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки до місця проходження служби. Команда А4941 (а.с. 67, 69).

Із обліково-послужної картки вбачається, що ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку, маючи військове звання «рядовий», 05 січня 2024 року на підставі Указу Президента України від 06 листопада 2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» призваний до лав Збройних Сил України (а.с.74).

За повідомленням директора КНП «Первомайський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 17 січня 2024 року, ОСОБА_4 до цього закладу охорони здоров`я, станом на 05 січня 2024 року за медичною допомогою не звертався, на лікуванні не перебував (а.с. 84).

У період з 05 по 23 січня 2024 року ОСОБА_4 не звертався за медичною допомогою й до приймального та поліклінічного відділення КНП «Первомайська центральна районна лікарня», що підтверджується повідомленням директора цього закладу охорони здоров`я (а.с.80).

Згідно із повідомленням заступника директора КНП «Обласний фтизіопульмонологічний центр» ОСОБА_4 в період з 10 вересня 2023 року по 03 грудня 2024 року за амбулаторно-медичною допомогою не звертався на стаціонарному лікуванні не перебував (а.с. 88).

Із повідомлення заступника генерального директора КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» вбачається, що ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у зазначеному закладі охорони здоров`я, у період з 05 січня по 05 грудня 2024 року, не перебував (а.с. 89).

Відповідно до повідомлення Директора КНП «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер № 7» ОСОБА_4 до вказаного закладу охорони здоров`я за медичною допомого не звертався на лікуванні не перебував (а.с. 90).

За повідомленням Директора КНП «Балаклійська клінічна багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» ОСОБА_4 в період з 05 січня по 10 грудня 2024 року на стаціонарному лікуванні не перебував, за медичною допомогою не звертався, як і не звертався за медичною допомогою до поліклінічного відділення цього закладу охорони здоров`я (а.с. 91).

Згідно із повідомленням Генерального директора КНП «Центральна міська лікарня Піщанської Богоматері» ОСОБА_4 за медичною допомогою не звертався (а.с. 92).

Із повідомлення в.о. директора КНП «Обласний туберкульозний санаторій «Занки» вбачається, що ОСОБА_4 за медичною допомогою до згаданого закладу охорони здоров`я не звертався (а.с. 93).

Факт неприбуття військовозобов`язаного ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_3 05 січня 2024 року о 06 годині 30 хв. за мобілізаційним розпорядженням та за викликом по бойовій повістці, які були виписані та вручені останньому 03 січня 2024 року о 16 годині 00 хв., у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період, підтверджується даними, що містяться у зверненні ТВО начальника зазначеного відділу щодо доставлення громадян, які вчинили правопорушення, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, на адресу начальна відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 02 грудня 2024 року та витягу з Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» (а.с. 95, 96).

Аналізуючи доводи та заперечення сторони захисту щодо висунутого обвинувачення, зокрема заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про незгоду із висновком ВЛК через наявність у нього ряду хвороб за наявності яких він, на його думку, не може бути призваний на військову службу, у сукупності із наведеними вище доказами, належність і допустимість, а також суть і значення наданих стороною обвинувачення доказів даних картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного, щодо призову під час мобілізації від 15 січня 2025 року, висновку лікаря від 15 січня 2025 року та довідки ВЛК № 10/80 від 15 січня 2025 року, згідно із якими, ОСОБА_4 , у якого було діагностовано хронічне захворювання, яке не було враховано під час проходження ним військово-лікарської комісії 03 січня 2024 року, на підставі п. «в» ст. 4 графи ІІ Розкладу хвороб, однаково визнаний придатним до військової служби, суд вважає їх неспроможними, оскільки по-перше: ступінь придатності обвинуваченого до військової служби «придатний до військової служби», як у першому, так і у другому випадках, визначена військово-лікарською комісією з урахуванням діагностованих у нього, під час їх проходження, хвороб, що вбачається із змісту висновку ВЛК від 03 січня 2024 року і змісту висновку ВЛК від 15 січня 2025 року відповідно; по-друге: судом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, за станом здоров`я придатним для проходження військової служби під час мобілізації, не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час загальної мобілізації, 05 січня 2024 року, за наведених вище обставин, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тоді як документи, що були надані суду обвинуваченим, складені 15 січня 2025 року, тобто вже під час розгляду даної справи судом, а відтак не стосуються подій, що мали місце 03 і 05 січня 2024 року проходження ОСОБА_4 військово-лікарської комісії, вручення останньому мобілізаційного розпорядження та бойової повістки, за якими він у визначені день та час 05 січня 2024 року о 06 годині 30 хв., до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для проходження військової служби, не прибув.

Крім того суд ураховує, що наявність діагностованої у ОСОБА_4 хвороби під час проходження військово-лікарської комісії 03 січня 2024 року та відсутність з боку обвинуваченого заперечень щодо його придатності до військової служби з урахуванням встановленого діагнозу, належним чином стороною захисту не спростована. А саме, будучи обізнаним із визначеним діагнозом та висновком військово-лікарської комісії від 03 січня 2024 року, який на думку обвинуваченого не відповідає стану його здоров`я, останній мав право звернутися до вищестоящої військово-лікарської комісії (обласного, регіонального та центрального рівнів) для перегляду відповідного висновку. Проте обвинувачений цим правом не скористався, хоча з моменту проведення огляду до повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення пройшло більше 11 місяців. У той же час судовий контроль за рішенням ВЛК здійснюється в межах компетенції адміністративних судів, а не судів загальної юрисдикції.

Дослідивши та оцінивши надані докази, які є достовірними, оскільки вони відповідають фактичним обставинам, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, здобуті з дотриманням порядку, встановленого кримінально-процесуальним законодавством, у їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у повному обсязі висунутого обвинувачення, і кваліфікує його дії за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_4 , суд встановив, що він в цілому характеризується задовільно, займається трудовою діяльністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Згідно із досудовою доповіддю ризики вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються як середні.

Водночас орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства (а.с. 47-52).

Обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, дані досудової доповіді органу пробації та наведені вище дані про особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретних обставин справи і даних, які характеризують обвинуваченого, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ст. 336 КК України, яке йому належить відбувати реально.

На думку суду таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як пропорційність, обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

При цьому, суд не знайшов підстав для застосування положень ст. 75 КК України, у зв`язку з наступним.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке за класифікацією визначеною у ст. 12 КК України, хоча й відноситься до нетяжкого злочину, але спрямоване на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, під час дії воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад.

Разом із цим, відповідно до ст. 65 Конституції України, захист вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Такі положення основного закону дублюються у ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених, відповідно до законів України, військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Умисне ухилення від такого обов`язку під час війни створює негативні наслідки та тенденції в суспільстві та підриває обороноздатність держави.

За таких обставин застосування до ОСОБА_4 такої правової пільги, як звільнення від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, не буде відповідати вимогам закону України про кримінальну відповідальність, а також засадам та меті покарання, визначеним ст. 50, 65 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосувався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, є працевлаштованою особою, не ухилявся від суду, а також те, що клопотання про обрання запобіжного заходу не заявлене, суд вважає недоцільним обирати щодо обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1