УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу в рамках кримінального провадження № 0000535 від 20.08.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , вимоги якого було доповнено та просить змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в нічний час з 21 год. до 07 год. або визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

Звертаючись з даною заявою захисник просить врахувати такі відомості:

- загальних засад кримінального провадження (верховенство право, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін, диспозитивність);

- значного зниження ризиків з часу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується навіть сторона обвинувачення;

- перекваліфікації дій підозрюваного з боку обвинувачення з ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України на ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України;

- відсутність будь-яких наслідків вчиненого, не спричинено шкоди ані здоров`ю, ані майну потерпілого;

- того, що потерпілий не наполягає на реальному відбутті покарання підозрюваним та не наполягає на його ув`язненні;

- особи підозрюваного (кримінально каране діяння вчинено вперше, позитивні характеристики з місця проживання, допомога ЗСУ, сталі сімейні зв`язки, наявність постійного місця проживання, тяжкі захворювання, відсутність наміру заподіянню шкоди життю та здоров`ю потерпілого);

- того, що найтяжче покарання в цій справі це 5 років позбавлення волі, що не виключає навіть звільнення від відбування покарання з випробуванням;

- можливість застосування застави, яка зазначена в клопотанні прокурора, тобто навіть сторона обвинувачення погоджується, що застава може забезпечити кримінальне провадження.

Захисник вважає, що більш жорсткий запобіжний захід як-то тримання під вартою є надмірним та суперечить меті кримінального права та процесу.

В судовому засіданні:

- захисник підозрюваного підтримала подане клопотання у повному обсязі та просила його задовольнити, підтвердила, що дійсно всі підстави, про які зазначено у клопотанні, були перевірені судом під час продовження запобіжного заходу 19.11.2025 року.

- підозрюваний підтримав думку захисника;

- прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту вважав, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, оскільки всім обставинам, викладеним у клопотанні, вже надано оцінку при продовженні запобіжного заходу, тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000535 від 20.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, 21.08.2025 повідомлено ОСОБА_4 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України, кваліфікованого як закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Після цього, 13.11.2025 підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті у випадку направлення обвинувального акту до суду.

Дані, що містились у наданих слідчому судді копіях матеріалів кримінального провадження можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, та виправдовують подальше розслідування.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 22.08.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, тобто до 18.10.2025 року включно.

Ухвалою Одеського апеляційною суду від 24.09.2025 вказане рішення суду залишено без змін.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 16.10.2025 продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до 20.11.2025, в межах строку досудового розслідування.

Зголом, ухвалою слідчого судді від 19.11.2025 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до 18.12.2025, в межах строку досудового розслідування

Доводи сторони захисту щодо міцності соціальних зв`язків, пом`якшення юридично-правової кваліфікації, зменшення актуальності ризиків, досліджувались та враховувались слідчим суддею при продовженні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , про надано відповідну оцінку в ухвалі від 19.11.2025. Вказане в свою чергу підтвердила й захисник підозрюваного у судовому засіданні.

Слідчий суддя зауважує, що наразі стороною захисту не надано доказів, які б свідчили про зникнення або зменшення ризиків, встановлених в ухвалі слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поряд з зазначеним, слідчий суддя враховує, що під час ухвалення судового рішення про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з`ясовано усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування відповідного запобіжного заходу та покладення обов`язків на підозрюваного, зокрема обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В свою чергу сторона захисту наділена правом оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про продовження запобіжного заходу.

Отже, відомості, на які посилається сторона захисту, як на підставу для зміни запобіжного заходу підозрюваному, зокрема характеризуючі дані про особу підозрюваного, зменшення, міцності соціальних зв`язків, пом`якшення юридично-правової кваліфікації, зменшення актуальності ризиків не є новими в розумінні ст. 201 КПК України та такими, що можуть стати підставою для зміни запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які не досліджувались слідчим суддею та не були враховані під час продовження запобіжного заходу, стороною захисту під час розгляду цього клопотання не повідомлено.

Враховуючи те, що в ході розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 не було встановлено обставин, які б вказували на відсутність або зменшення ризиків, встановлених при продовженні застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 181, 182, 201, 202, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1