Справа № 182/7520/25
Провадження № 1-кп/0182/1196/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2025 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2025 за № 0000136 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою технічною освітою, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні нікого не має, згідно ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

26 жовтня 2025 року приблизно о 21:00 год. обвинувачений ОСОБА_2 знаходився біля школи № 10, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Іллі Рєпіна, 43-А, де біля металевої опори побачив документи, серед яких знаходились банківські картки.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 2 жовтня 1992 року «Про інформацію», п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України від 7 грудня 2000 року «Про банки та банківську діяльність» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби (платіжні картки тощо). За своїм юридичним значенням та функціональним призначенням платіжні картки, як платіжні інструменти, засоби доступу до банківських рахунків, відповідають визначенню поняття «офіційний документ» і є різновидом офіційних документів.

В цей момент в ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на привласнення вказаних банківських карток з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 26.10.2025 близько 21:05 год. ОСОБА_2 підібрав з бетонної основи на землі банківські картки AT «Банк Кредит Дніпро» № НОМЕР_1 , AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , «Master Card Debit» № НОМЕР_3 , «SpareBank» № НОМЕР_4 та «Master Card Debit» № НОМЕР_5 , які є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві і у контексті положень п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ст. 1 Закону України «Про інформацію», є офіційними документами, а саме електронними платіжними документами, що є засобом доступу до банківського рахунку, та поклав її до правої кишені штанів, з метою подальшого зняття грошових коштів, таким чином умисно, таємно привласнив офіційні документи з корисливих мотивів.

Після чого, ОСОБА_2 пішов з привласненими документами з місця скоєння кримінального правопорушення.

26.10.2025 приблизно о 21:20 год. ОСОБА_2 прийшов магазину «Вавілон», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Шевченка, 180, де в цей же день о 21:22 год. розрахувався банківською карткою AT «Банк Кредит Дніпро» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_3 за тютюнові вироби на загальну суму 75 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у привласненні офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, ОСОБА_2 , вчинив кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.

Історія провадження

21 листопада 2025 року прокурор Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 надіслала до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2025 за № 0000136 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України. До обвинувального акту прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Позиції учасників судового провадження

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту письмові заяви.

Так, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, згодний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодний з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с. 13-14). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Потерпілою ОСОБА_6 надано також письмову заяву, в якій остання погодилася зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилася з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с. 12).

Обґрунтування позиції суду

Враховуючи, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілої ОСОБА_6 , в якій вона зазначає, що згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілої, суд вважає, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оцінка судом встановлених органом досудового розслідування обставин

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 29.10.2025 від ОСОБА_6 ; копії виписки по рахунку банківської картки ОСОБА_6 ; протоколу огляду місця події від 05.11.2025 з доданою до нього фото-таблицею; розписки потерпілої ОСОБА_6 про отримання належних їй документів та банківських карток; протоколу огляду відеозапису від 17.11.2025 з доданими до нього диском з відеозаписом події та фото-таблиці; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2025.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 357 КК України як привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Вчинення ОСОБА_2 даного кримінального проступку не оспорюється.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин; особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 згідно ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості (а.п. 38, 39-42, 53). Має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо (а.п. 54). Офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні нікого не має. Також суд враховує що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.п. 44, 50).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді штрафу, у мінімальному розмірі.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази та арештоване майно

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речові докази:

- банківські картки: AT «Банк Кредит Дніпро» № НОМЕР_1 , AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , «Master Card Debit» № НОМЕР_3 , «SpareBank» № НОМЕР_4 та «Master Card Debit» № НОМЕР_5 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 ; пропуск TOB «ІНТЕРПАЙП НІКОТЬЮБ» на ім`я ОСОБА_6 ; медичну картку OXFORD MEDICAL; проїзний Transort for Edinburg; картку Varus, що передані на зберігання власниці, потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній;

- CD-R диск з відеозаписом за 17.11.2025, який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 357 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази:

- банківські картки: AT «Банк Кредит Дніпро» № НОМЕР_1 , AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , «Master Card Debit» № НОМЕР_3 , «SpareBank» № НОМЕР_4 та «Master Card Debit» № НОМЕР_5 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 ; пропуск TOB «ІНТЕРПАЙП НІКОТЬЮБ» на ім`я ОСОБА_6 ; медичну картку OXFORD MEDICAL; проїзний Transort for Edinburg; картку Varus, що передані на зберігання власниці, потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній;

- CD-R диск з відеозаписом за 17.11.2025, який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1