Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/6877/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0000059 від 21 серпня 2025 року про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

17 жовтня 2025 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, вилучене під час затримання ОСОБА_3 , якого підозрюють у організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві розслідується кримінальне №0000059 від 21 серпня 2025 року, за ознаками ч.3 ст.332 КК України, в якому нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років дозволено лише визначеній категорії осіб, за наявності відповідних документів, незважаючи на обізнаність з вимогами законодавства України, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, за попередньою змовою із працівником правоохоронного органу співробітником Національної поліції України ОСОБА_6 , який визначив роль підшукування охочих осіб незаконно перетнути державний кордон України поза межами пунктів пропуску, у невстановлений день та час, але не пізніше серпня 2025 року, вирішив організувати незаконне переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України поза межами пункту пропуску, за грошову винагороду до Молдавської Республіки за наступних обставин.

На початку серпня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час спілкування зі своїм знайомим ОСОБА_8 поцікавився можливістю надання консультації з питань можливого перетину державного кордону України в законний спосіб. У свою чергу ОСОБА_3 , реалізуючи спільний злочинний умисел, порекомендував ОСОБА_7 звернутись до знайомого співробітника поліції Управління поліції охорони Одеській області ОСОБА_6 , якому зі слів ОСОБА_3 , як співробітнику поліції відомі правові механізми вирішення вказаного питання.

В подальшому о 18:30 год. 13 серпня 2025 року, перебуваючи за адресою: м. Одеса вул. Академіка Філатова, біля буд.№70/1, ОСОБА_3 познайомив ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , де після спілкування на різні побутові та життєві теми, останній поцікавився у ОСОБА_6 про можливі законні способи виїзду за межі України. Вислухавши ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на виконання попереднього злочинного плану, повідомив, що на теперішній час військовозобов`язаним особам покинути територію України в законний спосіб неможливо, проте він зможе допомогти у вирішенні даного питання шляхом організації переправлення через державний кордон України поза межами пункту пропуску, за грошову винагороду в розмірі 18000 доларів США, запевнивши при цьому, що після надання вказаної суми грошових коштів, він організує автомобіль із співробітниками Державної прикордонної служби України, які безперешкодно перевезуть його через Державний кордон України із республікою Молдова.

Розуміючи, що пропозиція ОСОБА_6 має незаконний характер, ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів з метою подальшого викриття злочинних дій.

01 вересня 2025 року ОСОБА_6 , дотримуючись засобів конспірації та використовуючи мобільний додаток «WhatsApp», з належного йому номеру мобільного телефону № НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_7 та призначив зустріч неподалік від адміністративної будівлі Управління поліції охорони в Одеській області за адресою: м. Одеса вул. Академіка Філатова, поряд з буд.№№70/1.

Прибувши на зазначене місце зустрічі близько 18:00 год. ОСОБА_6 в ході спілкування запитав у ОСОБА_7 , чи погоджується він на висловлену попередню пропозицію щодо переправлення через державний кордон України поза межами пункту пропуску та повідомив, що грошові кошти в сумі 18000 доларів США потрібно надати за два - три дні до моменту перетину кордону, зазначивши, що частину вказаної суми ОСОБА_6 залишає собі, а іншу частину коштів надає особам, які сприяють в організації таких протиправних дій.

На вказане ОСОБА_7 повідомив, що погоджується, однак всю суму коштів надавати побоюється, після чого було досягнуто та домовленості про наступну зустріч.

Наступного дня, 02 вересня 2025 року, під час зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_3 , останній повідомив, що йому відомо про схему незаконного переправлення осіб через державний кордон України, та що за неодноразово підшуканих охочих осіб скористатися послугами ОСОБА_6 , останній надає йому грошову винагороду та запевнив, що може виступати гарантом у вирішенні питання щодо перетину кордону.

У відповідь ОСОБА_7 запитав у ОСОБА_3 чи можливо для перестраховки надати не всю суму в розмірі 18000 доларів США, а частину, а решту передати після перетину державного кордону Україна, на що останній повідомив, що узгодить вказане питання із ОСОБА_6 .

В подальшому, близько 12:20 год 03 вересня 2025 року ОСОБА_3 з мобільного телефону № НОМЕР_2 , використовуючи месенджер «Telegram», зателефонував до ОСОБА_7 та призначив зустріч біля магазину «Таврія -В» по вул. Академіка Філатова, буд.№70/1, в м. Одесі, де під час зустрічі повідомив, що ОСОБА_6 погодився отримати грошові кошти частинами, а саме 10000 доларів США необхідно передати за два - три дні напередодні перетину кордону, а решту 8000 доларів США необхідно передати ОСОБА_3 в день перетину ОСОБА_7 державного кордону України.

Надалі, близько 15:40 год. 05 жовтня 2025 року, на виконання злочинного плану щодо організації переправлення осіб призовного віку через державний кордон України, в ході призначеної зустрічі, неподалік адміністративної будівлі Управління поліції охорони в Одеській області, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що з метою незаконного перетину кордону України необхідно надати грошові кошти в сумі 18000 доларів США, після чого, через кілька днів з ним зв`яжуться особи, які сприяють в організації таких протиправних дій та запевнив, що ОСОБА_7 безпечно привезуть повз пункти пропуску та блок - пости з м. Одеси до Республіки Молдова. Одночасно з цим ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_7 , що він неодноразово сприяв незаконному перетину осіб призивного віку через державний кордон України та останні легко минали всі пости та покидали територію України.

ОСОБА_3 в свою чергу, з метою реалізації спільного злочинного умислу під час вказаної зустрічі, повідомив ОСОБА_7 , що з метою гарантування виконання вказаних домовленостей, ще раз запропонував надати йому частину грошових коштів в сумі 8000 доларів США в день переправлення, які після перетину ОСОБА_7 державного кордону України він надасть ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_7 погодився на зазначену пропозицію ОСОБА_3 та ОСОБА_6 повідомивши їм, що необхідний ще деякий час для того, щоб вирішити сімейні побутові проблеми перед виїздом за кордон.

У подальшому, близько 12:00 год 14 жовтня 2025 року, ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_3 злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи за адресою: м. Одеса вул. Академіка Філатова, навпроти буд.№70/1, отримав від ОСОБА_7 частину грошових коштів у сумі 10000 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 14 жовтня 2025 року становить 416 102 грн.) за організацію за організацію незаконного перетину кордону останнім.

Після вищевказаних дій, у період часу з 12:05 до 12:53 год 14 жовтня 2025 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 затримано працівниками правоохоронного органу в порядку ст.208 КПК України.

15 жовтня 2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В ході проведення затримання у ОСОБА_3 було вилучено мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A35», імей 1: НОМЕР_3 , імей 2: НОМЕР_4 , з сім - карткою мобільного зв`язку № НОМЕР_5 ; надано код доступ «2708», який поміщено в сейф пакет із символікою ДБР №S0011213.

Постановою слідчого від 14 жовтня 2025 року зазначене майно долучено до кримінального провадження в якості речових доказів.

Слідчий просить накласти на вилучене майно арешт з метою збереження його у відповідному статусі.

Прокурор та сторона захисту подали письмові заяви про розгляд клопотання слідчого у їх відсутність.

Слідчий суддя вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із змісту клопотання підозрюваний використовував мобільний телефон в якості засобу вчинення злочину, а тому він може містити наявну та видалену інформацію про спілкування чи листування між учасниками розслідуваних подій, що має доказове значення в провадженні, а відтак потребує детального огляду, з можливим використанням спеціального обладнання, який до теперішнього часу не здійснено.

Вищезазначене відповідає положенням ч.1 ст.98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зазначена мета досягається шляхом зібрання та надання правової оцінки усієї сукупності доказів, в тому числі проведенням допитів свідків, витребуванням речей та документів, призначенням та отриманням результатів різних видів експертиз, здійсненням інших слідчих та розшукових дій, що в даний час ще не завершено, а тому передчасно стверджувати про неправомірність дій слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні в аспекті тимчасового вилучення майна, яке містить ознаки речових доказів, та наступного звернення до слідчого судді із клопотанням про його арешт.

З урахуванням викладеного, необхідно дійти загального висновку, що накладення арешту на вилучене майно обумовлюється необхідністю збереження засобу вчинення злочину, що відповідає вимогам пункту 1 ч.2 ст.167, та ч.3 ст.170 КПК України.

Керуючись ст.ст.167,170-173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 задовольнити.

На підставі пункту 1 ч.2 ст.167, ч.3 ст.170 КПК України, з метою збереження засобу вчинення злочину, накласти арешт на вилучений в кримінальному провадженні №0000059 від 21 серпня 2025 року, у затриманого підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A35», імей 1: НОМЕР_3 , імей 2: НОМЕР_4 , з сім - карткою мобільного зв`язку № НОМЕР_5 ; надано код доступ «2708», який поміщено в сейф пакет із символікою ДБР №S0011213.

Заборонити розпоряджатися, відчужувати та користуватися зазначеним майном.

Дозволити слідчому, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження, самостійно визначитись з місцем та суб`єктом зберігання арештованого майна до часу остаточного вирішення його долі правомочним органом.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1