печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення (злочину) до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

01.09.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 03.09.2025, на бездіяльність уповноважених посадових осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення (злочину) до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскільки заявник не отримав відомостей, що дані за заявою від 30.08.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, бездіяльність уповноважених посадових осіб Державного бюро розслідувань, щодо цього факту оскаржено до Печерського районного суду м. Києва.

Особа, яка звернулася зі скаргою в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомив.

Представник Державного бюро розслідувань у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, подав лист на скаргу.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначений ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення(злочину), наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення (злочин) є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення (злочину). Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Згідно наявних в матеріалах справи даних, вбачається, що до Державного бюро розслідувань була направлена заява ОСОБА_3 від 30.08.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із листа Заступника керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 23.09.2025, вказана заява ОСОБА_3 щодо можливих щодо можливих неправомірних дій секретаря Індустріального районного суду міста Дніпра надходила до центрального апарату Державного бюро розслідувань та враховуючи, що наведені у вказаній заяві факти не містять-ознак складу кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, супровідним листом від 03.09.2025 № 3522зкп/10-2-04-01-12710/25 надіслана за належністю для розгляду по суті до Національної поліції України.

Відтак, відсутня бездіяльність на яку посилається скаржник, оскільки уповноважені особи Державного бюро розслідувань діяли в межах чинного законодавства та наданих йому повноважень і на виконання положень ст. 216 КПК України (підслідність) та ст. 218 КПК України (місце проведення досудового розслідування).

Отже, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Частиною 2 ст. 132 КПК України встановлено, що слідчим суддею, повноважним розглядати питання, віднесені до його компетенції на стадії досудового розслідування, є слідчий суддя місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що узгоджується з нормами кримінального процесуального закону.

Заявник оскаржує бездіяльність щодо не внесення відомостей до ЄРДР саме уповноваженими особами Державного бюро розслідувань, водночас, з матеріалів справи вбачається, що заяву про вчинення кримінального правопорушення скеровано до Національної поліції України.

Принагідно, слідчий суддя звертає увагу, що Національна поліція Українизнаходиться за межами юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Керуючись ст. ст. 60, 132, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення (злочину) до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1