Справа215/6143/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року Тернівський районий суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000906 від 19.09.2024 щодо кримінального правопорушення за обвинуваченням;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голиця, Болградського району, Одеської області, громадянина України, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуваючого, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , перебуває на посаді тесляра мостового відділення третього мостового взводу першої роти відновлення штучних споруд військової частини НОМЕР_1 , у званні «солдат», раніше не судимого,

за ч.1 ст.286 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

представник потерпілої ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за контрактом проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , розташованій по АДРЕСА_3 на посаді токаря, де познайомився з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . ОСОБА_8 керував автомобілем марки ЗАЗ 110307, 2002 року випуску, білого кольору, реєстарційний номер НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_3 , тип транспортного засобу комбі, повна маса 1190 кг, маса без навантаження 730 кг, обєм двигуна 1197 куб.см, бензиновий, власником якого по технічному паспорту НОМЕР_4 є ОСОБА_9 , який належить його матері ОСОБА_10 . З листопада 2022 року даний автомобіль був наданий останньою ОСОБА_8 в тимчасове користування.

29.07.2024 ОСОБА_8 приїхав на автомобілі марки ЗАЗ 110307, 2002 року випуску, білого кольору, реєстарційний номер НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 , до військової частини НОМЕР_1 , що розташована по АДРЕСА_3 . В цей же день ОСОБА_8 поїхав на службовому транспорті на ротацію в Запорізьку область, а вказаний автомобіль зачинив та залишив на стоянці для автомобілів, розташованій біля військової частини НОМЕР_1 .

В цей час у ОСОБА_3 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та побачив на стоянці автомобіль ЗАЗ 110307, білого кольору, реєстарційний номер НОМЕР_2 , яким користувався його колега по службі ОСОБА_8 , виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки ЗАЗ 110307, 2002 року випуску, білого кольору, реєстарційний номер НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 , тип транспортного засобу комбі, повна маса 1190 кг, маса без навантаження 730 кг, обєм двигуна 1197 куб.см, бензиновий, що належить ОСОБА_10 , та обернення його на свою користь.

У невстановлений день та час, але не пізніше 29.07.2024 ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, скориставшись відсутністю потерпілого та свідків, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер, за допомогою фізичної сили рук відчинив водійські двері автомобілю, забезпечивши собі, таким чином, доступ в салон даного автомобіля, після чого сів за кермо автомобіля, та за допомогою з`єднань дротів від замка запалювання, привів в роботу двигун вказаного автомобіля, і таким чином, отримав можливість ним керувати і здійснювати на ньому рух. Після чого, ОСОБА_3 керуючи вказаним автомобілем, не маючи на нього як дійсного так і передбачуваного законом права, зник з місця вчинення злочину, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, таким чином незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем марки ЗАЗ 110307, 2002 року випуску, білого кольору, реєстарційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 .

Згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/38364-АВ від 23.09.2024 середня ринкова ціна транспортного засобу - легкового автомобілямарки ЗАЗ 110307, 2002 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_3 , тип транспортного засобу комбі, повна маса 1190 кг, маса без навантаження 730 кг, обєм двигуна 1197 куб.см, бензиновий, з пробігом 100000 км, без врахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов в яких він експлуатувався та зберігався, станом на момент вчинення злочину могла складати 45255,97 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 45255,97 гривень.

Ці дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винуватим себе визнав повністю, детально пояснивши обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди визнає у повному обсязі, стягнення моральної шкоди, визнає частково. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з усіма обставинами вчинених ним діянь, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо всіх встановлених обставин, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищевикладеного, судом установлено винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

Представником потерпілої ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_7 , заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 ., т.1 а.с.65-71, про стягнення з відповідача 45255,97 грн. майнової шкодита 50000грн, моральної шкоди.

В судовому засіданні, представник потерпілої ОСОБА_7 підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Суд вважає, що заявлений цивільний позови підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.ст.1166, 1167 ЦК України - особа яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати, майнову та моральну шкоду завдану винними, незаконними діями.

З огляду на вищевикладене суд вважає можливим задовольнити позов в розмірі 45255,97 грн., завданої обвинуваченим матеріальної шкоди, яку підтверджено матеріалами кримінального провадження відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України.

Щодо обґрунтованості заявленої позовної вимоги представника позивача про відшкодування з відповідача моральної шкоди в розмірі 50000грн., суд приходить до наступного.

У частині 3 ст. 23, ст. 1167 ЦК України, зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Тобто для відшкодування моральної шкоди, згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України необхідна одночасна наявність таких елементів як: шкода, дії особи щодо вчинення шкоди, вина особи та причинний зв`язок між діями особи та шкодою.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» також закріплено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

За таких обставин суд, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер і ступень моральних страждань ОСОБА_10 в результаті втрати належного їй на праві користування автомобіля, що призвело до зміни укладу життя та вимагає певних зусиль для подальшої організації свого життя. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь ОСОБА_10 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому правоппорушення.

Згідно зі ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.289 КК України є не тяжким злочином.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, судом встановлено щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 під наглядом лікаря нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимого, одруженого, маючого на утримання двох малолітніх дітей, є військовослужбовцем військової служби за контрактом ВЧ НОМЕР_1 у звані «солдата», за місцем служби характеризується позитивно.

З урахуванням викладеного, суд призначає обвинуваченому покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння з його сторони нових кримінальних правопорушень, в межах мінімальної санкції статті інкримінованого йому злочину, без ізоляцією від суспільства на підставі статі 75 КК України, зважаючи на можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання було обрано 27 вересня 2024 року в подальшому продовженим не був.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком 3 роки

На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.1-2, КК України ОСОБА_3 від покарання звільнити з випробувальним терміном 1 рік, зобов`язавши в період визначеного іспитового періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за додержанням ОСОБА_3 покласти на - командира військової частини.

Цивільний позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 45255,97 грн.. матеріальної шкоди та 10000грн, а всього 55255,97 грн моральної шкоди, без стягнення податків та обов`язкових платежів.

Речові докази:

-автомобіль марки ЗАЗ 110307, білого кольору, шасі № НОМЕР_3 , передню кришку моторного відділення автомобіля ЗАЗ, білого кольору передано які передано на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_10 , залишити останній.

-

- DVD диск із відеозаписом слідчих дій які міститься в матеріалах кримінального провадження, зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1514,56 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.

Суддя: