Справа № 487/7911/25
Провадження № 1-кп/487/661/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , провівши в м. Миколаєві відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0001046 від 26.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Миколаєва 20.10.2025 надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України.

Вказане кримінальне провадження відповідно до здійсненого авторозподілу передано в провадження судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 20.10.2025.

В подальшому на підставі заяви прокурора керівник апарату Заводського районного суду міста Миколаєва своїм розпорядженням від 22.10.2025 ініціювала здійснення повторного авторозподілу судової справи між суддями з посиланням на пункт 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, та згідно якого було визначено для розгляду судової справи суддю Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 .

23.10.2025 суддею ОСОБА_1 заявлено самовідвід від розгляду справи з посиланням на порушення порядку перерозподілу справи, передбаченого ч. 3 ст. 35 КПК України.

Вказаний самовідвід 23.10.2025 було передано для розгляду судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_8 .

23.10.2025 суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_8 залишила без задоволення заяву самовідвід судді ОСОБА_1 з посиланням на те, що на думку судді, керівник апарату приймаючи розпорядження про повторний авторозподіл вказаної справи діяла в межах свої повноваження і у процесуальний порядок.

Матеріали вказаної кримінальної справи з канцелярії суду 23.10.2025 були передані помічнику судді ОСОБА_1 . Суддя в цей період перебував у нарадчій кімнаті до 28.10.2025.

28.10.2025 суддею ОСОБА_1 заявлено повторний самовідвід від розгляду справи з посиланням на нові виявлені обставини порушення порядку перерозподілу справи, передбаченого ч. 3 ст. 35 КПК України та з посиланням на те, що у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді.

Вказаний самовідвід 28.10.2025 було передано для розгляду судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_9 .

27.11.2025 суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_9 залишила без задоволення заяву самовідвід судді ОСОБА_1 з посиланням на те, що суддею не наведено ніяких нових обставин порушення перерозподілу справи, передбаченого ч. 3 ст. 35 КПК України.

Матеріали вказаної кримінальної справи з канцелярії суду були передані судді ОСОБА_1 02.12.2025.

08.12.2025 стороною захисту судді ОСОБА_1 заявлено відвід від розгляду справи з посиланням на порушення порядку перерозподілу справи, передбаченого ч. 3 ст. 35 КПК України та з посиланням на те, що у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді.

Вказаний відвід 08.12.2025 було передано для розгляду судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_10 .

10.12.2025 суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_10 залишила без задоволення відвід судді ОСОБА_1 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про призначення обвинувального акту до судового розгляду та заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки у нього не зменшилися ризики передбачені ст. 177 КПК України, він обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке відповідальність передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, обвинувачений може переховуватись від суду та впливати на потерпілого та свідків. Обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисник не заперечував проти призначення справи до судового розгляду. Заперечив проти продовження строку тримання під вартою посилаючись на необґрунтованість клопотання та просив обрати альтернативний запобіжний захід.

Обвинувачені щодо при значення справи до судового розгляду не заперечували. ОСОБА_6 заперечив проти продовження строку тримання під вартою посилаючись на необґрунтованість клопотання та підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

По справі вчинені всі необхідні дії для підготовки до судового засідання.

Обвинувальний акт підсудний Заводському районному суду м. Миколаєва.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Під час підготовчого судового засідання клопотань про здійснення виклику певних осіб, які братимуть участь у судовому розгляді не надійшло.

Підстав для повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому ст. 284 КПК України, немає. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України

Щодо заявленого стороною обвинувачення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

24.10.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.12.2025 включно без права внесення застави.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України за яке передбачене покарання у вигляді від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали та останній перебуваючи на свободі можуть переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З моменту вирішення питання про доцільність продовження строків, жоден ризик не зменшився і не відпав.

При цьому, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію судового провадження, суд вбачає реальним ризик, що обвинувачений у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані.

Так, суд вважає, що характер кримінального правопорушення, яке ставляться у провину обвинуваченому, усвідомлення тяжкості покарання можуть бути підставою, для вчинення обвинуваченим дій направлених на ухилення від явки до суду, і перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. Також суд враховує, що частина Миколаївської області досі залишається тимчасово окупованою де ведуться активні бойові дії та ситуація є нестабільною.

Крім того, при вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких вони обвинувачується та те, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.

При цьому суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченій не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують вище зазначені ризики.

Згідно з п.2 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства, дані про особу обвинувачених, суд не вбачає правових підстав для призначення альтернативного запобіжного заходу та визначення розміру застави.

Таким чином клопотання сторони обвинувачення, щодо продовження дії запобіжного заходу підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуюсь ст.ст. 61, 62, 128, 314-316, 331 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України призначити до судового розгляду на 22.01.2026 о 11-00 год. в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва.

На дату розгляду справи викликати учасників судового провадження за адресою: м. Миколаїв, вул. Радісна, 3, особам, які беруть участь у провадженні, при собі мати документ, що посвідчує особу.

Зобов`язати прокурора забезпечити явку учасників судового провадження.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження про їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження протягом строку до дня судового розгляду.

Клопотання сторони обвинувачення про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів до 15.02.2026 (включно).

Копію ухвали направити начальнику ДУ «МИКОЛАЇВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» МЮ України для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити сторонам.

Суддя: ОСОБА_1