КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/9474/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000625 від 14.12.2022 року.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити це житло у разі оголошення повітряної тривоги та надання йому невідкладної медичної допомоги до 02.02.2026 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 02.02.2026 року включно наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 щодо обставин даного кримінального провадження поза межами процесуальних дій; здати на зберігання до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Виконання даної ухвали доручено органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Зазначено, що орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_7 і повідомити про це старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 .

Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_29 подав три ідентичні за формою та змістом апеляційні скарги, в яких просить ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва справа від 03.12.2025 року про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді домашнього арешту - скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого, погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з

визначенням розміру застави, - задовольнити в повному обсязі, та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру застави у розмірі 6169, 56 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 18 681 436,27 грн., з

покладенням на нього процесуальних обов`язків.

На обґрунтування апеляційної скарги, прокурор зазначає, що вважає зазначену ухвалу слідчого судді від 03.12.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 незаконною, так як висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб та яке відноситься до злочинів проти власності.

Під час розгляду клопотання 03.12.2025 року, прокурором доведено та судом визнано наявність всіх ризиків, визначених п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, прокурор вважає, що слідчим суддею, винесено ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який не зможе забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурор вказує, що постановляючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя безпідставно не обрав ОСОБА_7 тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Апелянт посилається на те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України існує ризик того, що ОСОБА_7 на час досудового розслідування в разі не обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, розмір якої повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, може переховуватися від органів досудового слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права та з конфіскацією майна, тому, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, ризик переховуватись від органу розслідування та суду існує.

Так, ОСОБА_7 станом на теперішній час не працює, а відтак існує ризик того, що ОСОБА_7 на час досудового розслідування та судового розгляду може вчинити спроби переховуватися від слідства та суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи специфіку скоєння інкримінованого ОСОБА_7 злочину, а також обставини кримінального провадження, які стали йому відомі в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, існує ризик того, що ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків, спеціаліста експерта у кримінальному провадженні.

Скаржник зазначає, що ОСОБА_7 , маючи можливість вільного пересування та контактів, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на спеціаліста та експерта, які проводили дослідження у вказаному кримінальному провадженні, зокрема, вчинити спробу змінити їх покази, викладені у довідці та висновку, вчиняючи тиск психологічного характеру з метою зміни показів та уникнення покарання за вчинений злочин.

Крім того, підозрюваний самостійно або через інших осіб, завдяки авторитету, оскільки ОСОБА_7 займав посаду т.в.о. першого віце-президента - технічного директора ДП «НАЕК «Енергоатом», а в подальшому - посаду першого заступника міністра енергетики, а також завдяки іншим особистим якостям чи можливостям може незаконно впливати на спеціаліста та експерта з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, викладені обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити спроби незаконно впливати на свідків, спеціаліста та експерта у даному кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що ризик незаконного впливу на свідків, спеціаліста, експерта є актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, оскільки суд сприймає та обґрунтовує свої висновки на показаннях, які він безпосередньо отримав під час судового засідання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з тим, що на даний час проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій та не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, з врахуванням поведінки підозрюваного, у разі не обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, розмір якої повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, ОСОБА_7 може неналежним чином виконувати обов`язки підозрюваного, чим перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор зазначає, що викладене в сукупності свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що згідно з матеріалами вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_7 існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Разом із тим, періодична явка ОСОБА_31 до слідчого без застосування запобіжного заходу не може з впевненістю гарантувати виконання останнім своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи вказані вище обставини, існує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що відносно ОСОБА_7 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Прокурор вважає, що єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Враховуючи майновий стан підозрюваного, високу заробітну плату ОСОБА_7 на останньому та попередньому місцях роботи - першого заступника міністра енергетики, т.в.о. першого віце-президента-технічного директора ДП «НАЕК «Енергоатом», а також, ураховуючи, що розмір збитків складає - 18 681 436,27 грн., із урахуванням, що розмір застави має гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього, розмір застави необхідно встановити в розмірі завданих збитків, що становить 18 681 436,27 грн.

На підставі викладеного, враховуючи те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та з метою виконання завдання кримінального провадження, а саме забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, а також, враховуючи що в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, то відносно останнього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, що зумовлено виконанням завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційні скарги та просив задовольнити їх з наведених в них підстав, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим управлінням Головного управління СБ України в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000625, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування 14.12.2022 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

24.07.2024 року постановою виконувача обов`язків керівника Київської міської прокуратури слідчому управлінню Головного управління СБ України в Київській області доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000625.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 було призначено на посаду т.в.о. першого віце-президента-технічного директора ДП «НАЕК «Енергоатом» та на нього, відповідно до статуту вказаного підприємства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2021 за №302, покладено виконання організаційно-розпорядчих функцій, а отже, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, він являвся службовою особою.

01.08.2022 року між ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі т.в.о. першого віце-президента-технічного директора підприємства ОСОБА_7 , та ПрАТ «ПРОСТО-страхування» підписано Договір від 01.08.2022 №92-010-04-22-01585 обов`язкового страхування цивільної відповідальності ДП «НАЕК «Енергоатом» за ядерну шкоду, відповідно до якого розмір страхового платежу складає 105 642 512,71 грн.

У подальшому, перебуваючи в м. Київ, в невстановлену розслідуванням дату та час, але не пізніше 12.08.2022, у ОСОБА_7 , який будучи службовою особою та обіймаючи посаду т.в.о. першого віце-президента-технічного директора ДП «НАЕК «Енергоатом», інших невстановлених службових осіб зазначеного державного підприємства, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем, завдяки залученню інших невстановлених осіб з ПрАТ «ПРОСТО-страхування», Ядерного страхового пулу та внесення змін до істотних умов Договору № 92-010-04-22-01585 в частині незаконного збільшення обсягу закупівлі.

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцезнаходженням ДП «НАЕК «Енергоатом» за адресою: м. Київ, вул. Назарівська, 3, у невстановлену розслідуванням дату та час, але не пізніше 12.08.2022, вступив у попередню злочинну змову з іншими невстановленими на теперішній час посадовими особами з ДП «НАЕК «Енергоатом», ПрАТ «ПРОСТО-страхування», Ядерного страхового пулу, шляхом розподілу ролі кожного учасника злочину, необхідної для укладення додаткової угоди та заволодіння коштами підприємства.

У подальшому, перебуваючи в м. Київ, в невстановлену розслідуванням дату та час, але не пізніше 12.08.2022 року, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розподілених ролей кожного учасника злочину, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді т.в.о. першого віце-президента-технічного директора ДП «НАЕК «Енергоатом», реалізуючи спільний намір щодо заволодіння чужим майном, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що відповідно до вимог п. 3 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» заборонено збільшувати суму, визначену в договорі (зміна істотних умов), підписав Додаткову угоду від 12.08.2022 №1, якою внесено зміни до Договору № 92-010-04-22-01585 та безпідставно збільшено розмір страхового платежу.

Відповідно до умов укладеної Додаткової угоди від 12.08.2022 № 1 до Договору № 92-010-04-22-01585 пункти 3.1, 4.1 та 4.2 Договору викладено в новій редакції:

«пункт 3.1. Загальна страхова сума за цим Договором еквівалентна 100 500 000,00 (сто мільйонів п`ятсот тисяч) Спеціальних прав запозичення (СПЗ) за кожний ядерний інцидент, а також сукупно за усіма страховими випадками, які сталися під час дії цього Договору.

пункт 4.1. Річний страховий тариф визначений у розмірі 2,70 відсотків від страхової суми, зазначеної у п. 3.1 цього Договору, якщо не буде досягнуто згоди про інше.

пункт 4.2. Річний страховий платіж у сумі 2 713 500,00 (два мільйони сімсот тринадцять тисяч п`ятсот) СПЗ, що дорівнює 130 925 560,95 грн. по курсу НБУ на 05.08.2022.

Сплата страхових платежів проводиться у гривнях по курсу СПЗ до гривні, встановленому Національним банком України на дату здійснення відповідного платежу».

У той же час, відповідно до Порядку обчислення тарифів, загальна дійсна вартість закупівлі послуг з обов`язкового страхування цивільної відповідальності ДП «НАЕК «Енергоатом» за ядерну шкоду (розмір страхового платежу) при страховій сумі 100 500 000 СПЗ складає 2 334 615 СПЗ або 112 644 473,37 грн., що на 378 885 СПЗ або 18 281 087,58 грн. менше, ніж передбачено Додатковою угодою від 12.08.2022 №1 до Договору від 01.08.2022 № 92-010-04-22-01585.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами ДП НАЕК «Енергоатом» в особливо великому розмірі, т.в.о. першого віце-президента-технічний директор ДП «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем, надав вказівку підлеглим працівникам бухгалтерії підготувати платіжні доручення та здійснити перерахування грошових коштів з рахунку державного підприємства на рахунок страхової компанії.

В подальшому, працівниками бухгалтерії ДП НАЕК «Енергоатом», які не були обізнаними зі злочинними намірами ОСОБА_7 , підготовлено платіжні доручення та 18.08.2022, 19.08.2022, 11.11.2022, 14.02.2023, здійснено перерахування грошових коштів з рахунків ДП НАЕК «Енергоатом», відкритих в банківських установах, на рахунок ПрАТ «ПРОСТО-страхування» № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», ПрАТ «СК Перша» № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Державний експортно-імпортний банк України» м. Києва, грошових коштів в загальній сумі 130 925 560,95 грн., у т.ч. 18 281 087,58 грн. безпідставно завищеного розміру річного страхового платежу.

Далі, службові особи ПрАТ «ПРОСТО-страхування», перебуваючи в невстановленому місці, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, на виконання заздалегідь обумовленого ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами плану, з метою заволодіння та обернення чужого майна, в особливо великих розмірах, на користь всіх учасників злочину, перераховані грошові кошти, з рахунків ПрАТ «ПРОСТО-страхування» № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», 106 транзакціями, перерахували для подальшого заволодіння грошовими коштами на рахунки: ПАТ «НАСК «ОРАНТА», ПАТ "Європейський страховий альянс", ПАТ СК "БУСІН", ПАТ СК Брокбізнес, ПрАТ «УПСК», ПрАТ "ВЕЛТА", ПрАТ "УТСК", АТ "ПРОСТО-страхування", АТ "СГ`ТАС" (приватне), ТДВ "СК "МОТОР-ГАРАНТ", ПрАТ "СК`ВУСО", ПрАТ СК "ПЕРША", ПРАТ "СК "Каштан", ТДВ СК "Альфа-Гарант", ПРАТ "ІННОВАЦІЙНИЙ СТРАХОВИЙ КАПІТАЛ", СК ЕКСПО СТРАХУВАННЯ ТДВ, ТДВ "СК "Гардіан", ТДВ "СТ`АВЕСТА СТРАХУВАННЯ".

Перерахувавши суми на рахунки страхових компаній, посадові особи останніх, у подальшому, в період часу з 2022 по 2023 роки, здійснили часткове перерахування грошових коштів, отриманих від ДП НАЕК «Енергоатом» на розрахункові рахунки суб`єктів господарської діяльності з ознаками фіктивності, які в подальшому їх обготівкували та розподілили між учасниками злочину, відповідно до розподілених ролей.

Заволодівши таким чином грошовими коштами ДП «НАЕК «Енергоатом», ОСОБА_7 , спільно з іншими невстановленими службовими особами ПрАТ «ПРОСТО-страхування», Ядерного страхового пулу та іншими невстановленими особами, витратили на власний розсуд грошові кошти ДП НАЕК «Енергоатом», чим спричинили шкоду державному підприємству в особливо великому розмірі.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

02.12.2025 року у порядку ст. 615 КПК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано слідчим СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області.

02.12.2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

03.12.2025 року (клопотання датоване 02.12.2025 року) старший слідчий в ОВС 1 відділу слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області майор юстиції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000625 від 14.12.2022 року.

В обґрунтування вимог даного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідча зазначила, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що 1) підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; а тому з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Також слідча у клопотанні зазначала про те, що відповідно до ст. 178 КПК України в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

1. зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

2. тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є достатньою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

3. вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням викладеного менш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, визначеним п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він не забезпечить запобігання вище вказаним ризикам, що підтверджують такі обставини: тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

На думку органу досудового розслідування, єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідча посилалась на те, що враховуючи майновий стан підозрюваного, високу заробітну плату ОСОБА_7 на останньому та попередньому місцях роботи - першого заступника міністра енергетики, т.в.о. першого віце-президента-технічного директора ДП «НАЕК «Енергоатом», а також, ураховуючи, що розмір збитків складає - 18 681 436,27 грн., із урахуванням того, що розмір застави має гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього, розмір застави необхідно встановити в розмірі завданих збитків, що становить 18 681 436,27 грн.

На підставі викладеного, враховуючи те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та з метою виконання завдання кримінального провадження, а саме забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, а також, враховуючи, що в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, відносно останнього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, що зумовлено виконанням, передбачених ст. 2 КПК України завдань кримінального судочинства.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000625 від 14.12.2022 року.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити це житло у разі оголошення повітряної тривоги та надання йому невідкладної медичної допомоги до 02.02.2026 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 02.02.2026 року включно наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; не відлучатися із м.Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 щодо обставин даного кримінального провадження поза межами процесуальних дій; здати на зберігання до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Виконання даної ухвали доручено органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Зазначено, що орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_7 і повідомити про це старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 .

Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 .

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та доведеності існування ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так слідчий суддя зазначив про доведеність прокурором існування ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, адже, зокрема, санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та конфіскацією майна; наявність у підозрюваного соціальних зв`язків як така не спростовує даного ризику; ризик незаконно впливати на свідків також наявний, адже останні судом не допитані.

При цьому, слідчий суддя виходив з того, що достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, є цілодобовий домашній арешт, а необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором належними та допустимими доказами не доведена.

Слідчим суддею також враховано характеристику особи підозрюваного, вік та стан здоров`я підозрюваного, його численні подяки в галузі атомної енергетики, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні матір ОСОБА_32 , 1941 року народження, тещу ОСОБА_33 , 1943 року народження.

Виходячи з вищевикладеного, з врахуванням наявних ризиків, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_7 не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, та вважав за необхідне застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частин 1-4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Слідчим суддею вірно встановлено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні письмовими доказами в їх сукупності.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано визнано доведеним вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Також, обґрунтованим є і висновок слідчого судді про доведеність існування у даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, ще й з огляду на те, що свідки, які на теперішній час допитані на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, під впливом підозрюваного можуть змінити показання, у тому числі в залі судового засідання під час судового розгляду.

При цьому на переконання колегії суддів, органом досудового розслідування не наведено достатніх обґрунтувань та не надано достатніх доказів для беззаперечного висновку про те, що підозрюваний може вчинити спробу перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, тобто не доведено існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, про який зазначала слідча у своєму клопотанні.

Разом із цим, як вірно встановлено слідчим суддею, під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням даних про особу підозрюваного та конкретних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, наведеним слідчим у клопотанні, не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу.

З такими висновками погоджується колегія суддів, та звертає увагу на недоведеність слідчим у клопотанні та прокурором під час апеляційного розгляду тих обставин, що заявлені органом досудового розслідування ризики мають такий ступінь небезпеки, якому зможе запобігти лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне зареєстроване місце проживання, має численні подяки в галузі атомної енергетики, має на утриманні матір ОСОБА_32 , 1941 року народження, тещу ОСОБА_33 , 1943 року народження, тобто має сталі соціальні зв`язки, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, обґрунтовано застосував щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме, у виді цілодобового домашнього арешту.

Доводи, на які посилається прокурор в апеляційних скаргах стосовно обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину, та підстав вважати його занадто м`яким колегія суддів не вбачає.

При цьому, апеляційні скарги прокурора не містять та прокурором не наведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам.

Як встановлено колегією суддів, ні в самому клопотанні слідчого, ні прокурором в судовому засіданні, не було наведено переконливих та достатніх підстав для підтвердження необхідності застосування до ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Зокрема, клопотання слідчого не містить переконливого обґрунтування припущень про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту узгоджується з матеріалами справи та відповідає законній меті застосування запобіжного заходу.

ЄСПЛ наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями).

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, слідчому судді належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що і було зроблено слідчим суддею, з обґрунтуванням прийнятого рішення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , в їх сукупності, при цьому, застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Викладені в апеляційних скаргах прокурора доводи про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Інші доводи апеляційних скарг прокурора висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, з урахуванням змісту повідомленої ОСОБА_7 підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особи підозрюваного, а також враховуючи обставини кримінального провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту - без змін, оскільки, на думку колегії, саме такий запобіжний захід у повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, та задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 194, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4