УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000006 від 10.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 362 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області під процесуальним керівництвом групи прокурорів Київської окружної прокуратури м. Одеси, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 10.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 362 КК України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, стало повідомлення Управління Служби Безпеки України в Одеській області, про те, в ході контррозвідувального забезпечення фінансово-кредитної сфери, отримано інформацію щодо вчинення групою осіб дій, спрямованих на привласнення грошових коштів державної банківської установи в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем співробітниками банку АТ «Ощадбанк», поєднане з використанням доступу до інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах, яка зберігається на носіях інформації належних АТ «Ощадбанк».

Так, відповідно до наявного в матеріалах кримінального провадженняВисновку службового розслідування Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 15.11.2024 встановлено, що старший контролер-касир служби касових операцій ТВБВ №10026/0869 філіїГоловного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» ОСОБА_4 , яка 03.10.2024 здійснила активацію двох платіжних карток та їх видачу з каси Банку без фізичної присутності клієнтів - внутрішньо переміщених осіб, проставивши підпис на розписках про отримання платіжних карток замість клієнтів. В подальшому, ОСОБА_4 передавала платіжні картки колишньому керуючому ТВБВ № НОМЕР_1 ОСОБА_5 .

Відповідно до наявного в матеріалах кримінального провадженняпояснення старшого контролера-касира служби касовихопераційТВБВ №10026/0869 Філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ«Ощадбанк» ОСОБА_4 від 09.10.2024, отриманого в ході проведення службового розслідування Акціонерного товариства «Державний ощадний банкУкраїни» від 15.11.2024 встановлено, що 02.10.2024 до неї зателефонував колишній керуючий ТВБВ №10026/0869 ОСОБА_5 (звільнений за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України на підставі наказу начальника філіїГоловного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» від15.04.2024 №477-к) та попросив винести з касового вузла 2 платіжні картки: № НОМЕР_2 , відкриту на ім?я ОСОБА_6 та № НОМЕР_3 , відкриту на ім?я ОСОБА_7 , активувати їх установивши ПІН-код. 03.10.2024 близько18 год. 00 хв. ОСОБА_5 приїхав до відділення, а ОСОБА_4 віддала йому зазначені платіжні картки. В розписках про отримання платіжних карток ОСОБА_4 власноручно проставила підпис в місцях для підпису працівника та клієнта. ОСОБА_5 , працюючи на посаді керуючого, неодноразово ОСОБА_8 , видати йому з каси платіжні картки, випущені на ім?я клієнтів банку, а після власноручно встановлював на них ПН-код на терміналі та ОСОБА_9 розписки по отримання платіжних карток з підписами клієнтів.Самих клієнтів вона не бачила.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 здійснювала оформлення та видачу платіжних карток без фізичної присутності внутрішньо переміщених осіб, підписуючи розписки про їх отримання замість клієнтів, а надалі передавала ці картки колишньому керуючому ОСОБА_5 .

На виконання доручення Управлінням СБУ в Одеській області, отримано інформацію про те, що до скоєння кримінального правопорушення причетна ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_4 , громадянка України, уродженка м. Київ, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

18.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.11.2025, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

-Банківська картка «Ощадбанк» з номером рахунку НОМЕР_5 , термін дії до 07/28; Банківська картка «Ощадбанк» з номером рахунку НОМЕР_6 , термін дії до 07/28; Банківська картка «Ощадбанк» із зазначенням персональних даних власника, а саме: « ОСОБА_10 » із номером рахунку НОМЕР_7 , термін дії до 08/29; банківська картка «Ощадбанк» із зазначенням персональних даних власника, а саме: « ОСОБА_10 » із номером рахунку НОМЕР_8 , термін дії до 7/27; банківська картка «Приватбанк» з номером рахунку НОМЕР_9 , термін дії до 11/25, які поміщено до сейф-пакету №NPU5294838;

-Мобільний телефон ОСОБА_4 марки Tecno, із корпусом синього кольору, моделі KF6n SPARK7, імеі1: НОМЕР_10 , імеі2: НОМЕР_11 , із сім-карткою мобільного оператора «Vodafone», з абонентським номером телефону НОМЕР_12 , який поміщено до сейф-пакету №NPU5913711;

-Два предмета ззовні сході на набої калібру 7.62х39 мм, які поміщено до сейф-пакету №NPU5294837.

19.11.2025 на підставі постанови слідчого вищевказане майно було визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

З метою збереження речових доказів, у сторонни обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно (речі та документи), оскільки існують безспірні підстави та підозри вважати що воно є доказом злочину, було об`єктом кримінально протиправних дій та набуте кримінально-протиправним шляхом, зберігає на собі інформацію, що має важливе доказове значення, містить відомості які можуть бути використані як докази факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Від прокурора до суду надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.

Власниця майна, будучи належним чином повідомленою про час та дату розгляду клопотання в судове засідання не з`явилася.

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 362 КК України.

Слідчий суддя зазначає, як вбачається з відповіді заступника начальника УСБУ в Одеській області від 23.10.2025 на виконання доручення (а.к.16-20), до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, може бути причетна ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує специфіку кримінальних праовопорушень, які є предметом досудового розслідування, а також те, що наразі органом досудового розслідування здійснюються процесуальні заходи щодо встановлення осіб, які можуть бути причетні до незаконного отримання та подальшого переказу грошових коштів громадян України, які проживають на тимчасово окупованих територіях, із подальшим перерахуванням цих коштів на підконтрольні злочинцям рахунки та зняттям готівки, здобутої злочинним шляхом.

Так, слідчий суддя зауважує, що вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 банківські картки можуть містити відомості щодо руху коштів, які могли бути об`єктом протиправних фінансових операцій за обставинами даного кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує доводи прокурора у клопотанні та приходить до переконання з приводу того, що вилучений мобільний телефон може містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-караних дій, у тому числі й зв`язків власниці такої речі з іншими, ймовірно причетними до вчинення кримінальних правопорушень, особами.

Крім того, відносно вилученого технічного пристрою слідчий суддя приходить до переконання, що вочевидь наразі існує необхідність в його додатковому дослідженні, у тому числі на предмет видалених даних. Результати проведення такого дослідження можуть стати підставою для прийняття відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні, оскільки можуть підтвердити або спростувати робочу наразі версію сторони обвинувачення.

Що стосується предметів ззовні схожих на набої, слідчий суддя зауважує, що вони є предметами, які вилучені законом з обігу, й у зв`язку із чим, є безпосередніми об`єктами експертних досліджень.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 19.11.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України).

Додатково слідчий суддя зауважує, що особа, в ході обшуку за місцем проживання якої було вилучено означене майно ОСОБА_4 станом на теперішній час про підозру не повідомлялася, та тим більше слідчий суддя на даній стадії кримінального провадження, не вирішує питання винуватості осіб у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, в рамках розгляду даного клопотання, вирішує питання доведеності існування сукупності підстав та/або розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом кримінального правопорушення.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , який було проведено 18.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.11.2025, а саме на:

-Банківська картка «Ощадбанк» з номером рахунку НОМЕР_5 , термін дії до 07/28; Банківська картка «Ощадбанк» з номером рахунку НОМЕР_6 , термін дії до 07/28; Банківська картка «Ощадбанк» із зазначенням персональних даних власника, а саме: « ОСОБА_10 » із номером рахунку НОМЕР_7 , термін дії до 08/29; банківська картка «Ощадбанк» із зазначенням персональних даних власника, а саме: « ОСОБА_10 » із номером рахунку НОМЕР_8 , термін дії до 7/27; банківська картка «Приватбанк» з номером рахунку НОМЕР_9 , термін дії до 11/25, які поміщено до сейф-пакету №NPU5294838;

-Мобільний телефон ОСОБА_4 марки Tecno, із корпусом синього кольору, моделі KF6n SPARK7, імеі1: НОМЕР_10 , імеі2: НОМЕР_11 , із сім-карткою мобільного оператора «Vodafone», з абонентським номером телефону НОМЕР_12 , який поміщено до сейф-пакету №NPU5913711;

-Два предмета ззовні сході на набої калібру 7.62х39 мм, які поміщено до сейф-пакету №NPU5294837.

Виконання ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1