Дата документу 23.01.2026
Справа № 334/95/26
Провадження № 1-кс/334/61/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2026 року до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 в порядку ст.ст. 303-307 КПК України в якому він просить зобов`язати слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області визнати його потерпілим у кримінальному проваджені №0001707 від 04.09.2025 року та надати пам`ятку потерпілого.

Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_3 19.12.2025 року подав звернення до слідчого СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 щодо визнання його потерпілим у кримінальному проваджені, але слідчим була здійснена бездіяльність.

У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що 26.08.2025 року працівниками ЗРУП ГУНП було викрадено три особи, за скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було внесено до ЄРДР їх заяви, розпочато два кримінальні провадження, які повинні були бути передані до ДБР. Проте на його запит, йому надійшла відповідь, що вказані кримінальні провадження до ДБР не надходили. Він подав заяву щодо визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, проте жодної відповіді на свою заяву не отримав.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні проти скарги заперечував, вказував, що слідчим не було допущено жодної бездіяльності. Кримінальне провадження №0001707 внесено до ЄРДР 05.09.2025 року, розпочато досудове розслідування за заявою осіб щодо викрадення трьох осіб, у тому числі ОСОБА_3 25.12.2025 року вказане кримінальне провадження було закрито. Скаржник стверджує, що 19.12.2025 року подав заяву слідчому про визнання його потерпілим, проте вказана заява надійшла до слідчого лише у січні 2026 року, вже після закриття кримінального провадження. Вказана заява надійшла засобами поштового зв`язку з ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань №4» значно пізніше, ніж вказує скаржник. Крім того, вирішення питання щодо передачі кримінального провадження за підслідністю не входить до повноважень слідчого, вказані питання вирішує процесуальний керівник. Заявники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 жодного разу до слідчого на виклики не з`явилися, пояснення щодо своїх заяв не надали.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0001707 від 05.09.2025 року, постановою слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 25.12.2025 року провадження у справі закрито.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Положеннями частин 1 та 2 ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, діючий КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч.2 ст.55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

У той же час, за змістом ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. В такому випадку, оскарженню підлягає саме така постанова на підставі п.5 ч.1 ст.303 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження №0001707 розпочато на підставі ухвали слідчого судді про задоволення заяв ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про внесення в ЄРДР їх заяв щодо викрадення осіб.

19.12.2025 року ОСОБА_3 написав заяву слідчому про визнання його потерпілим у вказаному провадженні, яка була направлена засобами поштового зв`язку з ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань №4», проте на момент отримання вказаної заяви слідчим вже було винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку у відмові у задоволенні скарги ОСОБА_3 у повному обсязі.

Керуючись статтями 303-309, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Проголошення повного тексту ухвали 26.01.2026 року о 12 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1