Справа № 177/2378/25
Провадження № 1-кп/177/225/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001525 від 07.07.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с Забойки Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, з базовою середньою загальною освітою, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, дітей та інших осіб на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на військовому обліку не перебуває,

обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

06.07.2025 у вечірній час доби ОСОБА_3 , знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з його батьком ОСОБА_6 вживали спиртні напої в приміщенні житлового будинку.

Під час вживання спиртних напоїв між батьком та сином, на ґрунті вживання алкоголю відбулася сварка, під час якої у ОСОБА_3 виникло почуття особистої неприязні до батька ОСОБА_6 та умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою спричинення своєму батькові ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, знаходячись у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, приблизно о 19:30 год 06.07.2025 умисно, зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_6 не менше 5 (п`яти) ударів обома кулаками в область голови та обличчя, не переслідуючи за мету заподіяти батьку смерть.

Від отриманих ударів кулаками в голову потерпілий ОСОБА_6 , не встоявши на ногах, впав на підлогу, а ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення батькові тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні до нього, умисно, зі значною силою завдав лежачому на підлозі потерпілому ОСОБА_6 не менше 5 (п`яти) ударів обома кулаками та взутими ногами в область голови та тулубу, не переслідуючи за мету заподіяння останньому смерті.

Після цього, потерпілий ОСОБА_6 бажаючи уникнути подальшого побиття сином, намагався втекти, вибігти за межі вказаного домоволодіння, де проживав його син ОСОБА_3 , але ОСОБА_3 , не бажаючи зупинятися на досягнутому, взяв у приміщенні вказаного будинку до рук дерев`яну палицю, таким чином підшукавши собі знаряддя злочину, наздогнав свого батька ОСОБА_6 та продовжуючи діяти з умислом спрямованим на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні до нього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи настання таких наслідків, приблизно о 19:40 год 06.07.2025, на території домоволодіння: АДРЕСА_1 , утримуючи у правій руці підшукану дерев`яну палицю, завдав батьку - ОСОБА_6 ще не менше 8 ударів в область голови, тулубу та нижніх кінцівок, а також не менше 3 ударів обома кулаками та взутими ногами в область тулубу.

Після цього ОСОБА_3 припинив свої злочинні дії та повернувся до житлового будинку, за місцем проживання, а потерпілий ОСОБА_6 залишив місце події та в подальшому бригадою швидкої медичної допомоги був госпіталізований до торакального відділення КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР», де йому надано належну медичну допомогу.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: перелому виличної дуги ліворуч; закритої травми грудної клітини: перелом середньої третини тіла грудини без зміщення, закриті переломи 7, 8, 9, 11, 12 ребер ліворуч, травматичний розрив лівої легені, малий травматичний пневмоторакс ліворуч, перелом 9-12 ребер праворуч, післятравматичний плеврит праворуч; закритої травми черевної стінки; синця по краю реберної дуги ліворуч, на передній брюшній стінці ліворуч в 8 см від пупка, по задній поверхні правого стегна на всьому протязі, садна по зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, по зовнішній поверхні правого тазостегнового суглобу; садна голови, обличчя, верхніх та нижніх кінцівок.

Згідно висновку СМЕ № 1077 від 21.07.2025 закрита травма грудної клітини: перелом середньої третини тіла грудини без зміщення, закриті переломи 7, 8, 9, 11, 12 ребер ліворуч, травматичний розрив лівої легені, малий травматичний пневмоторакс ліворуч, перелом 9-12 ребер праворуч, післятравматичний плеврит праворуч, що були отримані ОСОБА_6 06.07.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вказав про визнання вини у вчиненому, перепросив у батька ОСОБА_6 . Пояснив, що в квітні 2025 року повернувся до України з Польщі та поселився для проживання у будинку АДРЕСА_1 , де проживав один. 06.07.2025 він зустрів батька ОСОБА_6 та попросив принести йому від бабусі картоплі. ОСОБА_6 виконав його прохання та приніс йому картоплі, пиріжків, він ОСОБА_3 придбав пляшку горілки 0,5 л, яку вони з батьком почали розпивати. Особисто він, вжив одну чарку 50 грам. Під час спільного вживання алкоголю, батько ОСОБА_6 щось сказав відносно його матері, що його розлютило та він почав наносити батьку ОСОБА_6 , сидячому в кріслі кімнати, удари руками в область голови та обличчя. Підтвердив, що таких ударів було не менше п`яти. В подальшому ОСОБА_6 впав на підлогу, вкусив його ОСОБА_3 за ногу, а він ОСОБА_3 продовжив наносити лежачому на підлозі батьку удари взутими ногами, кулаками в область голови та тулубу. Підтвердив, що таких ударів було не менше п`яти.

Показав, що після цього батько намагався втекти, вибігав на подвір`я, але він його наздогнав, хотів зупинити його, бачив на батькові кров, останній відмахувався. Тоді він, взявши дерев`яну палицю, тримаючи її у правій руці, наносив лежачому батьку удари в область ребер, по нозі, точної кількості та локалізації ударів не пам`ятає, оскільки все було швидко, а він був злий. Не заперечував того, що міг наносити удари палицею і в область голови. Вказав, що на вулиці міг наносити удари батьку кулаками та взутими ногами в область тулубу, але точно не пам`ятає цих подій, оскільки все відбувалося швидко. Зазначав, що після цього батько пішов з подвір`я. Він допомогу батьку не надавав, швидку медичну допомогу не викликав. Пояснював це тим, що не знав де батько живе, бачив що він пішов самостійно. Наразі жодної допомоги батьку на лікування не надавав, але зазначав про усвідомлення обов`язку в майбутньому відшкодувати шкоду.

Зазначав про жаль щодо вчиненого, просив вибачення у батька ОСОБА_6 .

Вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, крім показів обвинуваченого, підтверджена іншими належними та допустимим доказами по справі, безпосередньо дослідженими судом під час судового розгляду.

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 06.07.2025 він зустрів у селі Лозуватка сина ОСОБА_3 , який у квітні 2025 року повернувся з Польщі та став проживати у будинку АДРЕСА_1 , та який попросив його взяти у його матері, баби ОСОБА_3 , картоплі та принести йому. Він виконав прохання сина, мати передала йому картоплю, пиріжків та він пішов до сина. ОСОБА_3 придбав пляшку горілки 0,5 л, яку вони спільно розпивали у будинку за місцем проживання ОСОБА_3 . Під час вживання алкоголю, з невідомих йому причин, але припускає що це сталося під дією алкоголю, ОСОБА_3 почав наносити йому удари, в той час як він сидів у кріслі. ОСОБА_3 наніс йому не менше п`яти ударів в область голови та обличчя руками, а коли він впав на підлогу, у лежачому стані та намагався підвестися, то ОСОБА_3 наніс йому ще серію ударів взутими ногами та кулаками в область голови та тулубу, ребер, печінки, не менше п`яти ударів.

Пояснив, що він намагався втекти від сина, вибігав на подвір`я будинку, але ОСОБА_3 наздогнав його та продовжив наносити удари ногами, руками, дерев`яною палицею. Пояснював, що коли він вибіг на вулицю, а ОСОБА_3 наносив йому удари, сусідка робила йому зауваження, на що ОСОБА_3 висловився грубо та затягнув його потерпілого на подвір`я, бив дерев`яною палицею. Точної кількості та локалізації ударів потерпілий достеменно не пам`ятає, оскільки погано себе почував від отриманих ударів, в голові паморочилося («він забив мені баки»), але ударів палицею було не менше восьми, були ще удари обома кулаками та взутими ногами.

Пояснив, що претензій до ОСОБА_3 наразі не має, просив його суворо не карати, застосувати до нього положення ст. 75 КК України.

У зв`язку з об`єктивною неможливістю явки до суду свідків ОСОБА_7 (а.с. 89-90 т.1), ОСОБА_8 (а.с. 91, 106 т.1), ОСОБА_9 (а.с. 91, 96, 106, 115-118 т.1), враховуючи продовжений в Україні воєнний стан, здійснення на стадії досудового розслідування фіксування процесу допиту свідків за допомогою технічних засобів відеофіксації, з попередженням останніх про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, керуючись ч.4 ст. 95, ч. 11 ст. 615 КПК України, з урахуванням думки учасників провадження, зокрема сторони захисту, якій роз`яснено право заявляти клопотання про безпосередній допит вказаних свідків у суді, в тому числі з метою реалізації права на перехресний допит, та яка погоджувалася з клопотанням прокурора щодо відтворення відеозаписів допиту свідків у судовому засіданні, не ставила їх під сумнів, судом прийнято як доказ відеозаписи допиту даних свідків, що відтворені у судовому засіданні.

Так, згідно відеозапису допиту свідка ОСОБА_7 , свідок показала, що проживає по сусідству з ОСОБА_3 . В цей день вона бачила ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , який заходив до магазину. Ввечері 06.07.2025, після роботи в магазині, вона поралася на городі, ввімкнувши собі музику, тому особливо нічого не чула. Але о 19:30 год вона чула на території домоволодіння ОСОБА_3 голос його батька ОСОБА_6 , який просив дати води. Про факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , о 03:00 год наступного дня їй повідомив ОСОБА_11 , який вказав що до нього приїхала поліція, з причини побиття його батька, чого він за його словами не робив. З розмов мешканців вона багато чого чула про ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , але особисто нічого не бачила. Зі слів ОСОБА_3 їй відомо, що на території Польщі, звідки він повернувся два місці тому, він 8 місяців відбував покарання за бійку (а.п. 44 т. 1).

Згідно відеозапису допиту свідка ОСОБА_14 , остання пояснювала, що йдучи додому ввечері 06.07.2025, на подвір`ї ОСОБА_3 чула голос ОСОБА_15 , який прохав про допомогу та кричав «мама, мамочка, допоможи» (а.с. 116 т.1).

Згідно відеозапису допиту свідка ОСОБА_9 , він пояснював, що 06.07.2025 був запрошений ОСОБА_16 до його домоволодіння, для спільного вживання алкоголю. Зайшовши на територію домоволодіння він побачив лежачого посеред двору ОСОБА_6 , якого ОСОБА_3 , у його присутності, вдарив двічі дерев`яною палицею по ребрах. Потерпілий в цей момент лежав на правому боці. В подальшому свідок пішов за пляшкою, чув крики ОСОБА_6 , а коли повернувся, то став очевидцем того, як ОСОБА_3 ще пару разів вдарив палицею батька, після чого волочив його по землі до хати, тримаючи за одяг. Обличчя потерпілого було в крові, спина подерта. Коли вони зайшли до будинку, випили горілки, ОСОБА_3 сказав, щоб батько й не думав дзвонити до поліції чи в швидку медичну допомогу. Свідок пояснював, що ОСОБА_11 не вперше застосовував фізичне насилля по відношенню до батька. Коли вип`є, то б`є батька ОСОБА_6 . Приблизно за три тижні до вказаних подій, на території його домоволодіння (свідка), ОСОБА_3 також побив батька, він викликав поліцію (а.п. 64 т.1).

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені вказаного кримінального правопорушення підтверджується також письмовими доказами по справі, які безпосередньо досліджені в ході судового засідання.

Так, згідно витягу з ЄРДР та рапортів працівника поліції щодо повідомлення на лінію 102, відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до реєстру за повідомленням органів охорони здоров`я, інших осіб, за фактом заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим останній був госпіталізований до лікарні (а.п. 1-4).

Відповідно до картки виїзду швидкої медичної допомоги № 378 від 06.07.2025, наданої в порядку ст. 93 КПК України, виклик до швидкої надійшов о 22:44 06.07.2025 та ОСОБА_6 було госпіталізовано з адреси: АДРЕСА_1 до відділення політравми КП «КМКЛ № 2», у зв`язку з численними травмами, попередній діагноз: політравма, ЗГМТ, переломи ребер ліворуч, пневмоторакс, забій правого стегна, шок І ступеня, гостра інтоксикація алкоголем (а.п. 18-19). ОСОБА_6 07.07.2025 був поміщений до торакального відділення КП «КМКЛ № 2» КМР з травмами: політравма, забій м`яких тканин голови, перелом лівої дуги, ЗТГК, закриті переломи 7-10 ребер ліворуч, травматичний розрив лівої легені, малий травматичний пневмоторакс ліворуч, травматична підшкірна емфізема тулуба ліворуч, закриті консолідуючі переломи 9-12 ребер ліворуч, після травматичний плеврит праворуч ЗТЖ, забій передньої черевної стінки, множинні забої та садна м`яких тканин обох кінцівок, тулубу, обох нижніх кінцівок, що підтверджено довідкою КП «КМКЛ 2» КМР, медкарткою стаціонарного хворого (а.п. 22, 47).

ОСОБА_6 звернувся до органів поліції з заявою від 07.07.2025, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності сина ОСОБА_3 , який в ході вживання алкогольних напоїв 06.07.2025 завдав йому тілесних ушкоджень, наносячи удари руками в голову, обличчя та ногами по тулубу (а.п. 20).

07.07.2025 о 03:20 год, проведено огляду місця події: АДРЕСА_1 , про що складено протокол з фототаблицею. Об`єктом огляду виступав будинок АДРЕСА_1 , вхід до якого здійснено через дерев`яні двері. При вході до кімнати № 1 виявлено перчатку зеленого кольору зі слідами РБК, що упакована до спец пакету № НПУ 3962260. У кімнаті № 2 на кріслі виявлено сумку зеленого кольору з речовиною бурого кольору (упакована до пакету № НПУ 3962262), а біля ліжка, на підлозі, виявлено дерев`яну палицю обмотану синьою ізолєнтою, зі слідами речовини бурого кольору. Дерев`яна палиця зі слідами РБК упакована до спец пакету НПУ PSP 4122970, а змиви РБК з палиці упаковано до паперового конверту НПУ 3962261 (а.п. 9-14). Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 08.07.2025 у справі № 216/5555/25, санкціоновано проведення обшуку у домоволодінні АДРЕСА_1 , що належав на праві власності ОСОБА_17 , та перебував у користуванні ОСОБА_3 , був місцем події кримінального правопорушення (а.с. 181-183).

В ході слідчих експерименту від 16.07.2025 (в приміщенні ДОП СМЕ) та від 17.07.2025 проведеному безпосередньо на місці події, за участі потерпілого ОСОБА_6 , останній продемонстрував обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 06.07.2025, а саме показав, що в ході словесної сварки між ними, під час якої вони сиділи в двох кріслах, ОСОБА_3 підвівся з крісла та підійшовши до батька ОСОБА_6 з правого боку, перебуваючи на відстані витягнутої руки, наніс потерпілому не менше п`яти ударів взутою ногою в область грудної клітини та декілька ударів обома руками в область обличчя. Пояснив, що він намагався вибігти з кімнати до коридору, де його наздогнав ОСОБА_3 та повалив на підлогу і наніс лежачому потерпілому не менше п`яти ударів п`ятою взутої правої ноги в область грудної клітини, схопив дерев`яну палицю та утримуючи її в правій руці наніс ОСОБА_6 не менше восьми ударів в область ребер праворуч, в область голови та правої ноги. Після чого ОСОБА_3 потягнув ОСОБА_6 за одяг по підлозі назад до кімнати, де посадив у крісло праворуч, наніс останньому ще не менше трьох ударів правою ногою та кулаками обох рук в область грудної клітини, ребер, обличчя, при цьому точну кількість ударів потерпілий вказати не міг, оскільки в момент їх нанелення вже був дезорієнтований. В подальшому ОСОБА_6 вказав, що намагався втекти з будинку, вибіг через двір у напрямку провулку, де його наздогнав ОСОБА_3 та повалив на землю спиною до землі, продовжив наносити йому удари ногами, руками в область грудної клітки, ребер та палицею в область грудної клітини, ребер та живота, точну кількість ударів вказати не зміг, оскільки його голова вже була забита, він почувався зле та не міг нічого зробити (а.п. 49-50, 52-55). Дані зафіксовані в протоколі слідчого експерименту з потерпілим, повністю узгоджуються з даними відеозапису слідчого експерименту, що був відтворений у судовому засіданні та досліджений за участі учасників провадження (а.п. 49-51, 52- 56).

В ході слідчого експерименту за участі ОСОБА_3 , на місці події: буд. АДРЕСА_1 , останній продемонстрував як в кріслі кімнати його будинку розміщувався потерпілий ОСОБА_6 , якому він наніс один удар долонею лівої руки по потилиці, після чого потерпілий схопив його за ногу, вони впали та він наніс ОСОБА_6 не менше трьох ударів долонею лівої руки в область ребер. Підвівшись, він наносив ОСОБА_6 три удари взутою ногою в область грудної клітини, від яких останній щоразу падав у крісло. Зазначав, що такі дії були спровоковані ОСОБА_6 , який ображав матір та бабусю по телефону, а під час бійки кидався на нього. В ході слідчого експерименту ОСОБА_3 подальший механізм нанесення ударів ОСОБА_6 не розкривав, вказав що не бачив на батьку тілесних ушкоджень отриманих у ході даної сутички. Дані слідчого експерименти відображені в протоколі, відповідають змісту відеозапису до протоколу, що досліджений судом (а.с. 58-60).

В ході слідчого експерименту за участі ОСОБА_9 , що зафіксований у протоколі та відеозаписі, та проводився за адресою: АДРЕСА_1 , останній показав як на території вказаного домоволодіння, куди він був запрошений ОСОБА_3 , в п`яти метрах від хвіртки лежав потерпілий ОСОБА_6 06.07.2025 близько 19:30 год. При цьому, ОСОБА_3 стояв біля потерпілого зі сторони обличчя та утримуючи в правій руці дерев`яну палицю, наносив ОСОБА_6 удари палицею в область ребер. Після чого, ОСОБА_3 схопив ОСОБА_6 за одяг в області шиї та потягнув по бетонному покриттю двору в бік будинку, ігноруючи прохання потерпілого зупинитися, не бити його. Після чого ОСОБА_6 підвівся та вони зайшли до будинку, де ОСОБА_3 сказав потерпілому, щоб він й не мав думав дзвонити до поліції та викликати швидку медичну допомогу, після чого ОСОБА_6 пішов (а.п. 61-64).

Вищевказані докази спростовують доводи потерпілого, що події правопорушення відбувалися в будинку АДРЕСА_1 . Сукупність вищевказаних доказів, зокрема дані слідчих експериментів на місці події, в тому числі за участі потерпілого, підтверджують той факт, що подія мала місце саме за адресою: АДРЕСА_2 (а.п. 187).

Згідно висновків імунологічних експертиз, на основі відібраних зразків крові обвинуваченого та потерпілого (а.п. 98, 100, 103), експертом надано висновки, що кров ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , кожного окремо, належить до групи В з ізоглемоглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (а.п. 102, 107).

Згідно даних судово-медичних імунологічних експертиз, на сумці та перчатці, а також на фрагменті марлі зі змивом речовини бурого кольору з дерев`яної палиці, на самій палиці, що виявлені на місці події, виявлені сліди крові з вмістом гемоглобіну людини (а.п. 131-132, 136-137, 141-142, 146-148). При цьому, не виключається можливість походження слідів крові на дерев`яній палиці як від обвинуваченого ОСОБА_3 , так і від потерпілого ОСОБА_6 , виходячи з групової належності їх крові (а.п. 148). Натомість, сліди крові на сумці, вилученій на місці події, за даними ДНК, походять саме від потерпілого ОСОБА_6 , з ймовірністю не менше 99,999 %. Натомість походження цих слідів від обвинуваченого ОСОБА_3 виключається (а.с. 152-158, 161-162, 164-167).

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1009 від 09.07.2025, ОСОБА_3 мав легкі тілесні ушкодження у виді шкіряної рани на долоневій поверхні лівої кисті в області 1-ї п`ясткової кістки та синець по передній поверхні верхньої третини правого стегна, садна в центрі синця, що могли відповідати даті 06.07.2025 (а.п. 110-111). Інші наявні у нього легкі ушкодження не відповідають даті розглядуваної події, виникли не менше за п`ять діб до моменту огляду (а.п. 110-111).

Відповідно до висновків судово-медичного експерта № 1077 від 21.07.2025 та № 1217 від 31.07.2025 у ОСОБА_6 була наявна політравма (06.07.2025), перелому виличної дуги ліворуч; закритої травми грудної клітини: перелом середньої третини тіла грудини без зміщення, закриті переломи 7, 8, 9, 11, 12 ребер ліворуч, травматичний розрив лівої легені, малий травматичний пневмоторакс ліворуч, перелом 9-12 ребер праворуч, післятравматичний плеврит праворуч; закритої травми черевної стінки; синця по краю реберної дуги ліворуч, на передній брючній стінці ліворуч в 8 см від пупка, по задній поверхні правого стегна на всьому протязі, садна по зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, по зовнішній поверхні правого тазостегнового суглобу; садна голови, обличчя, верхніх та нижніх кінцівок. При цьому, закрита травма та синець грудної клітини відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя; перелом виличної дуги ліворуч до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби; закрита травма черевної стінки: синець на передній брючній стінці, садна голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Давність отриманих тілесних ушкоджень може відповідати 06.07.2025. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, за механізмом синці, переломи удар (удар-стиснення), садна тертя-ковзання. Взаєморозташування потерпілого та нападника могло бути різноманітним та змінювалося під час спричинення тілесних ушкоджень, при цьому отримання таких ушкоджень при одноразовому падінні з висоти власного зросту виключається, як з прискоренням, так і без нього. Всі тілесні ушкодження виникли в короткий проміжок часу, одне за одним (а.п. 119-122).

При цьому, тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_6 могли виникнути при механізмі, на який вказав сам потерпілий під час слідчого експерименту з ним. Натомість обвинувачений ОСОБА_3 , при проведені з ним слідчого експерименту, не в повному обсязі розкрив механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. Свідок ОСОБА_9 також не в повному обсязі вказав механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. Найбільш повний механізм спричинення тілесних ушкоджень під час проведення слідчого експерименту вказав саме потерпілий ОСОБА_6 (а.п. 125-127).

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, який вказав про визнання вини в межах висунутого обвинувачення, підтвердив факт заподіяння батьку ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, показання потерпілого та свідків, які стосуються обставин розглядуваної події та мають логічний і послідовний характер, узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, оцінюючи всю сукупність зібраних по справі доказів, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого в заподіянні потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечному для життя в момент заподіяння доведена повністю поза розумним сумнівом, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України.

При цьому, суд ґрунтує судове рішення на показах потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_9 , а також даних слідчих експериментів за участі потерпілого, свідка ОСОБА_9 , що є логічними, послідовними, підтверджують факт заподіяння обвинуваченим ряду серій ударів потерпілому, розкривають механізм та сукупність нанесення ударів потерпілому обвинуваченим ОСОБА_3 , як в приміщенні будинку, так і на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані докази, в своїй сукупності та в сукупності з іншими доказами, підтверджують та розкривають обставини події, кількість нанесених ударів, що узгоджується з кількістю та локалізацією тілесних ушкоджень виявлених у потерпілого та підтвердженими висновками судово-медичних експертиз потерпілого. На відміну від вказаних вище осіб (потерпілого та свідка ОСОБА_9 , який був свідком лише частини процесу побиття потерпілого), пояснення яких, в тому числі при слідчих експериментах з ними, були послідовними та взаємозв`язаними між собою, обвинувачений ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування, зокрема в ході слідчого експерименту з ним, не розкривав всієї сукупності нанесених ним ударів потерпілому, їх механізму та локалізації, намагаючись применшити свою вину.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, його обставини та наслідки, а також характеристику особи обвинуваченого. Суд враховує обставини правопорушення, а саме тривалість побиття потерпілого, кількості та локалізації ударів нанесених йому, а саме численних ударів у життєво важливий орган голову, численних, зі значною силою ударів ногами в область ребер, що призвело до їх численних переломів, при цьому, як встановлено судом, потерпілий намагався втекти від обвинуваченого, благав обвинуваченого припинити його протиправні дії, але останній тягнув його за одяг до будинку, продовжував побиття та вимагав не звертатися до поліції та за медичною допомогою.

Суд враховує тяжкість завданих потерпілому тілесних ушкоджень, частина з яким була небезпечною для життя в момент заподіяння. При цьому, обвинувачений не надав потерпілому допомогу, забороняв звертатися до швидкої медичної допомоги та сам не викликав швидку допомогу, що могло мати більш тяжкі наслідки.

При призначенні покарання, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є чоловіком молодого віку (а.п. 184), раніше не судимий (а.с. 185), офіційно не працевлаштований (а.п. 189), на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 192), на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває (а.с. 194), проживає на території с. Лозуватка, де зарекомендував себе посередньо, небайдужий до вживання алкоголю (а.п. 187), випадок протиправних дій ОСОБА_3 відносно батька ОСОБА_6 є неодиничним, адже матеріали адмінпрактики містять інформацію про те, що ОСОБА_6 в 2021 році вже звертався до поліції з приводу того, що ОСОБА_3 в стані сп`яніння ганявся за ним з ножем (а.п. 201-205), а свідок ОСОБА_9 вказував на не поодинокість випадків побиття ОСОБА_3 батька, перебуваючи у стані сп`яніння.

Суду надано висновок органу пробації, за змістом якого орган пробації вважав середнім ризик повторного вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення та високим ризик небезпеки для суспільства. Поряд з цим, орган пробації вважав за можливе виправлення особи без ізоляції від суспільства, рекомендував зобов`язати ОСОБА_3 прочитати книгу ОСОБА_18 «Іграшка», що на переконання органу пробації сприятиме розвитку у «підлітка» навичок самоконтролю (а.с. 66-72). Однак, суд критично розцінює даний висновок, не погоджується з ним, оскільки він містить посилання на щирість каяття обвинуваченого, що не була встановлена судом, а також містить вказівку на підлітковий вік обвинуваченого, що не відповідає дійсності. На переконання суду, висновок органу пробації не враховує всіх обставин правопорушення та його наслідків.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

В ході судового засідання обвинувачений вказував про визнання своєї вини, просив вибачення у потерпілого, однак вказані дії обвинуваченого суд не розглядає як щире каяття.

Так, щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Подібних висновків дійшов ВС у справі № 199/6365/19.

Під час розгляду даної справи, ні за даними встановленими на стадії досудового розслідування, щодо яких суд безпосередньо досліджував докази по справі, ні безпосередньо в судовому засіданні, судом не було встановлено щирого каяття обвинуваченого, тобто такого прояву відношення обвинуваченого до вчиненого, що могло б бути розцінене судом як щире каяття.

Так, як встановлено судом під час дослідження матеріалів справи, під час досудового розслідування обвинувачений не надавав правдивих показів, не розкривав дійсних причин конфлікту, не розкривав повного механізму та кількості нанесених ним ударів батьку, намагаючись виправдати свою протиправну поведінку, применшити свою вину. Під час судового розгляду, надаючи покази, даючи пояснення під час дослідження доказів по справі, він намагався виправдати свою поведінку, зазначав, що конфлікт спровокований батьком, який ображав його матір у телефонному режимі. Разом з тим, суд звертає увагу на кількість, характер нанесених потерпілому тілесних ушкоджень, що не можуть бути співмірними будь-якій словесній образі. Більш того, така причина конфлікту не була підтверджена потерпілим, який не маючи підстав оговорювати обвинуваченого, вказував про те, що спалах агресії сина відносно нього був безпідставним, нічим не спровокованим, зумовленим алкогольним сп`янінням. Більш того, як було встановлено в судовому засіданні, в тому числі з показів самого обвинуваченого, він мав можливість декілька разів припинити свої протиправні дії, дати можливість піти батьку, який намагався втекти з його домоволодіння від побоїв, але обвинувачений його неодноразово наздоганяв, зупиняв та продовжував наносити серії ударів, посилюючи їх, застосовуючи пристосований предмет дерев`яну палицю, хоча достеменно бачив та розумів безпорадність стану потерпілого, тіло якого та одяг були в крові. Сам обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість тілесних ушкоджень потерпілого, тіло та одяг якого були в крові, не вжив жодних заходів для надання йому допомоги, не викликав медичну допомогу. Доводи обвинуваченого про те, що він не знав, де проживає батько, суд розцінює критично, як намагання виправдати свою протиправну поведінку, бажання применшити ступінь своєї провини. Обвинувачений, одразу після завдання тілесних ушкоджень батьку, не вжив заходів щодо надання йому допомоги, не вибачився, лише на слідчому експерименті та в залі суду висловив слова вибачення.

Суд приходить до висновку, що за обставинами даної справи, з боку обвинуваченого мала місце саме формальна вказівка на визнання свої вини, за відсутності внутрішнього негативного ставлення до скоєного, за відсутності належної критичної оцінку обвинуваченим своєї протиправної поведінки та її наслідків.

Сторона обвинувачення просила визнати пом`якшуючою покарання обставиною активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, але вказане не знайшло своє підтвердження у суді. Матеріали обвинувального акта не містять такої пом`якшуючої обставини, отже вона не була встановлена під час досудового розслідування. Досліджені під час судового розгляду докази не вказують на те, що обвинувачений сприяв слідству, розкриттю кримінального правопорушення, повідомляв обставини, що не були відомі, а навпаки, як слідує з показів свідка ОСОБА_19 , до затримання ОСОБА_3 заперечував свою причетність до побиття батька, а в ході слідчого експерименту він не розкривав всієї сукупності та механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, намагаючись приховати кількість ударів, та їх локалізацію.

Хоча обвинувачений під час досудового розслідування відмовився від проходження експертизи з метою визначення ступеня сп`яніння (а.п. 199-200), але сукупністю таких доказів як покази самого обвинуваченого, потерпілого, кожен з яких підтвердив факт вживання ОСОБА_3 горілки безпосередньо перед завданням ударів потерпілому, суд приходить до висновку про наявність обтяжуючої покарання обставини, передбаченої п. 13 ч.1 ст. 67 КК України, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, обтяжуючою покарання обставиною суд визнає таку обставину, як вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а саме щодо батька (п. 6-1 ч.1 ст. 67 КК України).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги й думку потерпілого, який просив суд призначити обвинуваченому не суворе покарання, без його реального відбування. Однак, суд звертає увагу, що в питаннях призначення покарання, думка потерпілого є важливою, але не визначальною. Обов`язком суду є призначення покарання, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідкам, та здатне забезпечити досягнення мети покарання - виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Беручи до уваги вищевикладене, зокрема тяжкість інкримінованого правопорушення, його наслідки у виді тяжких тілесних ушкоджень перелому грудини та переломів значної кількості ребер, обставини вказаного правопорушення, а саме вчинення його у стані сп`яніння, щодо рідної людини, в присутності інших осіб, відкрито та очевидно для оточуючих (свідка Задерака), поведінку обвинуваченого під час вчинення злочину, який заподіявши потерпілому ряд тілесних ушкоджень, не зупинявся, перешкоджав потерпілому втекти, волік його до будинку та продовжував наносити удари зі значною силою, у життєво важливі органи, в тому числі за допомогою дерев`яної палиці. Усвідомлюючи тяжкість отриманих потерпілих травм, дезорієнтацію від отриманих травм, обвинувачений не надав потерпілому допомоги, не викликав швидку медичну допомогу, заборонив це робити потерпілому, що свідчить про повну та цілковиту байдужість до найвищої соціальної цінності суспільства життя та здоров`я людини, відсутність критичного відношення до своєї поведінки, відсутність каяття у вчиненому та намагання виправдати свою поведінку негативною характеристикою потерпілого. Беручи до уваги викладене, враховуючи наявність обтяжуючих покарання обставин, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованої статті, оскільки лише таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередженню вчинення нових злочинів. Разом з тим, враховуючи досить молодий вік обвинуваченого, думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, позицію прокурора, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На переконання суду, саме таке покарання відповідатиме тяжкості вчиненого злочину, його обставинам та наслідкам, а також особі обвинуваченого.

Підстав для застосування положень ст. 69, 69-1, 75 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов у даному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експертів по даному провадженню відсутні.

Питання щодо речових доказів по справі підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню арешт накладений на речові докази по справі, на підставі ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.08.2025 (а.п. 170-178).

ОСОБА_3 був затриманий 07.07.2025, що підтверджено протоколом затримання (а.п. 70).

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , який обрано в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09.07.2025 (а.п. 89-93) та який неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2025 (а.с. 78 т.2), підлягає залишенню без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 376, п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 121 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання 07.07.2025 (а.п. 70 т.1).

Запобіжний захід ОСОБА_3 в виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Речові докази:

- перчатку зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, що запакована до паперового конверту з пломбою № NPU 3962260; змив речовини бурого кольору на стерильний марлевий тампон з дерев`яної палиці, який запаковано до паперового конверту з пломбою № NPU 3962261; сумку зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, що запаковано до паперового конверту з пломбою № NPU 3962262; дерев`яну палицю зі слідами речовини бурого кольору, що запакована до спеціального полімерного пакету НПУ № PSP 4122970; зразок крові потерпілого ОСОБА_6 та зразок крові, слини ОСОБА_3 , поміщені до паперових конвертів, що передані до камери зберігання речових доказів Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 213 (а.п. 169-170), після набрання вироком законної сили знищити.

Арешт накладений на перчатку зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, що запакована до паперового конверту з пломбою № NPU 3962260; змив речовини бурого кольору на стерильний марлевий тампон з дерев`яної палиці, який запаковано до паперового конверту з пломбою № NPU 3962261; сумку зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, що запаковано до паперового конверту з пломбою № NPU 3962262; дерев`яну палицю зі слідами речовини бурого кольору, що запакована до спеціального полімерного пакету НПУ № PSP 4122970, застосований на підставі ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.08.2025 скасувати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому, захиснику та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1