СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/356/26
ун. № 759/1034/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, яке погоджене прокурором та подане в кримінальному провадженні №0000178 від 06.02.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернівці Чернівецької області, громадянин України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, проходив військову службу за мобілізацією у ВЧ НОМЕР_1 , розлучений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного за ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчинені тяжкого злочину, наявні ризики його переховування від слідства; незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання містить посилання на вказані ризики, які змушують слідчого звернутися з даним клопотанням до суду. Обґрунтованість підозри доводиться посиланням на джерела доказів, які вже одержані органом досудового розслідування та оцінені на предмет вагомості.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні вказаного клопотання з підстав в ньому наведених. Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення вказаного клопотання, вважаючи що прокурором не доведені вказані в клопотанні ризики, не врахована можливість виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків за умов застосування більш м`якого запобіжного заходу. Зазначили, що підозрюваний не переховувався, а перебував за місцем свого проживання, яке було відомо його командуванню, де доглядав за матір`ю, яка померла у травні 2025 року, після її смерті у нього був поганий моральний стан. Зазначили, що ОСОБА_4 має намір продовжити службу, відтак просили визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів.

Заслухавши думку сторін провадження, проаналізувавши доводи клопотання та наявні матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 14.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно зі ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що зібрані у кримінальному провадженні докази, які додані до клопотання, у їх сукупності, дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує те, що хоча ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, однак він неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, мешкає один, офіційно не працевлаштований, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Відповідно до матеріалів клопотання, ОСОБА_4 залишив місце служби 26.09.2022 та понад 3 роки ухилявся від служби, у квітні 2025 року отримав направлення для проходження ВЛК, однак її не пройшов. У зв`язку з цим слідчий суддя критично ставиться до запевнень сторони захисту про бажання підозрюваного повернутися на військову службу.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що існує ризик того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки у останнього відсутні достатні стримуючі фактори, а також існує ризик того, що підозрюваний, будучи на волі, може незаконно впливати на свідків, а також продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно зі сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Враховуючи сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Також суд враховує, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також в судовому засіданні не встановлено правових підстав для визначення підозрюваному розміру застави, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 березня 2026 року (включно) без визначення розміру застави та утримувати його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 19 січня 2026 року.

Cлідчий суддя ОСОБА_6