Справа № 127/9915/15-к
Провадження №11-кп/801/1024/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 04.12.2013 за №0000610,

за апеляційною скаргою прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2025 року,

якою звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні заявив клопотання про застосування до нього положень ст. 49 КК України та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України, повідомив, що розуміє наслідки такого звільнення.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2025 року задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування щодо нього положення ст. 49 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610 від 04.12.2013.

Процесуальні витрати на загальну суму 5240 (п`ять тисяч двісті сорок) грн 76 коп. ухвалено відшкодувати за рахунок коштів державного бюджету.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2015 у справі № 127/5402/15-к.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- мобільний телефон марки «Fly PS 124» IMEI НОМЕР_2 , з сім карткою «Лайф» з № телефону НОМЕР_3 , ухвалено повернути власнику;

- грошові кошти в сумі 511 гривень, купюрами номіналом: три по 100 гривень серією та номером СЄ 8916923, КМ 0835542, Е34360730; три купюри по 50 гривень серією та номером СГ 4862121, ПБ 5917676, ПЕ 9542913; одна 20 гривень серією та номером КЄ 7752755; чотири по 10 гривень серією та номером ИД 0519252, НБ 6542276, КР 4058678, НК 9773618; одна 1 гривня серією та номером МБ 8923301, які передані на зберігання до АБ «УКРГАЗБАНК», ухвалено конфіскувати в дохід держави;

- чорний гаманець, три фрагменти тканини з кишень, змиви з рук, зразок вологої серветки, зразок спеціальної хімічної речовини (поміщені до пакету експертної служби МВС України № 2219762 та чорного полімерного пакету), ухвалено знищити;

- порошкоподібні речовини, фрагмент фольги з нашаруванням, чотири пластикові кратки з нашаруванням, медичний шприц, фрагмент плитки з нашаруванням, дві полімерні картки з нашаруванням, деформований скляний стакан з нашаруванням, згорток з фрагменту фольги з нашаруванням, фрагмент вати з нашаруванням, фрагмент пляшки та фрагмент фольгового згортку, які знаходяться в шести спец пакетах НДЕКЦ під №№ 2354620, 2354621, 2354622, 2354623, 2354624, 2250427, ухвалено знищити;

- порошкоподібну речовину в двох фольгових згортках, яка знаходиться в спец пакеті НДЕКЦ під №0985121, ухвалено знищити.

Ухвалене рішення мотивовано тим, що з часу вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України, а саме з 2015 року, станом на день вирішення зазначеного клопотання минуло більше 10 років, ОСОБА_8 у межах даного кримінального провадження в розшук не оголошувався, нових кримінальних правопорушень не вчиняв, тому суд вважав за необхідне застосувати до обвинуваченого положення ст. 49 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_7 просить змінити ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначити у резолютивній частині ухвали про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності:

?? за ч. 2 ст. 309 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв?язку із закінченням строків давності;

?? за ч. 2 ст. 307 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України у зв?язку із закінченням строків давності.

У решті ухвалу залишити без змін.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд, ухвалюючи рішення стосовно ОСОБА_8 , дійшов до правильного висновку про необхідність звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України, ч. 2 ст. 307 КК України на підставі ст.49 КК України, проте не зазначив на підставі якої саме частини вказаної статті закону про кримінальну відповідальність здійснено відповідне звільнення. З огляду на це, прокурор вважає, що суд першої інстанції мав звільняти ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності із посиланням на конкретний пункт ч.1 ст.49 КК України, окремо за кожною статтею обвинувачення. Таким чином, судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни судового рішення.

Позиції сторін кримінального провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, про судовий розгляд повідомлений належним чином, заяв про відкладення судового засідання не подавав. Прокурор не заперечував щодо проведення судового розгляду у його відсутність, оскільки в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення процесуального становища обвинуваченого.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, вивчивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Висновок суду про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, за обставин, установлених судом і викладених у судовому рішенні, у апеляцій скарзі не оскаржуються, а тому й апеляційним судом не переглядається.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом вимог закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд вважає, що вони заслуговують на увагу.

Відповідно до 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: 1) незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; 2) застосування закону, який не підлягає застосуванню; 3) неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; 4) призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі: 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

З аналізу зазначеної норми Закону слідує, що тривалість строків давності за кримінальним законодавством є диференційованою та залежить від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому звільнення від кримінальної відповідальності на підставах ст. 49 КК України допускається лише щодо окремого кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що інкриміновані ОСОБА_8 злочини, передбачені ч. 2 ст. 309 КК України, були вчинені 03.03.2015 та 28.04.2015 та злочини, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, були вчинені в період часу з 05.02.2014 та 03.03.2015. Обвинувачений ОСОБА_8 у межах даного кримінального провадження у розшук не оголошувався, нових кримінальних правопорушень не вчиняв.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України ,є нетяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, є тяжким злочином.

Таким чином, суд першої інстанції, дійшовши висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, мав звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності із посиланням на конкретний пункт ч. 1 ст. 49 КК України, окремо за кожною статтею обвинувачення.

Натомість суд першої інстанції, звільняючи обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, у резолютивній частині оскаржуваної ухвали не вказав кримінально-правову норму Закону, на підставі якої обвинуваченого звільнено від кримінальної відповідальності, що є неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 409, п.1 ч.1 ст.413 КК України є підставою для зміни оскаржуваної ухвали та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 - змінити.

Зазначити у резолютивній частині ухвали про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності:

??за ч. 2 ст. 309 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;

??за ч. 2 ст. 307 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3