Провадження № 1-кп/127/1164/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження №0000475 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою загальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, отримав кастет, виготовлений саморобним способом, який за своїм зовнішнім виглядом має ознаки холодної зброї.

Усвідомлюючи, що даний предмет являється холодною зброєю, розуміючи неправомірність своїх дій, ОСОБА_4 добровільно не здав кастет до правоохоронних органів та почав носити його при собі без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам визначеним п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.98 № 622 та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576.

Надалі, 18.07.2025 приблизно о 09:05 год. працівниками управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції на стаціонарному блокпосту поблизу будинку № 185 по вул. Київській в м. Вінниця, зупинено автомобіль марки «Москвич» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , в ході огляду автомобіля під водійським сидінням виявлено кастет, який надалі вилучено в ході огляду місця події 18.07.2025 в період часу з 11:11 год. по 11:18 год. працівниками поліції.

Згідно висновку експерта предмет наданий на дослідження являється контактною неклинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом, який виготовлений саморобним способом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Обвинувачений зазначив, що зберігав даний кастет в автомобілі для самозахисту, коли їхав на риболовлю. Про вчинене шкодує, зробив належні висновки.

Вислухавши позицію прокурора, показання обвинуваченого ОСОБА_4 , думку захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст всіх обставин справи, чи не має сумнівів у добровільності його позиції.

Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд враховує визнання вини обвинуваченим, вважає правдивими показання ОСОБА_4 та аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння кастету, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 (з наступними змінами), при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у скоєнні злочину, суди повинні суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Згідно з довідкою КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» № 31/7221 від 22.07.2025, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 21.07.2025 на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною, нейрохірургічною та наркологічною допомогою не зверталась.

Згідно характеристики від 23.07.2025 виданої начальником МКП «УК «Київська» скарг на поведінку ОСОБА_4 від мешканців будинку не надходило.

Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - відсутні.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - відсутні.

При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_4 , який визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Крім того, враховано характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження також те, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання скарг не надходило, тому суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу в межах санкції статті, оскільки саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи майновий стан обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вбачає наявність об`єктивних факторів, які ускладнюють виконання судового рішення, тому вважає можливим розстрочити сплату штрафу на шість місяців рівними частинами.

На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним для досягнення мети покарання і завдань кримінального судочинства, а також, буде відповідати інтересам суспільства на даний час.

Згідно з ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/102-25/16192-ХЗ від 24.07.2025 в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок, оскільки її проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65 - 67, 309 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.

Розстрочити ОСОБА_4 сплату штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) гривень 00 копійок рівними частинами на строк шість місяців, встановивши суму виплати штрафу в розмірі по 2833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні 33 копійок щомісячно в строк до останнього дня кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з ч. 4 ст. 26 КВК України у разі несплати чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2025 по справі № 127/22758/25.

Речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000475, а саме:

- металевий предмет ззовні схожий на кастет з ознаками холодної зброї який було вилучено та поміщено до спец. пакету НПУ RIC 2273668 знищити;

- металевий предмет ззовні схожий на пістолет, який було вилучено та поміщено до спец. пакету НПУ RIC 2273670 повернути власнику.

- оптичний носій CD-R диск з відеозаписом з бодікамери працівника УПП, який поміщено до паперового конверту та оптичний носій CD-R диск з відеозаписом з бодікамери працівника УПП, який поміщено до паперового конверту залишити при матеріалах кримінального провадження

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: