Провадження № 1-кс/752/822/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Києві, клопотання старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000598 від 23.07.2025, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Конотоп Сумської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000598 від 23.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000598 від 23.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, із наміром, спрямованим на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, під приводом продажу товару, користуючись мережею Інтернет, а саме торгівельними онлайн-майданчиками (зокрема «OLX»/«Prom.ua»), переслідуючи корисливий мотив, для свого матеріального збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 02.07.2025, ОСОБА_5 опублікував оголошення в мережі Інтернет, а саме на торгівельному онлайн-майданчику, зокрема «Prom.ua» щодо продажу побутівки. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи злочинний умисел, діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, отримав замовлення на сайті «Prom.ua» від ОСОБА_9 щодо купівлі товару. В ході листування в месенджері «Viber», останній надіслав ОСОБА_9 банківський рахунок для повної оплати товару, що належний ТОВ «ТАГЕРТ ГРУП», на що потерпілий ОСОБА_9 , не підозрюючи, що ОСОБА_5 , може вчинити протиправні дії щодо вказаного майна, 03.07.2025 здійснив перерахунок грошових коштів, з банківського рахунку, емітованого АТ «Універсал Банк», належного ОСОБА_9 на банківський рахунок емітований АТ «Укрсиббанк», що належний ТОВ «ТАГЕРТ ГРУП», у сумі 40 000 гривень.

Так, ОСОБА_5 , отримавши грошові кошти, не виконав взяті на себе зобов`язання щодо продажу та доставки побутівки, розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 .

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 03.07.2025 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , шляхом обману (шахрайство), під приводом надання послуг з продажу побутівки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на власне збагачення та на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 03.07.2025 року, опублікував оголошення а саме на торгівельному онлайн-майданчику, зокрема «Prom.ua», щодо продажу побутівки.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи злочинний умисел, діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, отримав замовлення на сайті «Prom.ua» від ОСОБА_10 , щодо купівлі товару. В ході листування в месенджері «Viber», останній надіслав ОСОБА_10 банківський рахунок для повної оплати товару, що належний ТОВ «ТАГЕРТ ГРУП», на що потерпілий ОСОБА_10 , не підозрюючи, що ОСОБА_5 , може вчинити протиправні дії щодо вказаного майна, 03.07.2025 здійснив перерахунок грошових коштів, з банківського рахунку, емітованого АТ «Прокредит Банк», належного ТОВ «Лідер Експорт Груп», на банківський рахунок емітований АТ «Укрсиббанк», що належний ТОВ «ТАГЕРТ ГРУП», у сумі 75 000 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 , отримавши грошові кошти, не виконав взяті на себе зобов`язання щодо продажу побутівки, розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ТОВ «Лідер Експорт Груп» ().

Крім того, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 24.09.2025, ОСОБА_5 опублікував оголошення в мережі Інтернет, а саме на торгівельному онлайн-майданчику, зокрема «OLX», оголошення щодо продажу самохідного електричного штабелеру «Prolif 1s». Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи злочинний умисел, діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, отримав замовлення на сайті «ОЛХ» від ОСОБА_11 , щодо купівлі товару. В ході листування в месенджері «Viber», останній надіслав ОСОБА_11 банківський рахунок для повної оплати товару, а саме емітований АТ «Ощадбанк», що належний ТОВ «МК ЕЛЕКТРОНІКС», на що потерпілий ОСОБА_11 , не підозрюючи, що ОСОБА_5 , може вчинити протиправні дії щодо вказаного майна, 24.09.2025 здійснив перерахунок грошових коштів, з банківського рахунку, емітованого АТ КБ «Приватбанк», належного приватному підприємству «ГРЕЙ ФУРНІТУР», на банківський рахунок емітований АТ «Ощадбанк», що належний ТОВ «МК ЕЛЕКТРОНІКС», у сумі 50 0000 гривень.

Так, ОСОБА_5 , отримавши грошові кошти, не виконав взяті на себе зобов`язання щодо продажу самохідного електричного штабелеру «Prolif 1s», розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди приватному підприємству «ГРЕЙ ФУРНІТУР» ().

Крім того, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 08.10.2025, ОСОБА_5 опублікував оголошення в мережі Інтернет, а саме на торгівельному онлайн-майданчику, зокрема «OLX», оголошення щодо продажу самохідного електричного штабелеру «Mitsubishi». Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи злочинний умисел, діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, отримав замовлення на сайті «ОЛХ» від ОСОБА_12 щодо купівлі товару. В ході листування в месенджері «Viber», останній надіслав ОСОБА_12 банківський рахунок для повної оплати товару, а саме емітований АТ «Ощадбанк», що належний ТОВ «МК ЕЛЕКТРОНІКС», на що потерпілий ОСОБА_12 , не підозрюючи, що ОСОБА_5 , може вчинити протиправні дії щодо вказаного майна, 08.10.2025 здійснив перерахунок грошових коштів, з банківського рахунку, емітованого ТОВ «Нова Пей», належного ФОП ОСОБА_12 , на банківський рахунок емітований АТ «Ощадбанк», що належний ФОП ТОВ «МК ЕЛЕКТРОНІКС», у сумі 70 0000 гривень.

Так, ОСОБА_5 , отримавши грошові кошти, не виконав взяті на себе зобов`язання щодо продажу самохідного електричного штабелеру «Mitsubishi», розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_12 .

Крім того, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 15.10.2025, ОСОБА_5 опублікував оголошення в мережі Інтернет, а саме на торгівельному онлайн-майданчику, зокрема «OLX», оголошення щодо продажу гібридногоінвертору DEYESUN-10K-SG02LP1-EU-AM3. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи злочинний умисел, діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, отримав замовлення на сайті «ОЛХ» від ОСОБА_13 щодо купівлі товару. В ході листування в месенджері «Viber», останній надіслав ОСОБА_13 банківський рахунок для повної оплати товару, а саме емітований АТ «Ощадбанк», що належний ТОВ «МК ЕЛЕКТРОНІКС», на що потерпілий ОСОБА_13 , не підозрюючи, що ОСОБА_5 , може вчинити протиправні дії щодо вказаного майна, 15.10.2025 здійснив перерахунок грошових коштів, з банківського рахунку, емітованого АТ КБ «Приватбанк», належного ФОП ОСОБА_13 , на банківський рахунок емітований АТ «Ощадбанк», що належить ФОП ТОВ «МК ЕЛЕКТРОНІКС», у сумі 69 300 гривень.

Так, ОСОБА_5 , отримавши грошові кошти, не виконав взяті на себе зобов`язання щодо продажу гібридного інвертору DEYESUN-10K-SG02LP1-EU-AM3, розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_13 .

Крім того, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 25.10.2025, ОСОБА_5 опублікував оголошення в мережі Інтернет, а саме на торгівельному онлайн-майданчику, зокрема «OLX», оголошення щодо продажу дизельного генератору «HyuindaiDHY34KSE». Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи злочинний умисел, діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, отримав замовлення на сайті «ОЛХ» від ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо купівлі товару. В ході листування в месенджері «Viber», останній надіслав ОСОБА_14 банківський рахунок для передоплати товару, а саме емітований АТ «Ощадбанк», що належить ТОВ «Промтехснаб КР», на що потерпілий ОСОБА_14 , не підозрюючи, що ОСОБА_5 , може вчинити протиправні дії щодо вказаного майна, 15.10.2025 здійснив перерахунок грошових коштів, з банківського рахунку, емітованого АТ КБ «Ощадбанк», належного ФОП ОСОБА_14 на банківський рахунок емітований АТ «Ощадбанк», що належить ТОВ «Промтехснаб КР», у сумі 31 000 гривень.

Так, ОСОБА_5 , отримавши грошові кошти, не виконав взяті на себе зобов`язання щодо продажу дизельного генератору «HyuindaiDHY34KSE», розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_14 .

Крім того, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 16.01.2026, ОСОБА_5 опублікував оголошення в мережі Інтернет, а саме на торгівельному онлайн-майданчику, зокрема «OLX», оголошення щодо продажу дизельного генератору «JCBG65QS». Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи злочинний умисел, діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, отримав замовлення на сайті «ОЛХ» від ОСОБА_15 , щодо купівлі товару. В ході листування в месенджері «Viber», останній надіслав ОСОБА_15 банківський рахунок для оплати товару, а саме емітований АТ «ПУМБ», що належить ТОВ «МАРТЛЕТ», на що потерпілий ОСОБА_15 , надавши вказівку бухгалтеру ОСОБА_16 , на здійснення переказу коштів з банківського рахунку ТОВ «Перша складська компанія», в подальшому, не підозрюючи, що ОСОБА_5 , може вчинити протиправні дії щодо вказаного майна, 20.01.2026, ОСОБА_16 здійснила перерахунок грошових коштів, з банківського рахунку, емітованого АТ КБ «Приватбанк», належного ТОВ «Перша складська компанія», на банківський рахунок емітований АТ «ПУМБ», що належить ТОВ «МАРТЛЕТ», у сумі 435 000 гривень.

Так, ОСОБА_5 , отримавши грошові кошти, не виконав взяті на себе зобов`язання щодо продажу дизельного генератору «JCBG65QS», розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ТОВ «Перша складська компанія» ().

21.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

На обґрунтування необхідності застосування щодоОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування; виключно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного сторона обвинувачення у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі 3100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 10 316 800 грн.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечив проти клопотання, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час. Зазначив, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, є необґрунтованою та не підтверджена належними доказами. Визначений стороною обвинувачення розмір застави є непомірним для ОСОБА_5 .

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000598 від 23.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України.

21.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України,ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_5 вчинив зазначені кримінальні правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема копіях: протоколів допиту потерпілих; протоколів огляду; протоколів обшуку; інших відомостей, долучених до клопотання.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленоїОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинитизазначені вище злочини.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюванийОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочинів у вчинені яких підозрюєтьсяОСОБА_5 , обставини вчинення інкримінованих йому злочинів, особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Також прокурором доведено наявність підстав вважати, щоОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що наразі органом досудового розслідування не віднайдені всі речі та документи, які мають доказове значення у кримінальному провадженні. Враховуючи зазначене, на переконання слідчого судді, ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою приховування чи знищення доказів, які можуть вказувати на його причетність до кримінального правопорушення, та які мають доказове значення для досудового розслідування.

Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, вчинених в умовах воєнного стану, та характер злочинів у вчиненні яких він підозрюється. Також слідчий суддя зважає на відомості про те, що в травні 2024 року стосовно ОСОБА_5 направлено до суду обвинувальний акт за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190 КК України. Враховуючи зазначене в сукупності, на переконання слідчого судді, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, є доведеним.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів, враховує такі обставини: ОСОБА_5 неодружений, на утриманні малолітніх дітей чи непрацездатних осіб не має, не працюючий, раніше не судимий.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою прокурором доведено наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання доведеним ризикам буде недостатнім, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти зазначеним вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких обставин, оскільки прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого і наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 58 діб, а саме по 20.03.2026 до 16 год 28 хв.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Дослідивши матеріали клопотання щодо розміру застави слідчий суддя вважає, що доводи сторони обвинувачення, викладені у клопотанні, та пояснення прокурора, надані у судовому засіданні, про спроможність підозрюваногоОСОБА_5 внести заставу у сумі 10 316 800 грн, є неспівмірним із встановленими під час розгляду клопотання обставинами, зокрема щодо майнового стану підозрюваного, враховуючи відсутність в матеріалах справи відомостей про його доходи, а також наявності у нього на праві власності рухомого чи нерухомого майна.

Водночас, слідчий суддя також враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафна чи каральна функція.

З урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень та суми матеріальної шкоди, що за версією слідства становить 800 тис. грн, на думку слідчого судді, застава у розмірі 240 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 798 720,00 грн, не порушує принцип пропорційності, не є явно непомірною для підозрюваного. Проте застава у такому розмірі є значною та, на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Окрім цього, чинне законодавство України не покладає можливість внесення застави виключно на підозрюваного, але вимагає забезпечення дієвості провадження, тобто співмірності застави не лише матеріальному стану особи, а й забезпеченню виконання покладених на особу процесуальних обов`язків.

З метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, у разі внесення застави наявні підстави покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомити слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків покладених на підозрюваного слід визначити до 20.03.2026 включно.

Керуючись статтями 32, 110, 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 діб, а саме по 20.03.2026 року до 16 год. 28 хв., включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу, що становить 240 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 798 720, 00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва за наступними реквізитами: отримувач - ТУДСАУ в м. Києві, , МФО 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р UА1012089, призначення платежу - застава.

Підозрюваний або заставодавець мають у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання і перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному проваджені;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначити до 20.03.2026 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити, що у відповідності до ч. 10 ст. 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1