СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6589/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному проваджені №0000306 внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 18.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2025 р. до слідчого судді надійшло вище зазначене клопотання.

Клопотання обґрунтовує тим, що ряд надавачів медичних послуг, які можуть здійснювати розкрадання бюджетних коштів, шляхом внесення недостовірних відомостей до електронної системи охорони здоров?я, порушуючи умови виконання укладених договорів та галузевих порядків надання спеціалізованої медичної допомоги. Внаслідок чого, з метою проведення повного, всебічного та об?єктивного розслідування, розкриття злочинів та викриття осіб, причетних до їх вчинення з метою дієвості кримінального провадження необхідно здійснити захід забезпечення кримінального провадження, а саме - тимчасовий доступ до відомостей та документів, які містять інформацію, що знаходиться в КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо підтвердження або спростування факту внесення даних до ЕСО3 шляхом завищення кількості наданих медичних послуг, фактично не маючи в закладі такої кількості витратних матеріалів та встановлення осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення.

У судове засідання слідчий не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали кримінального провадження №0000306 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2025, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 223 КПК України передбачено, що підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

До того ж, слідчий суддя вважає за необхідне послатися на приписи п. 18 ч. 1ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями Конституції України та Закону України «Про міжнародні договори і угоди» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.) (далі Конвенція) учасником яких є Україна. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Відповідно до ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла, кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Суд підкреслює, що вираз «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції значною мірою покладає на національне законодавство і державу обов`язок дотримання матеріальних і процесуальних норм (з відповідними виправленнями, «Елсі та інші проти Туреччини», заява №23145/93 і 25091/94, п. 697, 13.11.2003).

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться таку речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно частини 5, 6 статті 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не виключають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачаються довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставини, передбачені ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 164 КПК України, строк дії ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів не може перевищувати 1 місяць з дня постановлення ухвали, за виключенням ухвал, постановлених на виконання вимог ч. 2 ст. 562 цього Кодексу.

Отже, проаналізувавши зазначену статтю, у разі відмови у задоволенні клопотання слідчий, прокурор не має права повторно звертатися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів протягом 1 місяця з дня постановлення ухвали.

Окрім вищевикладеного слідчий суддя звертає увагу, що обставини зазначені у клопотанні раніше вже були предметом розгляду слідчого судді, за результатами яких 06.10.2025 в задоволенні клопотання було відмовлено, у зв`язку із необгрунтованістю.

Враховуючи викладене та положення ч. 7 ст. 164 КПК України, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи (а саме їх копії), за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про те, що клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, адже слідчий та прокурор взагалі не мали права повторно звертатися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Суд звертає увагу, що в діях слідчого вбачаються ознаки зловживання своїм правом та порушення вимог ч. 7 ст. 164 КПК України, а в діяннях прокурора, який повинен здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, слідчий суддя вбачає невиконання своїх обов`язків відповідно до ст. 36 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 159-166, 369, 370, 371, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню №0000306 внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 18.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення ч. 5 ст. 191 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1