Провадження по справі №1-кп/498/119/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Велика Михайлівка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000528 від 11.04.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

В провадженні Великомихайлівського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000528 від 11.04.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 14 серпня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів - до 12 жовтня 2025 року із можливістю внесення застави.

В судовому засіданні прокурор надав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, так як на день розгляду справи існують ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна та відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 : п.1 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 може вдатися до спроби уникнення покарання за інкримінований злочин, так як у випадку визнання його винним санкція ч.3 ст. 332 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками та іншими обставинами.3 ч.1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, у даному кримінальному провадженні , шляхом прохань, підкупу або залякування або іншим чином, оскільки у зв`язку з врученям підозрюваному копій матеріалів, останній володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаних осіб. Крім того, станом на теперішній час у кримінальному провадженні не встановлено та не всіх допитано свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного , всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні.Таким чином, ОСОБА_4 перебуваючи не під вартою, може здійснювати вплив на вказаних осіб з метою зміни їх показів чи відмову від них; п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення у вчиненні яких останньому повідомлено про підозру. Так, під час досудового розслідування задокументовано факт ОСОБА_4 незаконного переправлення через державний кордон України з корисливих мотивів, а тому не виключаються спроби повторного вчинення останнім вказаних корисливих кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_4 є не працевлаштований та фактично мешкає біля державного кордону України, а тому у разі настання ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, останній може вчинити злочини передбачені ст. 332 КК України, який в умовах воєнного стану є тяжким злочином. Наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити одну чи кілька із наведених дій як другу складову підстави обрання запобіжного заходу означає наявність даних, які свідчать про обґрунтовану ймовірність вчинення ним таких дій. Крім того, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, щодо незаконного переправлення через державний кордон України з корисливих мотивів при цьому отримав грошові кошти в сумі 3000 доларів США слід призначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн. Беручи до уваги викладене, можна зробити висновок, що відносно ОСОБА_4 доцільно застосувати запобіжний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші ( менш суворі) запобіжні заходи не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним КПК України і його належної процесуальної поведінки.

В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти заявленого прокурором клопотання стосовно продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки клопотання є необґрунтованим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти заявленого прокурором клопотання стосовно продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки клопотання є необґрунтованим та формальним. Крім того, просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

Розглянувши підстави заявленого клопотання про продовження обвинуваченому обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина 3 статті 131 КПК регламентує, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є запобігання ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, що підтверджується обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років. Крім того, ОСОБА_4 він фактично мешкає біля державного кордону України, не має постійного місця роботи, отже може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та прокурором доведено, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування ризиків, особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

На момент розгляду даного клопотання термін тримання ОСОБА_4 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з врахуванням тяжкості та характеру вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, його майнового стану, суд вважає необхідним визначити розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн., який у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65, 84, 95, 176-178, 183, 194-199, 369-372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів - до 23 листопада 2025 року.

Одночасно визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн., яку обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (ТУ ДСА України в Одеській області), призначення платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження №1-кп/498/119/25, справа №522/13676/25.

Обвинувачений звільняється з-під варти негайно після внесення застави у вказаному розмірі.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до суду в розумні строки; 2) не відлучатися із населеного пункту в якому зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст. 194 КПК України.

Копію ухвали вручити прокурору Приморської окружної прокуратури Одеської області, обвинуваченому, захиснику - для відома, направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання.

Відкласти підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженню на 13 жовтня 2025 року на 11:00 год.

Ухвала підлягає апеляційному оскарженню згідно вимог діючого законодавства.

Суддя ОСОБА_1