Справа № 369/363/26
Провадження № 1-кс/369/35/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого (дізнавача) Відділення поліції № 2 Фастівського РУП ГУНП у Київській області, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, -

в с т а н о в и л а:

на електронну пошту суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого (дізнавача) Відділення поліції № 2 Фастівського РУП ГУНП у Київській області, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Ознайомившись зі змістом скарги та доданими до неї матеріалами, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до статей 7, 24 КПК забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є загальною засадою кримінального провадження, яка ґрунтується на ст. 55 Конституції України.

Предметом оскарження в кримінальному процесі є рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді та суду.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регламентований главою 26 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

У силу приписів ст. 3, 5, 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Відносини, пов`язані з електронним документообігом та використанням електронних документів, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, законами України «Про інформацію», «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», «Про державну таємницю», «Про електронні комунікації», «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», «Про Національний архівний фонд та архівні установи", а також іншими нормативно-правовими актами.

Електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис (ст. 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»).

При застосуванні норм права суд ураховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22, в якій зазначено, що звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом потребує обов`язкового підписання електронним цифровим підписом, у такому лише разі буде дотримано належний та правомірний спосіб безпосереднього звернення до суду.

Верховний Суд у постанові від 11 липня 2024 року у справі № 758/81/20 виснував, що додержання процесуальної форми, змісту та порядку подання заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Як свідчать матеріали справи, скарга подана на електронну пошту суду без скріплення електронним підписом.

Із надісланого на електронну адресу суду листа не вбачається можливості ідентифікувати підписувача та підтвердити цілісність вкладеного файлу, оскільки документ надіслано у вигляді файлу, який не скріплено електронним цифровим підписом.

На підставі викладеного слідчий суддя зазначає, що подана скарга не є оригіналом електронного документу в розумінні зазначеного Закону, тобто не є офіційним документом, відтак, за наслідками розгляду суд дійшов висновку про необхідність повернення поданої скарги.

Електронний документ має силу оригіналу документу виключно за наявності електронного підпису автора, чого не дотримано у цій справі. Відсутність електронного підпису на заяві унеможливлює ідентифікацію особи, яка її подала, адже відсутній обов`язковий реквізит документа, що надає йому юридичну силу і свідчить про відповідність його змісту волевиявленню цієї особи. За таких обставин подана скарга не може бути предметом розгляду слідчим суддею, який не вправі вирішувати порушені в ній питання.

З урахуванням наведеного слідчий суддя повертає скаргу особі, яка її подала.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Зазначені в ухвалі суду недоліки поданої заяви не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

При цьому суд роз`яснює скаржнику, що відповідно до частини 6 статті 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку передбаченому КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 30, 306, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а:

скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого (дізнавача) Відділення поліції № 2 Фастівського РУП ГУНП у Київській області, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР - повернути особі, яка подала скаргу.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1