Справа № 359/8986/21
У Х В А Л А

10 грудня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

прокурора (в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС) ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, заяву захисника ОСОБА_5 , про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 0000682 від 12 серпня 2021 року, стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України,

У С Т А Н О В И В :

в провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000682 від 12 серпня 2021 року, стосовно ОСОБА_3 , за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

Розгляд здійснює суддя ОСОБА_6

09 грудня 2025 року через канцелярію суду надійшла заява захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 .

У поданій заяві захисник ОСОБА_5 стверджував, що суддя ОСОБА_6 є упередженим щодо його підзахисного ОСОБА_3 .

На його думку, про це свідчать події, описані в заяві про відвід судді від 04 листопада 2025 року, а саме суддя ОСОБА_6 на свій розсуд змінив обвинувачення ОСОБА_3 із ч. 3 ст. 146 КК України на ч. 3 ст. 147 КК України, яка взагалі відсутня в КК України.

Крім того, захисник ОСОБА_5 вказував, що 28 листопада 2025 року ним подане клопотання про скасування запобіжного заходу обраного ОСОБА_3 , яке в порушення ст. 186, 201, 331 КК України, не розглянуте. Суддя ОСОБА_6 пояснив це тим, що йому необхідно розглядати іншу справу.

Отож, захисник ОСОБА_5 стверджував, що суддя ОСОБА_6 порушив і продовжує порушувати чинне законодавство України, ігноруючи право обвинуваченого ОСОБА_3 на захист, що можна кваліфікувати, як катування і свідчить про упередженість такого судді.

10 грудня 2025 року до суду надійшли пояснення судді ОСОБА_6 .

Він зазначав, що наведені в заяві захисника ОСОБА_5 не свідчать про його упередженість стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суддя ОСОБА_6 пояснював, що 28 листопада 2025 року на 09:30 год. дійсно було призначене судове засідання для розгляду справи ОСОБА_3 , яке розпочалось із затримкою 50 хв., з незалежних від суду причин, а саме: через несвоєчасне доставлення обвинуваченого до суду. Про це ним було зазначено на початку судового засідання.

Водночас, відповідно до графіку чергування слідчих суддів, суддя ОСОБА_6 в період з 24 листопада 2025 року по 28 листопада 2025 року здійснював чергування, як слідчий суддя. У зв`язку з цим, він мав розглядати 28 листопада 2025 року о 11:30 год. клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на поміщення особи до психіатричного закладу, а о 12:00 та 12:30 год. клопотання слідчих про арешт майна.

Отож, у справі ОСОБА_3 , суддя ОСОБА_6 вирішив усі питання, які встиг в межах відведеного часу, з урахуванням графіку призначених судових засідань і відклав судовий розгляд, з повідомленням учасників про причини відкладення.

Отже, суддя ОСОБА_6 стверджував, що його дії, як головуючого, були обумовлені виключно виконанням покладених на нього обов`язків, як судді, так і слідчого судді та відповідають ст. 321 КПК України, відповідно до якої головуючий керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій.

Крім того, суддя ОСОБА_6 звертав увагу, що захисник ОСОБА_5 неодноразово заявляв відводи, з надуманих підстав, а саме: 20 жовтня 2023 року, 15 січня 2024 року, 14 лютого 2024 року, 04 листопада 2025 року, в задоволенні яких було відмовлено.

З огляду на це, суддя ОСОБА_6 стверджував, що захисник ОСОБА_5 зловживає правом на відвід, з метою затягування кримінального провадження.

Таку мету захисника ОСОБА_5 підтверджує окрема ухвала від 02 квітня 2024 року стосовно останнього, де заявлення відводів з метою затягування кримінального провадження наведена, як одна з підстав її постановлення та за результатами якої останній притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

У судовому засіданні від 10 грудня 2025 року обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заявлений відвід, зазначав, що суддя ОСОБА_6 став на сторону обвинувачення, порушує вимоги КПК України, а також принципи законності та рівності усіх перед судом.

Прокурор ОСОБА_4 заперечила проти заявленого відводу судді ОСОБА_6 .

Вона повністю підтримала пояснення судді ОСОБА_6 , оскільки вважала, що вони відповідають дійсності і ситуації, яка склалася з безпідставними відводами.

Звертала увагу, шо 28 листопада захист не наполягав на першочерговому розгляді поданого клопотання про скасування запобіжного заходу. Відповідно суд вирішував клопотання по встановленій черговості, спочатку сторони обвинувачення, а потім вже мав перейти до розгляду клопотань сторони захисту, які не встиг розглянути, через брак часу.

Зазначала, що захисник говорить про упередженість до сторони захисту, але слід зазначити, що окрім клопотання про зміну запобіжного заходу, в цей день не було розглянуте клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу.

Отож, ситуація про яку зазначено в заяві захисника ОСОБА_5 про відвід, виникла в силу об`єктивних причин, пов`язаних із зайнятістю суду.

Отже, прокурор ОСОБА_4 вважала, що заявлений захисником відвід є абсолютним зловживанням правом на відвід, у зв`язку з чим, вважала, що він задоволенню не підлягає.

Разом з цим, відповідно до положень ст. 81 КПК України, суддя розглядав заяву про відвід, без захисника ОСОБА_5 , оскільки він про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, до суду не прибув, а підстави для відводу були детально викладені ним в його заяві, яка оголошена в судовому засіданні.

В судовому засіданні було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про забезпечення його участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, через неможливість організації відеоконференції між Білоцерківським міськрайонним судом та Подільським районним судом м. Києва, у короткий проміжок часу, який був у суду з моменту надходження в розпорядження судді клопотання захисника до часу початку судового засідання.

Суддя заслухавши присутніх учасників судового розгляду, дослідивши матеріали заяви про відвід, дійшла висновку, що її слід залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 80 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України).

У разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду (ч. 1 ст. 81 КПК України)

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Отже, у разі зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Як установлено суддею, в провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000682 від 12 серпня 2021 року, стосовно ОСОБА_3 , за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

Розгляд здійснює суддя ОСОБА_6 .

З наданих судді матеріалів установлено, що стороною захисту неодноразово заявлялися відводи судді ОСОБА_6

- ухвалою судді від 20 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви про відвід, де захист посилався на ймовірні порушення, здійснені під час повторного автоматизованого розгляду справи ОСОБА_3 ;

- ухвалою судді від 15 лютого 2024 року відмовлено в задоволенні заяви про відвід, де захист посилався на проведення судового засідання під час повітряної тривоги;

- ухвалою судді від 24 січня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви про відвід, де захист посилався на те, що суддя нібито ініціює подання прокурором доказів;

- ухвалою судді від 10 листопада 2025 року відмовлено в задоволенні заяви про відвід, де захист посилався на упередженість судді ОСОБА_6 , яка на його думку полягала у відмові клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, самостійної перекваліфікації кримінального правопорушення з ч. 3 ст. 146 КК України на ч. 3 ст. 147 КК України.

Водночас, суддею установлено, що 02 квітня 2024 року окремою ухвалою суду порушене питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності захисника ОСОБА_5 , за затягування розгляду кримінальної справи, яке, у тому числі, здійснювалось шляхом заявлення безпідставних відводів судді ОСОБА_6 , а саме: 01 вересня 2022 року, 07 грудня 2022 року (двічі), 20 жовтня 2023 року, 15 січня 2024 року, 25 березня 2024 року.

Відповідно до пояснень судді ОСОБА_6 за результатами розгляду цієї окремої ухвали, захисник ОСОБА_5 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Суддя зазначає, що у заяві про відвід від 09 грудня 2025 року, захисник ОСОБА_5 посилався на події, описані в заяві про відвід судді від 04 листопада 2025 року, а також процесуальні порушення допущені суддею під час розгляду клопотання про скасування запобіжного заходу обраного ОСОБА_3 .

Отож, захисник ОСОБА_5 вчергове заявив відвід судді ОСОБА_6 пов`язаний з його процесуальними рішеннями та порядком організації судового процесу.

У зв`язку з цим, суддя дійшов висновку, що вищевказаний відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, оскільки питання упередженості судді ОСОБА_6 , сумніви в якій викликали ухвалені ним процесуальні рішення, вже неодноразово вирішувалося суддями і за результатами розгляду судді відмовляли в задоволенні відводів судді ОСОБА_6 , через їх безпідставність.

Отже, за викладених обставин, вілповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України, суд заяву захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 залишає без розгляду.

Керуючись ст. 80, 81, 392-395, 532 КПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

заяву захисника ОСОБА_5 , про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 0000682 від 12 серпня 2021 року, стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України, - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 12 грудня 2025 року о 08:10 годин.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7