Справа № 455/1989/25
Провадження № 1-кс/455/321/2025
У Х В А Л А

26 вересня 2025 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000455, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хирів, Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, раніше неодноразово судимого, зокрема останній раз 06.07.2022 Старосамбірським районним судом Львівської області за ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, звільненому 12.09.2025 з Державної установи Маневицька установа виконання покарань №42 на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 27 днів, відповідно до ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 05.09.2025,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26.09.2025 слідчий СВ відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням покликаючись на те, що у провадженні СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000455, від 26.09.2025, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хирів Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Зазначає, що ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, зокрема останній раз 06.07.2022 Старосамбірським районним судом Львівської області за ч.4 ст.186 до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, звільненому 12.09.2025 з Державної установи Маневицька установа виконання покарань № 42 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 27 днів відповідно до ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 05.09.2025 повторно, в умовах воєнного стану, який оголошено згідно Указу Президента 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212- IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, Указом від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, Указом від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року №2915-ІХ, Указом від 01 травня 2023 року №254/2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року №3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ, Указом від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим законом України від 08 листопада 2023 року №3429-ІХ, Указом від 05.02.2024 року №49/2024, затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року №3564-ІХ та Указом від 06.05.2024 року №271/2024, затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року №3684-ІХ), Указом від 23 липня 2024 року №469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року №3891-ІХ, Указом від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року №4024-ІХ, Указом від 14 січня 2025 року №26/2025, затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року №4220-ІХ), та Указом від 15 квітня 2025 року №235/2025, затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року №4356-ІХ та Указом від 15 квітня 2025 року №235/2025, затвердженим Законом України від 16 квітня 2025 року №4356-ІХ, Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.07.2025 №478/2025, затвердженим Законом України від 15.07.2025 №4524-ІХ, свідомо ігноруючи вимоги воєнного стану в Україні, перебуваючи в салоні маршрутного таксі сполучення «Самбір-Велика Сушиця», що рухався за маршрутом з м.Старий Самбір в напрямку с.Велика Сушиця Самбірського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, таємно, шляхом виймання із зовнішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_9 , який в цей час спав, заволодів грошовими коштами у сумі 3500 грн., а також викрав сумку потерпілого із сидіння маршрутного таксі, у якій знаходились особисті речі, а саме: парасоля, окуляри, один блістер таблеток «Cardihealth Valio», один блістер таблеток «Gastrigen», один блістер таблеток «Доларен», пенсійне посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_9 , та поліетиленовий пакет, у якому знаходилися продукти харчування, засоби особистої гієни, загальною вартістю 1700 гривень, вийшов із салону вищевказаного маршрутного таксі, яке в цей час знаходилось неподалік садиби адміністративної будівлі надлісництва Самбірської філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», що розташоване за адресою м.Старий Самбір вул.Дрогобицька, 2, Самбірського району Львівської області, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 5200 гривень.

Стверджує, що 26.09.2025, ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 під час якого останній показав місце знаходження частини викрадених у ОСОБА_9 речей; протоколом огляду місця події, під час якого було виявлено та вилучено частину викрадених у ОСОБА_9 речей; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Також зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжкого, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі. При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що: наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжний захід пов`язаний з позбавленням волі; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, а отже законного джерела доходу, що у випадку не обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; наявність у ОСОБА_5 судимостей, а саме він неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, зокрема останній раз 06.07.2022 Старосамбірським районним судом Львівської області за ч.4 ст.186 до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, звільнений 12.09.2025 з Державної установи Маневицька установа виконання покарань №42 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 27 днів, відповідно до ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 05.09.2025.

Також зазначає, що під час досудового розслідування здобуто відомості про наявність процесуальних ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, останній ніде не працює, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування, а тому, вважає за необхідне, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також зазначає, що на даний час проводяться слідчі та процесуальні дії спрямовані на встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення, а тому, в разі не обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме можливість чинити тиск на інших учасників даного кримінального провадження, що у свою чергу негативно вплине на хід досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що інші запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою не здатні запобігти вшценаведеним ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України та забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів та визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень. У разі внесення застави у розмірі, визначеному в ухвалі, просить покласти на підозрюваного наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив таке задовольнити, з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, покликаючись на те, що підозрюваний має четверо дітей та має постійне місце проживання і просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Також зазначали, що розмір застави є непомірним для підозрюваного, тому просили визначити мінімальний розмір застави.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів кримінального провадження, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, прихожу до наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177КПК України.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинувачених від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Разом із цим, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від слідчого судді більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Матеріалами клопотання встановлено, що у провадженні СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000455, від 26.09.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 KK України.

Згідно витягу із кримінального провадження №0000455, у рамках якого було подано клопотання, відомо, що слідчий, який здійснює досудове розслідування, є в т.ч. ОСОБА_7 , прокурором, який здійснює процесуальне керівництво є в.т.ч. ОСОБА_8 .

Як вбачається із матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням по даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, зокрема останній раз 06.07.2022 Старосамбірським районним судом Львівської області за ч.4 ст.186 до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, звільненому 12.09.2025 з Державної установи Маневицька установа виконання покарань № 42 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 27 днів відповідно до ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 05.09.2025 повторно, в умовах воєнного стану, який оголошено згідно Указу Президента 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212- IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, Указом від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, Указом від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року №2915-ІХ, Указом від 01 травня 2023 року №254/2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року №3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ, Указом від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим законом України від 08 листопада 2023 року №3429-ІХ, Указом від 05.02.2024 року №49/2024, затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року №3564-ІХ та Указом від 06.05.2024 року №271/2024, затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року №3684-ІХ), Указом від 23 липня 2024 року №469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року №3891-ІХ, Указом від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року №4024-ІХ, Указом від 14 січня 2025 року №26/2025, затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року №4220-ІХ), та Указом від 15 квітня 2025 року №235/2025, затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року №4356-ІХ та Указом від 15 квітня 2025 року №235/2025, затвердженим Законом України від 16 квітня 2025 року №4356-ІХ, Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.07.2025 №478/2025, затвердженим Законом України від 15.07.2025 №4524-ІХ, свідомо ігноруючи вимоги воєнного стану в Україні, перебуваючи в салоні маршрутного таксі сполучення «Самбір-Велика Сушиця», що рухався за маршрутом з м.Старий Самбір в напрямку с.Велика Сушиця Самбірського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, таємно, шляхом виймання із зовнішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_9 , який в цей час спав, заволодів грошовими коштами у сумі 3500 грн., а також викрав сумку потерпілого із сидіння маршрутного таксі, у якій знаходились особисті речі, а саме: парасоля, окуляри, один блістер таблеток «Cardihealth Valio», один блістер таблеток «Gastrigen», один блістер таблеток «Доларен», пенсійне посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_9 , та поліетиленовий пакет, у якому знаходилися продукти харчування, засоби особистої гієни, загальною вартістю 1700 гривень, вийшов із салону вищевказаного маршрутного таксі, яке в цей час знаходилось неподалік садиби адміністративної будівлі надлісництва Самбірської філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», що розташоване за адресою м.Старий Самбір вул.Дрогобицька, 2, Самбірського району Львівської області, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 5200 гривень.

26.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану.

Матеріали поданого клопотання свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 26.09.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.09.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.09.2025, протоколом огляду місця події від 26.09.2025, протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2025, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи їх в сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі, даними про особу підозрюваного, окрім того, оцінюючи ризики, якими прокурор та слідчий обґрунтовують клопотання, зауважує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу, або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатньо підстав, слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, також беручи до уваги фактичні обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також беручи до уваги особу підозрюваного, який є особою молодого віку, раніше судимий, не має постійного місця праці, слідчий суддя дійшов до висновку про доведення слідчим та прокурором обставин, які свідчать про існування ризиків можливості підозрюваного переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, то відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до нього може бути застосований.

Також, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою.

Будь-яких даних про відсутність чи зменшення вищевказаних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, зокрема й цілодобовий домашній арешт, не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного та є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зокрема, відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В контексті справи «Mangouras v. Spain» (рішення від 28.09.2010р., заява №12050/04) зазначається, що заявник, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів щодо обрання підозрюваному розміру застави, який значно перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника та шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Отже, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст.177,178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя не відхиляє доводів захисника на користь підозрюваного в частині врахування майнового та сімейного стану підозрюваного та визначення розміру застави в мінімальних межах, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, який ніде не працює, має четверо дітей, інших даних про його особу, зокрема характеристику з місця проживання, та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначає підозрюваному заставу у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 гривень 00 копійок, яку вважає достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, та водночас такою, що не буде завідомо непомірною для нього та не перетворить обраний запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення, у зв`язку із чим клопотання слідчого підлягає до задоволення частково.

При цьому, у разі внесення застави у розмірі визначеному в ухвалі, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту взяття його під варту 26.09.2025.

Керуючись ст.176-178, 183, 186, 193, 194, 196-197, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 24 листопада 2025 року.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , обчислювати з моменту взяття під варту, тобто з 26 вересня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному в ухвалі, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду, а також покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч.7 і ч.8 ст.182 КПК України, підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Строк дії даної ухвали встановити до 24 листопада 2025 року.

Копію ухвали направити для відома начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Копію даної ухвали негайно після її оголошення вручити ОСОБА_5 .

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 30.09.2025 о 09.10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1