У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1732/25

№ 1-кп/183/1534/25

23 жовтня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000283 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодськ, Кіровоградської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», несудимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000283 від 30.01.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України.

В обґрунтуванні якого зазначив, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.12.2022 солдата ОСОБА_3 призвано та направлено тля проходження військової служби під час мобілізації в складі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, з моменту прийняття на службу з 09.01.2023 до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 09.01.2023, приступив до виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Надалі, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №46 від 06.03.2023 року солдата ОСОБА_3 призначеноговідповідно до Указу Президента «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на посаду гранатометник 3 парашутно-десантної роти парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» та з 06.03.2023 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення, визнано таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Так, відповідно до п.п. 1-3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проходячи військову службу на посаді гранатометник 3 гарашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» ОСОБА_3 як військовослужбовець відповідно до ст. ст. 11, 16-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а також спеціальні обов`язки; бездоганно і неухильно додержуватися порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України; усвідомлювати та свідомо ставитися до виконання свого військового обов`язку; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно зі ст. ст. 2, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_3 також був зобов`язаний, зокрема захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України; точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки і поставлені йому завдання; зразково виконувати свої службові обов`язки; додержуватися військової дисципліни; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни; неухильно виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Проте, солдат ОСОБА_3 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді гранатометник 3 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», умисно діючи в порушення вимог ст. ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 01.05.2023 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 . яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах воєнного стану, перебуваючи в різних місцях, та ухиляється від проходження військової служби, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби, а саме: самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини без поважнихУкраїни, а саме: самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у самовільному залишені місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

27.12.2024 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у межах кримінального провадження № 0000283 від 30.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 КК України та 20.02.2025 обвинувальний акт направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час досудового розслідування на запит слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ВЧ НОМЕР_1 надано копію службового розслідування відносно самовільного залишення місця служби військовослужбовцем ОСОБА_3 , проте вказані копії матеріалів не були завірені військовою частиною належним чином.

На підставі ч. 3 ст. 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудовогорозслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Таким чином, для встановлення обставин у кримінальному провадженні і можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, виникла необхідність в вилучення матеріалів службового розслідування за фактом самовільного залишення ОСОБА_3 розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 01.05.2023 року та долучені даних матеріалів до кримінального провадження відомостей.

Матеріали службового розслідування за фактом самовільного залишення ОСОБА_3 розташування військової частини зберігаються у ВЧ НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного та враховуючи, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та враховуючи те, що іншими способами встановити обставини, які передбачається довести за допомогою вказаних документів, не надається можливим, прокурор просив задовольнити клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 кожен окремо, не заперечували проти задоволення поданого прокурором клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо поданого клопотання, оцінивши доводи клопотання на предмет його обґрунтованості та доведеності, суд доходить наступних висновків.

Згідно зі ст. 22 КПК, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Оскільки прокурор обґрунтовує важливість отримання запитуваних ним у клопотанні документів необхідністю для встановлення обставин у кримінальному провадженні і можливість використання як доказів відомостей, що містяться в документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, суд сприяє здійсненню такого процесуального права сторони обвинувачення, як збирання доказів.

У кримінальному провадженні, з метою досягнення його дієвості, застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження (ст.131 КПК України).

У п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей та документів, який полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку) (ч. 1ст.159КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених розділом IV КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 333 КПК України, під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів, суд також ураховує причини, через які такий тимчасовий доступ не був здійснений під час досудового розслідування.

Перевіряючи наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 333 КПК України, щодо причин, через які сторона обвинувачення не здійснила тимчасовий доступ до речей та документів під час досудового розслідування, суд зауважує, що у клопотанні прокурор не вказує конкретних причин, що унеможливили здійснення стороною обвинувачення тимчасового доступу до запитуваних документів під час досудового розслідування.

Разом із тим прокурором доведено, що вказані матеріали неможливо отримати іншим чином, оскільки запитувані документи перебувають у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

У свою чергу, надання тимчасового доступу до речей та документів, відповідно до положень ч. 3 ст.132 КПК України, передбачає доведення наявності:

- обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- виправдання такого ступеню втручання у права та свободи особи;

- можливості виконання завдання, для виконання якого сторона звертається із відповідним клопотанням.

Оскільки запитувані у клопотанні матеріали перебувають у володінні військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , відповідний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів не створить надмірного втручання в право цієї юридичної особи та є пропорційним до завдань кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав уважати, що ці речі або документи:

- перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

- самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

- не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Отже, прокурором доведено, що документи, до яких він просить надати тимчасовий доступ, перебувають у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та що їх неможливо отримати іншим чином.

Судом ураховано, що стороною обвинувачення в клопотанні було дотримано вимог ч. 5 ст.163 КПК України, за таких обставин, для забезпечення визначених ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження і дотримання принципу змагальності сторін кримінального провадження, та з метою забезпечення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, але враховуючи зв`язок запитуваної інформації з кримінальним провадженням, що перебуває на розгляді, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 164 КПК України, за загальним правилом, строк дії ухвали про надання тимчасового доступу до речей та документів не може перевищувати двох місяців із дня її постановлення.

Керуючись ст.ст. 93,159, 163, 164, 333, 350, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000283 від 30.01.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл слідчим СВ Олександрійського РВП ГУН-1 в Кіровоградській області: капітану поліції ОСОБА_6 , капітану поліції ОСОБА_7 , лейтенанту поліції ОСОБА_8 , заступнику начальника СВ Олександрійського РВП майору поліції ОСОБА_9 , прокурорам Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , заступнику керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури ОСОБА_12 на тимчасовий доступ до речей і документів, а саме матеріалів службового розслідування за фактом самовільного залишення 01.05.2023 року ОСОБА_3 розташування військової частини НОМЕР_1 , які перебувають у володінні ВЧ НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю вилучення оригіналів вищевказаних документів.

Строк дії ухвали до 23.12.2025 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1