Справа № 331/3965/25
Провадження № 1-кп/331/640/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження №0000589, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2025,

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Запоріжжі, єврейки, громадянки України, яка має середню освіту, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, яка на утриманні має двох малолітніх дітей, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 22.03.2019 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.;

- 25.01.2024 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ст. 69 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. Дане покарання замінено на громадські роботи строком на 100 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2025 приблизно о 12 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 1, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, під приводом здійснення телефонного дзвінка, отримала від потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А16 5G 4/128 GB» в корпусі синього кольору з сім-картою «Київстар» НОМЕР_1 , який згідно висновку експерта коштує 3743 гривні 75 копійок, та не маючи наміру повертати, зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись отриманим майном на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_5 на суму 3743 гривні 75 копійок.

Прокурор у судовому засіданні обвинувачення підтримала у повному обсязі, просила суд визнати пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття, а обтяжуючою покарання обставиною - рецидив злочинів. Також вона просила призначити ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, покарання у вигляді громадських робіт на строк двісті годин. Окрім того, вона просила вирішити питання про цивільний позов та речові докази.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, щиро розкаялася у скоєному та пояснила суду, що влітку 2025 року вдень у м. Запоріжжі біля залізничного переїзду поблизу ринку «Анголенко» до автомобілю, в якому вона перебувала, сів потерпілий. Потім потерпілий дав їй мобільний телефон, а сам вийшов із автомобіля. Вона цей телефон залишила у себе і пізніше відвезла до ломбарду, де передала його в якості застави, оформивши документи на своє ім`я. Більш детально обставин того дня вона вже не пам`ятає, але підтверджує, що всі викладені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності. Цивільний позов вона визнала повністю. Також вона просила суд суворо її не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у дане судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив проводити судові засідання у даній справі без його участі.

З`ясувавши позицію учасників судового засідання, суд визнав за можливе провести судовий розгляд даного кримінального провадження за відсутності потерпілого.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, підтверджується дослідженими судом доказами - показаннями обвинуваченої, яка свою вину визнала повністю і підтвердила факт вчинення кримінального правопорушення за обставин, встановлених під час досудового розслідування і під час судового провадження. Її дії щодо заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства) правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України.

За згодою учасників судового провадження суд відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

При визначенні виду і розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості і характер суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченої, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання.

Так, судом враховано, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судима, незаміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває, з 2021 року неодноразово і востаннє 22.04.2025 оглядалася лікарем наркологом.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 ,відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 ,згідно зі ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вказані вище відомості про її особу, пом`якшуючу і обтяжуючу покарання обставини, а також той факт, що обвинувачена усвідомила суспільну небезпеку скоєного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у вигляді громадських робіт на строк двісті годин.

Судом встановлено, що по даному кримінальному провадженню було проведено судову експертизу. Однак, враховуючи відсутність у матеріалах справи детального розрахунку суми витрат на проведення цієї експертизи, суд позбавлений можливості достовірно встановити правильність визначення цієї суми. Тому наразі суд не має підстав для стягнення витрат на проведення експертизи з обвинуваченої.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судом також встановлено, що 10.07.2025 потерпілим ОСОБА_5 дізнавачу було подано цивільний позов, за змістом якого він просить стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення майнову шкоду у сумі 3743,75 гривень. В обґрунтування позовної вимоги потерпілим зазначено, що внаслідок викрадення його мобільного телефону йому була спричинена шкода у сумі 3743,75 гривень, яку він і просить стягнути з обвинуваченої.

Дослідивши доводи сторін щодо заявленого цивільного позову, суд приходить до таких висновків.

Так, за змістом ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з п.2 ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку, в числі іншого, зазначаються підстави для задоволення цивільного позову.

Згідно із ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 дійсно заволоділа шляхом обману мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 , тобто було підтверджено факт вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 190 КК України.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому було завдано майнової шкоди у розмірі 3743,75 грн., який підтверджується висновком експерта № 1609 від 27.06.2025.

Обвинувачена цивільний позов визнала у повному обсязі.

Враховуючи наведене, а також вимоги розумності і справедливості, суд вважає справедливим цивільний позов задовольнити у повному обсязі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає, відповідне клопотання до суду заявлене не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Речові докази:

- залоговий документ №0908231 з ломбарду «Скарбниця» про заставу мобільного телефона «Samsung Galaxy А16 5G 4/128 GB», вилучений 25.06.2025 у ОСОБА_4 , який зберігається у матеріалах кримінального провадження - зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- дві сім-картки «Київстар», вилучені у ОСОБА_4 , які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якості відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 3743 (три тисячі сімсот сорок три) гривні 75 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1