Справа № 274/1501/25 Провадження № 1-кп/0274/586/25
УХВАЛА

22.12.2025 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі колегії суддів:

головуючий - суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 (дистанційно),

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 (дистанційно), ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2024 за № 0000707 про обвинувачення:

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України,

ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, -

в с т а н о в и в:

на розгляді в суді перебуває вказане вище кримінальне провадження. Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано у вигляді тримання під вартою строком до 03.01.2026.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням, яке підтримав в судовому засіданні, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, обраного обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки ризики, що слугували підставою для обрання та продовження такого запобіжного заходу, на думку прокурора, не зникли та існують на цей час.

На обґрунтування ризиків, передбачених п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором зазначено, що тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 , може спонукати його ухилятися від суду, а вчинення декількох злочинів обвинуваченим, який є раніше судимим, в сукупності із відсутністю постійного місця роботи та законного прибутку, свідчить про існування ризику вчинення інших злочинів та повторення протиправної поведінки, окрім того те, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень з погрозами та із застосуванням насильства, свідчить про високу ймовірність протиправного впливу на учасників кримінального провадження з метою викривлення їх показань.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечила проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначила, що у клопотанні прокурор уже не зазначає про існування усіх ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а лише які передбачені пунктами 1, 3 та 5, що свідчить про визнання стороною обвинувачення їх зменшення. Окрім того, на обґрунтування ризиків, визначених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором вказана одна й та ж підстава попередня судимість обвинуваченого, а ризик переховування обвинуваченого від суду через тяжкість покарання, яке йому загрожує, є лише припущенням з огляду на презумпцію невинуватості. Також зауважила, що судом уже допитані потерпілі та свідки сторони обвинувачення, окрім тих, щодо яких застосовані заходи безпеки, тому виключається можливість неправомірного впливу обвинуваченого на цих осіб. Заявила клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора про продовження йому строку запобіжного заходу, підтримавши позицію свого захисника.

Захисник адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали наведені захисником ОСОБА_9 заперечення проти клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, доходить такого висновку.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 31.10.2024 у справі № 296/10098/24 до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строк дії якого у подальшому неодноразово продовжувався: ухвалою слідчого судді від 20.02.2025 у справі № 296/1809/25 - до 20.03.2025, ухвалами Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.03.2025, 30.04.2025, 03.06.2025, 28.07.2025, 08.09.2025 та 05.11.2025 - до 03.01.2026 включно. Також, ухвалою від 03.06.2025 обвинуваченому визначено заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якої судом неодноразово зменшувався: 28.07.2025 - до 180, 08.09.2025 до 100, а 05.11.2025 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею та при продовженні строку його дії судом було враховано, зокрема, існування ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує, оскільки йому інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 189 КК України), за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Також, було визнано достатньо обґрунтованим ризик незаконного впливу ОСОБА_8 на свідка, потерпілу та іншого обвинуваченого з метою схилити їх до відмови від наданих показань на свою користь. Окрім того, не виключався ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

На теперішній час ОСОБА_8 продовжує обвинувачуватися, також і у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому не виключається можливість того, що він може переховуватись від суду, оскільки усвідомлює можливість засудження на тривалий строк, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Скоєння в минулому ОСОБА_8 інших злочинів майнового характеру упродовж нетривалого проміжку часу, відсутність у нього постійного місця роботи та законного доходу, дає підстави припускати можливість повторного вчинення обвинуваченим злочинів, що підтверджує існування ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,

Разом з тим, надаючи оцінку можливості протиправно впливати обвинуваченим на інших учасників кримінального провадження, суд бере до уваги, що потерпілі та двоє свідків сторони обвинувачення уже допитані в судовому засіданні, від допиту свідка ОСОБА_10 прокурор відмовився, а щодо решти трьох недопитаних судом свідків застосовувались заходи безпеки, тому їх анкетні дані обвинуваченому не відомі. Вказані обставини виключають можливість впливу обвинуваченого на учасників кримінального провадження з метою викривлення їх показань, як на цьому наполягав прокурор, а тому суд вважає недоведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Тож, з врахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , та міри покарання, що йому загрожує у випадку доведеності його вини, зважаючи на його особу, суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Суд зауважує, що положення КПК України не вимагають доказів того, що обвинувачений обов`язково, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагають доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям ризик - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Оскільки суд визнає обґрунтованою ймовірність спроб обвинуваченого ОСОБА_8 протидіяти кримінальному провадженню шляхом переховування від суду чи вчинення інших злочинів, з огляду на дані про його особу, зокрема судимість, вік, стан здоров`я та міцність соціальних зв`язків, які не змінилися від часу обрання запобіжного заходу, це дає достатні підстави стверджувати, що єдиними дієвими запобіжними заходами задля забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання існуючим ризикам на цей час залишаються тримання під вартою та застава.

Не зважаючи на кількісне зменшення можливих спроб протидії здійсненню кримінального провадження, серйозність наявних ризиків та дані про особу ОСОБА_8 не дають суду підстав вважати за можливе застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При вирішенні питання про визначення обвинуваченому ОСОБА_8 застави, суд враховує, що згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України її розмір визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України особі, обвинуваченій у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 05.11.2025 обвинуваченому ОСОБА_8 визначена застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у мінімальному розмірі, передбаченому КПК України у цьому випадку.

Вказаний розмір застави є таким, що здатен утримувати обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки. Водночас, сторона захисту, заперечуючи проти клопотання прокурора, не покликалася на надмірність розміру застави, не навела обґрунтування неможливості виконання обвинуваченим умов цього запобіжного заходу.

Беручи до уваги, що судовий розгляд в кримінальному провадженні продовжується, а тривалість застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу з урахуванням його виду у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на теперішній час не виходить за межі розумного строку, вид запобіжного заходу здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за доцільне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів із залишенням раніше визначеного розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 178, 182, 183, 194, 199, 331, 372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб до 19 лютого 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Сума застави, підлягає внесенню на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області: рахунок отримувача UA0000277, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26278626, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172. Призначення платежу: застава за ОСОБА_8 , справа № 274/1501/25, Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Заставу визначити в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок), при сплаті якої покласти на ОСОБА_8 строком на 2 місяці такі обов`язки:

- прибувати за першим викликом до суду;

- не відлучатися із міста Бердичева без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що після внесення застави, у випадку, якщо обвинувачений, бувши належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається у дохід держави.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 на домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№ 8)".

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3