Провадження № 1-кс/638/2732/25
УХВАЛА

Іменем України

03 листопада 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002090 від 27.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на вилучений об?єкт в ході огляду місця події, який проводився у період часу з 14 год 12 хв до 14 год 29 хв, старшим слідчим СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 у службовому кабінеті № 406 слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Володимира Пасічника, 103, а саме на: металевий перстень, який належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002090 від 27.10.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.10.2025 до Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 26.10.2025 у підвальному приміщенні 2-го під?їзду за адресою: м. Харків, вул. Європейська, буд. 44, невстановлена особа спричинила тілесні ушкодження гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30.10.2025 року у період часу з 14 год 12 хв до 14 год 29 хв, старшим слідчим СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 проведено огляд місця події у службовому кабінеті № 406 слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Володимира Пасічника, 103. В ході огляду місця події гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав металевий перстень, який належить останньому.

В ході проведення огляду місця події, вищевказаний металевий перстень було поміщено до сейф-пакету № ICR0039950 та запечатано належним чином.

Вищевказаний вилучений металевий перстень визнано в якості речового доказу, який має істотне значення для забезпечення завдань кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.

Прокурор зазначає, що на підставі вищевикладеного, виникає необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме, арешту майна.

Вилучений металевий перстень визнано речовим доказом, який знаходиться в Харківському РУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Володимира Пасічника, 103.

На час звернення з клопотанням є підстави вважати, що вилучене майно під час огляду місця події, є предметами злочину та речовими доказами у кримінальному провадженні та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Завданням арешту вищевказаного майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурор вказує, що оскільки виявлене та вилучене вищевказане майно, є предметами злочину та речовими доказами у даному кримінальному правопорушенні або мають відношення до вчинення кримінальних правопорушень, факт чого необхідно перевірити, а також визнанні речовими доказами у даному кримінальному провадженні, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, для чого необхідно проведення низку слідчих-розшукових дій у чому числі експертиз, є необхідність у арешті вказаного майна. Не застосування арешту вказаного майна в подальшому зумовить труднощі в частині встановленню істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене, пошкоджене чи знищене, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення судового засідання без аудіо та відео фіксації.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, доходить висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

27.10.2025 року слідчим слідчого відділу ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 були внесені відомості про кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0002090 від 27.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Старшим слідчим СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 30.10.2025 року у період часу з 14 год 12 хв до 14 год 29 хв проведено огляд місця події у службовому кабінеті № 406 слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Володимира Пасічника, 103. В ході огляду місця події гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав металевий перстень, який належить останньому.

Постановою старшого слідчого СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30.10.2025 визнано речовим доказом вилучений 30.10.2025 року під час проведення огляду місця події в службовому кабінеті № 406 СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Володимира Пасічника, 103, металевий перстень, який належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Після з`ясування обставин, які підтверджені відповідними доказами, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором того, що зазначене в клопотанні майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення, як арешт вказаного майна надалі може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор, у своєму клопотанні, довів слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України

Вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті та не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002090 від 27.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучений об?єкт в ході огляду місця події, який проводився у період часу з 14 год 12 хв до 14 год 29 хв, старшим слідчим СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 у службовому кабінеті № 406 слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Володимира Пасічника, 103, а саме на:

1) металевий перстень, який належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1