КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 375/1633/24 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/5169/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 11 жовтня 2024 року про арешт майна,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 11 жовтня 2024 року задоволено клопотання начальника Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000217 від 06.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ніж кухонний з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, який запаковано до паперової коробки; сокиру з дерев`яною рукояткою коричневого кольору та червоною ізолентою на кінці рукояті, зі слідами речовини бурого кольору, яка схожа на кров, яку запаковано до паперової коробки; недопалок, який поміщено до паперового конверту; дерев`яний брусок зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , велосипед з написом на рамі «Супутник» бордового кольору, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 2 недопалки з фільтром коричневого кольору, один з яких з маркуванням «Корона», інший без маркування, які запаковано до паперового конверту, 2 недопалки з фільтром білого кольору (самокрутки), які запаковано до паперового конверту, недопалок з фільтром коричневого кольору, без маркування, який запаковано до паперового конверту, 19 кухонних ножів, які запаковано до картонної коробки, недопалок з фільтром білого кольору з маркуванням «West», який поміщено до паперового конверту; відрізок скатертини зі столу зі слідами речовини бурого кольору, які схожі на кров, який поміщено до паперового конверту; поліетиленовий прозорий пакетик зі слідами речовини бурого кольору, які схожі на кров, який поміщено до паперового конверту; 2 кухонних ножа, з дерев`яними рукоятками коричневого кольору, які поміщено до пінопластикової коробки, яку запаковано до спец. пакету №PSP 4192388, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: куртку синього кольору, зі слідами речовини бурого кольору, які схожі на кров, яку поміщено до паперової коробки; взуття - чоловічі тряпчані капці (в сіточку), зі слідами речовини бурого кольору, які схожі на кров, яке поміщено до паперової коробки, які належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення затримання в порядку ст. 208 КПК України та проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: куртку (роба) синьо помаранчевого кольору з світло відбивними стрічками розміром 48-50, на поверхні якої маються плями речовини бурого кольору, які схожі на кров, яку запаковано до картонної коробки; спортивні штани сірого кольору з биркою «Рита 56 розмір», на поверхні яких маються плями речовини бурого кольору, які схожі на кров, які запаковано до паперового конверту; кросівки з написом «adidas» 43 розміру, які запаковано до картонної коробки; сіра футболка з написом «Naval Waterway», на поверхні якої маються плями речовини бурого кольору, які схожі на кров, які запаковано до паперового конверту, які належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заборонено використання та розпорядження вказаним вище майном, а у разі необхідності дозволено використовувати його для проведення судових експертиз та слідчих (розшукових) дій.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, власник майна - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 11.10.2024 року з підстав її невідповідності вимогам ст.ст. 171-173 КПК України.

На обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що не був присутній у судовому засіданні під час розгляду клопотання про арешт майна, оскільки знаходився в СІЗО, а копію ухвали йому було вручено 27.06.2025 року в ДУ «Київський слідчий ізолятор», через що просить поновити строк на звернення з апеляційною скаргою.

Обгрунтовуючи доводи скарги, ОСОБА_6 зазначає, що ухвала суду першої інстанції є необгрунтованою, формальною, та такою, що винесена внаслідок неповного ознайомлення слідчим суддею з матеріалами кримінального провадження, а отже висновки даної ухвали не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Скаржник посилається на те, що суд першої інстанції не встановив, хто вилучав речі при огляді місця події, які їх посади, не зазначив дати та часу складання протоколів вилучених речей, що є обов`язковою вимогою, визначеною ст.ст. 171-173 КПК України.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання їх повідомлено у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статей 7, 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки клопотання прокурора розглянуто слідчим суддею 11.10.2024 року без виклику власника майна, а відповідно до змісту апеляційної скарги копію повного тексту апелянтом отримано 27.06.2025 року, та апеляційну скаргу подано 30.06.2025 року (зареєстровано судом 02.07.2025 року), колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування за матеріалами, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000217 від 06.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 жовтня 2024 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в одній з кімнати будинку АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_8 вживали алкогольні напої.

В період часу з 18 год. 30 хв. по 21 год. 30 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, між останніми раптово виник конфлікт, в ході якого вони вийшли у двір вказаного домоволодіння, де у ОСОБА_6 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи при цьому їх настання, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , тримаючи в руках сокиру, яку попередньо взяв з веранди указаного будинку, умисно наніс близько 6 ударів гострою частиною сокири в область голови та шиї ОСОБА_8 , спричинивши йому тілесні ушкодження у виді рублених ран обличчя, підборіддя, шиї з пошкодженням хребта та спинного мозку, внаслідок яких останній помер на місці.

06.10.2024 року в період часу з 09 год. 52 хв. по 10 год. 52 хв. проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено: труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тілесними ушкодженнями у виді 6 рублених ран шиї з пошкодженням хребта та спинного мозку; зразок крові ОСОБА_8 , який відібрано на ватну паличку, яку запаковано до паперового конверту; ніж кухонний з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, який запаковано до паперової коробки; сокиру з дерев?яною рукояткою коричневого кольору та червоною ізолентою на кінці рукоятки, на металевій частині та на рукоятці якої виявлено сліди речовини бурого кольору, яка схожа на кров, яку запаковано до паперової коробки; 2 змиви речовини бурого кольору з сокири, які поміщено до 2-х паперових конвертів; велосипед з написом на рамі «Супутник» бордового кольору; недопалок, який поміщено до паперового конверту; дерев`яний брусок зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту.

06.10.2024 року в період часу з 11 год. 16 хв. по 12 год. 15 хв. проведено огляд приміщення за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Троїцьке (кол. назва Довгалівське), вул. Лісова 135, в ході якого виявлено та вилучено: в веранді: 2 недопалки з фільтром коричневого кольору, один з яких з маркуванням «Корона», інший без маркування, які запаковано до паперового конверту, 2 недопалки з фільтром білого кольору (самокрутки), які запаковано до паперового конверту; в коридорі: недопалок з фільтром коричневого кольору, без маркування, який запаковано до паперового конверту; в кухонному приміщенні: 19 кухонних ножів, які запаковано до картонної коробки; в кімнаті №1: змив з речовини бурого кольору, яку виявлено на рамі вхідних дверей, який поміщено до паперового конверту; в кімнаті № 2: недопалок з фільтром білого кольору з маркуванням «West», який поміщено до паперового конверту; змив з плями бурого кольору, який виявлено на підлозі біля столу, який запаковано до паперового конверту; відрізок скатертини зі столу зі слідами речовини бурого кольору, які схожі на кров, який поміщено до паперового конверту; поліетиленовий прозорий пакетик зі слідами речовини бурого кольору, які схожі на кров, який поміщено до паперового конверту; змив з чарки №1, який поміщено до паперового конверту; змив з чарки №2, який поміщено до паперового конверту; змив зі скляної пляшки горілки «Медоф», на якій виявлено сліди речовини бурого кольору, які схожі на кров, який поміщено до паперового конверту; змив з ребристої поверхні пляшки горілки «Медоф»; 2 кухонних ножа, з дерев`яними рукоятками коричневого кольору, які поміщено до пінопластикову коробку, яку запаковано до спец, пакету №PSP 4192388, змив з рукоятки ножа №1 (виявлено на столі), який поміщено до паперового конверту, змив з рукоятки ножу №2 (виявлено на столі), який поміщено до паперового конверту.

06.10.2024 року в період часу з 10 год. 21 хв. по 11 год. 06 хв. проведено огляд приміщення за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Острів, вул. Ярослава Мудрого 60А (кол. вул. Радянська), в ході якого виявлено та вилучено: куртку синього кольору, зі слідами речовини бурого кольору, які схожі на кров, яку поміщено до паперової коробки; 2 змиви з куртки синього кольору, які поміщено до 2-х паперових конвертів; взуття - чоловічі тряпчані капці (в сіточку), зі слідами речовини бурого кольору, які схожі на кров, які поміщено до паперової коробки; 2 змиви з взуття, які поміщено до 2-х паперових конвертів; змив з плями бурого кольору, який виявлено на підлозі в вхідній кімнаті будинку, який запаковано до паперового конверту.

06.10.2024 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході проведення особистого обшуку у останнього вилучено одяг: куртку (роба) синьо - помаранчевого кольору з світло відбивними стрічками розміром 48-50, на поверхні якої маються плями речовини бурого кольору, які схожі на кров, яку запаковано до картонної коробки; спортивні штани сірого кольору з биркою «Рита 56 розмір», на поверхні яких маються плями речовини бурого кольору, які схожі на кров, які запаковано до паперового конверту; кросівки з написом «adidas» 43 розміру, які запаковано до картонної коробки; сіра футболка з написом «Naval Waterway» на поверхні якої маються плями речовини бурого кольору, які схожі на кров, які запаковано до паперового конверту.

09.10.2024 року (клопотання датоване 07.10.2024 року) начальник Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000217 від 06.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в ході проведення вищевказаних слідчих дій було виявлено та вилучено предмети, які можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищевказане майно.

Зокрема, в ході проведення досудового розслідування планується призначення судових імунологічних експертиз, молекулярно - генетичних експертиз, судово - медичних криміналістичних експертиз та інших, в яких виникне необхідність, з метою отримання інформації, яка підлягає доказуванню в кримінальному провадженні та підтверджує причетність вищевказаної особи до кримінального правопорушення.

Прокурор посилався на те, що у відповідності до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення.

У відповідності до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду та обшуку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судці або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно вимог ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна третьої особи до слідчого судді повинен звертатися прокурор.

Отже, з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також для встановлення відомостей, що міститься у вище зазначених речах та предметах шляхом проведення судових експертиз, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 11 жовтня 2024 року задоволено клопотання начальника Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000217 від 06.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ніж кухонний з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, який запаковано до паперової коробки; сокиру з дерев`яною рукояткою коричневого кольору та червоною ізолентою на кінці рукояті, зі слідами речовини бурого кольору, яка схожа на кров, яку запаковано до паперової коробки; недопалок, який поміщено до паперового конверту; дерев`яний брусок зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , велосипед з написом на рамі «Супутник» бордового кольору, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 2 недопалки з фільтром коричневого кольору, один з яких з маркуванням «Корона», інший без маркування, які запаковано до паперового конверту, 2 недопалки з фільтром білого кольору (самокрутки), які запаковано до паперового конверту, недопалок з фільтром коричневого кольору, без маркування, який запаковано до паперового конверту, 19 кухонних ножів, які запаковано до картонної коробки, недопалок з фільтром білого кольору з маркуванням «West», який поміщено до паперового конверту; відрізок скатертини зі столу зі слідами речовини бурого кольору, які схожі на кров, який поміщено до паперового конверту; поліетиленовий прозорий пакетик зі слідами речовини бурого кольору, які схожі на кров, який поміщено до паперового конверту; 2 кухонних ножа, з дерев`яними рукоятками коричневого кольору, які поміщено до пінопластикової коробки, яку запаковано до спец. пакету №PSP 4192388, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: куртку синього кольору, зі слідами речовини бурого кольору, які схожі на кров, яку поміщено до паперової коробки; взуття - чоловічі тряпчані капці (в сіточку), зі слідами речовини бурого кольору, які схожі на кров, яке поміщено до паперової коробки, які належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення затримання в порядку ст. 208 КПК України та проведення особистого обшуку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: куртку (роба) синьо помаранчевого кольору з світло відбивними стрічками розміром 48-50, на поверхні якої маються плями речовини бурого кольору, які схожі на кров, яку запаковано до картонної коробки; спортивні штани сірого кольору з биркою «Рита 56 розмір», на поверхні яких маються плями речовини бурого кольору, які схожі на кров, які запаковано до паперового конверту; кросівки з написом «adidas» 43 розміру, які запаковано до картонної коробки; сіра футболка з написом «Naval Waterway» на поверхні якої маються плями речовини бурого кольору, які схожі на кров, які запаковано до паперового конверту, які належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заборонено використання та розпорядження вказаним вище майном, а у разі необхідності дозволено використовувати його для проведення судових експертиз та слідчих (розшукових) дій.

Задовольняючи дане клопотання, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000217 від 06.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою його збереження як речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Так, задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на зазначене у клопотанні прокурора майно, оскільки вказане майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України та визнане речовими доказами постановою старшого слідчого слідчого відділення Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_9 від 06.10.2024 року у даному кримінальному провадженні.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто його власник, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що судом першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, та враховано, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникненню майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу власника майна з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводів апеляційної скарги власника майна ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізації мету досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбачені ч.1 ст. 170 КПК України.

Встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення про те, що вилучене майно може містити на собі сліди кримінального правопорушення, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому зазначене майно відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу власника майна з можливістю арешту такого майна.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що ухвала суду першої інстанції від 11.10.2024 року про арешт майна носить формальний характер, так як постанова слідчого про визнання майна речовими доказами, а також клопотання прокурора про арешт майна, містять посилання на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, та містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема, посилання на те, що зазначене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, що встановлюються під час кримінального провадження.

Сукупність долучених до клопотання слідчого матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Доводи скаржника про те, що суд в порушення ст.ст. 171-173 КПК України не встановив, хто вилучав речі при огляді місця події, які посади цих осіб, не зазначив дати та часу складання протоколів вилучення речей, що є обов`язковою вимогою зазначених статей КПК України, фактично зводяться до незгоди апелянта з проведеним оглядом місця події та згідно вимог КПК не являються підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали ретельно перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом.

Інші доводи апеляційної скарги, на які посилається апелянт, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити власнику майна ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 11 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 11 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4