Провадження № 1-кс/643/6318/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника скарги ОСОБА_3 в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні № 000390 від 29.07.2014, -

встановив:

06.11.2025 до слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні № 000390 від 29.07.2014.

В обґрунтування скарги зазначає, що 28.10.2025 ОСОБА_3 як потерпілим було подано клопотання до старшого слідчого ДБР у провадженні № 000390 з вимогою внести відповідні зміни до ЄРДР додати до вже існуючої правової кваліфікації:

-ч. 3 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі (викрадення з ІТТ);

-ч. 3 ст. 365 КК України перевищення влади з тяжкими наслідками;

-ст. 372 КК України притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності.

Заявник зазначає, що мав на меті не відкривати нове провадження, а реалізувати процедуру, передбачену ч. 6 ст. 214 КПК України доповнення відомостей у межах одного провадження, оскільки мова йде про одні й ті самі обставини, осіб та місце вчинення. На момент звернення зі скаргою жодної відповіді від слідчого не надано.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 06.11.2025 відкрито провадження, призначено дату та час судового засідання, витребувано з Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, матеріали кримінального провадження № 000390 від 29.07.2014, судове засідання постановлено провести в режимі відеоконференції.

Через канцелярію суду 10.11.2025 вх.№ 59935/25 матеріли кримінального провадження № 000390 від 29.07.2014 надійшли до слідчого судді.

У судовому засіданні заявник скарги ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги в повному обсязі, виступивши з промовою, у котрій навів аргументи, тотожні викладеним у скарзі, просив скаргу задоволити.

Уповноважена особа Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, до суду не з`явилась, клопотань та заперечень до слідчого судді не надходило.

Неявка суб`єкта оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши заявника, ознайомившись з матеріалами скарги, матеріалами витребуваного кримінального провадження, оцінивши докази, приходить до наступного.

Порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування врегульовано статтею 220 КПК України. Відповідно до цієї статті такі клопотання слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Нормою ч. 3 ст. 110 КПК України встановлено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчим суддею встановлено, що в матеріалах кримінального провадження № 000390 від 29.07.2014 міститься постанова старшого слідчого від 31.10.2025, котра не узгоджується за структурою вимогам норм кримінально-процесуального закону, відтак не кореспондує право заявника бути проінформованим щодо мотивів прийняття постанови, за результатами яких слідчим проведено об`єктивовані умовиводи.

У розумінні статті 303 КПК України нездійснення процесуальних дій, які дізнавач, слідчий, прокурор зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк, може вважатися протиправною бездіяльністю й оскаржуватися до суду лише у випадках, коли законний обов`язок службової особи щодо їх вчинення є безальтернативним і не передбачає дискреції як можливості вибору одного з кількох варіантів правомірної поведінки.

Відповідно наведене вказує, що бездіяльність як предмет судового оскарження має місце тоді, коли в установлений статтею 220 КПК України термін слідчий, прокурор не виконує дій, визначених цією статтею як обов`язкові, - не повідомляє особу, яка заявила клопотання, про результати його розгляду та/або не приймає жодного з альтернативно можливих рішень - не задовольняє клопотання і не виносить мотивованої письмової постанови про відмову у його задоволенні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2019 в провадженні №11-945сап18).

У цьому випадку, як убачається з матеріалів скарги, 28.10.2025 суб`єктом оскарження було отримано клопотання особи, яка подала скаргу, однак, на цей час, у заявника скарги відсутні відомості про мотиви висновків за результатами розгляду. Тим самим слідчим допущено діяння, яке хоч і не виступає бездіяльністю як предметом судового оскарження, однак свідчить про не в повній мірі вирішення питання, з яким звернувся заявник, відтак кореспондує його право на оскарження.

При розгляді матеріалів скарги слідчим суддею враховано, що питання розгляду клопотань в порядку ст. 220 КПК України на даному етапі є дискрецією слідчого за приписами ч.5 ст.40 КПК України, відповідно до норми якої слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Тобто дискреція слідчого поширюється лише на зміст процесуального рішення по суті клопотання, однак не на його форму та структуру, оскільки такі чітко регламентуються положеннями КПК України.

Відповідно до норми ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто способи судового контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування (див. постанову ВП ВС від 04.04.2019 у провадженні № 11-945сап18).

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень ст.ст. 26, 40, 307 КПК України, за результатами розгляду скарги, яка є предметом розгляду, слідчий суддя вправі відмовити в зобов`язанні вчинити певну дію або зобов`язати вчинити певну дію.

У матеріалах скарги та у матеріалах витребуваного кримінального провадження відсутні докази на підтвердження вчинення органом досудового розслідування у визначений нормами кримінально-процесуального закону строк процесуальних дій у вигляді винесення вмотивованої постанови за результатами розгляду клопотання особи.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, оцінивши кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою виконання його завдань в рамках належної правової процедури, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню шляхом зобов`язання органу досудового розслідування вчинити дію за результатами розгляду клопотанням в порядку, визначеному нормами ст. 220 КПК України, із дотриманням норми ч. 5 ст. 110 КПК України.

Керуючись ст. ст.2, 7, 26, 40, 22, 110, 220, 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні № 000390 від 29.07.2014 - задоволити.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні № 000390від 29.07.2014, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 28.10.2025 у вказаному кримінальному провадженні, про результати розгляду якого повідомити заявника.

Матеріали кримінального провадження № 000390 від 29.07.2014 повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 11.11.2025 о 12:55.

Слідчий суддя ОСОБА_1