Справа № 204/101/26
Провадження № 1-кс/204/37/26
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 січня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

9 січня 2026 року до суду звернувся начальник 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором ОСОБА_7 з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000004 від 18.01.2022 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

01.12.2025 року на підставі зібраних доказів під час здійснення досудового розслідування, начальником 1-го відділення слідчого відділу УСБУ у Дніпропетровській області за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000004 від 18.01.2022 складено повідомлення про підозру та 01.12.2025 відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 276-278 КПК України повідомлено - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, уродженка м. Донецьк, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, яка не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст. 480 КПК України, про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 України, тобто у фінансуванні дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб. Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 квітня 2014 року у м. Донецьку утворено терористичну організацію (т.зв. «ДНР») і одним із основних її завдань є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, а саме шляхом відокремлення від України частини території Донецької області. Відповідно до ст.ст. 2 та 5 Конституції України територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою та право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Ніхто не може узурпувати державну владу. Відповідно до ст. 69 Конституції України народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум. Питання про зміну території або конституційного ладу в України вирішуються виключно на всеукраїнському референдумі, який може бути назначений тільки Верховною Радою України, при цьому остання не надавала свого дозволу на проведення всеукраїнського референдуму щодо зміни меж території України та конституційного ладу в України. Відповідно до Конституції України - Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Тобто, влада народу є первинною, єдиною і невідчужуваною та здійснюється народом шляхом вільного волевиявлення через вибори, референдум, інші форми безпосередньої демократії у порядку, визначеному Конституцією та законами України, через органи державної влади та органи місцевого самоврядування, сформовані відповідно до Конституції та законів України. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні, основні засади якого визначено в розділах I, III, XIII Конституції України, належить виключно народові. Тобто, тільки народ має право безпосередньо, шляхом всеукраїнського референдуму визначати конституційний лад в Україні, який закріплюється Конституцією України, а також змінювати конституційний лад внесенням змін до Основного Закону України в порядку, встановленому його розділом XIII. Згідно наказу № 222 ог від 14.04.2017 про затвердження Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей затвердженого Першим заступником керівника Антитерористичного центру при СБ України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей), а також відповідно до постанови КМУ №99 від 01.03.2017 «Про затвердження Порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції» переміщення товарів поза межами контрольних пунктів в`їзду/виїзду, контрольних постів забороняється. Крім того суб`єктам господарювання забороняється переміщувати на тимчасово неконтрольовану територію та з тимчасово неконтрольованої території товари, за винятком тих, які переміщуються у складі гуманітарних вантажів та товарів і продукції (в тому числі тих, що забезпечують функціонування та обслуговування або є необхідними у виробничому процесі) металургійної, гірничозбагачувальної, вугледобувної та енергогенеруючої галузей, об`єктів критичної інфраструктури за переліком та обсягами (вартість, вага, кількість), які затверджуються спільним рішенням МТОТ та Мінекономрозвитку. Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з січня 2017 року по серпень 2021 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (вирок стосовно якої набрав законної сили) будучи радикально налаштованими, не сприймаючи державну владу в Україні, виник злочинний умисел, спрямований на фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни меж державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом постачання товарів народного споживання на непідконтрольні Україні території всупереч вимогам чинного законодавства та підзаконних нормативних актів. З цією метою ОСОБА_5 організувала постачання товарів народного споживання, лікарських засобів, фармацевтичних товарів та біологічно активних добавок на територію, тимчасово окуповану терористичною організацією «ДНР», під виглядом експорту зазначених товарів до суб`єктів підприємницької діяльності Республіки Грузія та Республіки Болгарія, при цьому фактичного постачання товарів до зазначених країн не планувалося, а вивезені для експорту з України товари всупереч відомостям, зазначеним у митних деклараціях, після перетину державного та митного кордону України транзитом через територію Російської Федерації доставлялися на територію так званої «Донецької Народної Республіки». Частина коштів, отриманих від реалізації зазначених товарів, систематично направлялася до незаконно створених органів влади терористичної організації «ДНР» та використовувалася для фінансування дій, спрямованих на насильницьку зміну меж території та державного кордону України, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, а також підтримання функціонування незаконно створених органів «ДНР». В свою чергу, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання грошових коштів від здійснення протиправної діяльності, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 вирішила протидіяти діяльності органів державної влади України та місцевого самоврядування, шляхом фінансування дій представників терористичній організації «ДНР», вчинених з метою насильницької зміни меж державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також, остання усвідомлювала, що основною метою діяльності терористичної організації «ДНР» є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконних державних утворень на території Донецької та Луганської областей в порушення порядку, встановленого ст. ст. 2, 73 Конституції України. Для реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 зареєструвала та використовувала низку підконтрольних підприємств, а саме: ТОВ «СЕНТ-ТРІОН» (), ТОВ «Р.В.Т. ДОНРОССПРОМ», ТОВ «ВІНГІ», ТОВ «АКВАДОН», ТОВ «АБРИС ТДК», ТОВ «ДОНРОССПРОМ 2», ТОВ «УРМ-ФАРМ», ФОП « ОСОБА_5 » та інші, через які здійснювалося придбання товарів українського та іноземного виробництва у дистриб`юторів для подальшого продажу на території, підконтрольній терористичній організації «ДНР». Формально товари оформлювалися до експорту, зокрема на адресу підприємств COMPLEKT CONSALTING 2018 LTD (Республіка Болгарія, м. Софія, вул. Андрія Ніколова, буд. 15, буд. 40) та ТОВ «ДІПСІ» (Республіка Грузія, фактично - самопроголошена Республіка Південна Осетія, м. Цхінвал, вул. Миротворців, буд. 1, офіс 15), однак фактичними отримувачами товарів були підконтрольні ОСОБА_5 підприємства на території «ДНР» - ТОВ «Урм-Фарм» (м. Донецьк, пр. Ілліча, 19а, оф. 2) та ТОВ «Р.В.Т. Донросспром» (м. Донецьк, пр. Ілліча, 19а, оф. 2). В свою чергу, згідно відповіді з Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, ТОВ «ДІПСІ» (Республіка Грузія (фактично - самопроголошена Республіка Південна Осетія), м. Цхінвал, вул. Миротворців, буд. 1, офіс 15) на території Республіки Грузія не зареєстрована та не здійснює господарською діяльність. При цьому після, перетину вантажними автомобілями митного кордону України з Російською Федерацією водії за вказівками ОСОБА_5 та ОСОБА_9 не доставляли вантажі за реквізитами, зазначеними в деклараціях, а змінювали товарно-транспортні документи, після чого прямували до тимчасово окупованої території України, підконтрольної терористичній організації «ДНР». Крім того, встановлено, що товари ввозилися поза митним контролем України, а ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 через підконтрольні підприємства систематично здійснювали сплату митних платежів, податків та зборів до незаконно створених органів влади так званої «ДНР», у тому числі до т.зв. «Таможенной службы Министерства доходов и сборов ДНР» та «Министерства доходов и сборов ДНР», чим здійснювалося фактичне фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. У серпні 2021 року ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, прибула до м. Києва для організації постачання лікарських засобів та продуктів харчування на тимчасово окуповану територію, підконтрольну терористичній організації «ДНР», де здійснювала пошук водіїв та постачальників, оформлюючи підроблені документи на поставку товарів нібито до Республік Грузія, Болгарія та інших країн. В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи дії, направлені на реалізацію раніше розробленого плану злочинних дій, направленого на фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, використовуючи транспортний засіб - сідловий тягач «Renault Magnum», державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом-рефрижератором «SCHMITZ SKO24», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , вона забезпечила перевезення партії товарів із використанням реквізитів підприємства ТОВ «Герефорд Фінанс» на адресу підприємства ТОВ «ДІПСІ», покупцем у документах зазначалось «Herno Plus Kft 01-09-340930», при цьому фактично вантаж призначався для території, контрольованої терористичною організацією «ДНР». Таким чином, ОСОБА_5 , приблизно у період з січня 2017 року по серпень 2021 року, точний час у ході досудового розслідування не встановлено, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 усвідомлюючи той факт, що «ДНР» є незаконним збройним формуванням та має відповідно незаконно створені органи управління, з метою забезпечення економічної складової діяльності незаконних органів управління «ДНР», а також достовірно розуміючи, що на даній окупованій території органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, передбачені законодавством України, організовувала пошук водіїв та постачання товарно-матеріальних цінностей, які згідно з вантажними митних декларацій нібито поставлялися від підприємств на території України ТОВ «СЕНТ-ТРІОН», ТОВ «Герефорд Фінанс» на адресу одержувачів: ТОВ «ДІПСІ» (Республіка Грузія (фактично - самопроголошена Республіка Південна Осетія), м. Цхінвал, вул. Миротворців, буд. 1, офіс 15), COMPLEKT CONSALTING 2018 LTD (Республіка Болгарія, м. Софія, вул. Андрія Ніколова, буд. 15, буд. 40), а також здійснювала постачання товарів народного споживання на адресу ТОВ «Урм-Фарм» (ДНР, 83003, м. Донецьк, пр. Ілліча, буд. 19а, офіс 2), ТОВ «Р.В.Т. Донросспром» (ідентифікаційний код 50008394, ДНР, 83003, м. Донецьк, пр. Ілліча, буд. 19а, офіс 2), на тимчасово окуповану територію Донецької області для подальшого вчинення дій з метою насильницької зміни меж державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, при цьому систематично здійснюючи сплату частини отриманих від діяльності злочинної схеми коштів у вигляді митних платежів, а також інших податків та зборів до бюджету самопроголошених органів влади терористичної організації «ДНР», зокрема на користь т.зв. «Таможенной службы Министерства доходов и сборов ДНР» та «Министерства доходов и сборов ДНР», чим здійснено фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів. Таким чином умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у фінансуванні дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч. 3 ст. 110-2 КК України. Відповідно до матеріалів досудового розслідування, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Донецьк, громадянка України, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на тимчасово окупованій території у м. Донецьк. Частиною 1 ст. 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання, згідно ч. 2 ст. 135 КПК України, повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Відповідно до ч.8 ст.135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Так, з метою дотримання вимог КПК України щодо повідомлення особі про підозру, а також повідомлення про виклик до органу досудового розслідування, на сайті Офісу Генерального Прокурора 02.12.2025 у розділі «Повістки про виклик» опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про виклик останньої до слідчого відділу УСБУ у Дніпропетровській області на 09.12.2025, 10.12.2025 та 11.12.2025. Окрім цього, аналогічні повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_5 опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері №246 (8171) від 02.12.2025 року. 01.12.2025 року слідчим відділом направлено постанову до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, та відповідно до доручення від 01.12.2025 № 003-040012964 для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі призначено захисника - адвоката ОСОБА_4 , якому 01.12.2025 вручено копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_5 достовірно відомо про зміст письмового повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, про факт її виклику для проведення допиту та інших слідчих та процесуальних дій. Однак, у визначений час громадянка України ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явилася, про поважні причини своєї неявки не повідомила. У зв`язку із тим, що підозрювана знаходиться на тимчасово окупованій території України, переховується від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінального правопорушення, 16.12.2025 постановою слідчого СВ УСБУ у Дніпропетровській області, громадянку України ОСОБА_5 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук, здійснення якого доручено оперативним співробітникам ВКІБ УСБУ у Дніпропетровській області.

Ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра надано дозвіл на здійснення спеціального досудового у кримінальному провадженні № 0000004 від 18.01.2022 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: витягом з ЄРДР; протоколами огляду; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження. Дотепер ОСОБА_5 не з`явилася за викликом та жодним чином не повідомила про причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності. Розшук підозрюваної ОСОБА_5 триває, остання державний кордон України не перетинала. Згідно матеріалів досудового розслідування, підозрювана ОСОБА_5 на даний час переховується від органів слідства та перебуває на тимчасово окупованій території України - на території м. Донецьк.

Так, підставою для обрання ОСОБА_5 зазначеного запобіжного заходу, орган досудового розслідування вважає наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана при обранні їй іншого запобіжного заходу може здійснити наступні дії: переховуватиметься від органу досудового розслідування: враховуючи, що ОСОБА_5 є підозрюваною у кримінальному провадженні, та відповідно вимог ст.ст. 133-137 КПК України, її належним чином викликано до слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення інших слідчих дій, однак у визначений час ОСОБА_5 не з`явилася, про причини не явки не повідомила, що свідчить про приховування від органу досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: орган досудового розслідування у зв`язку з окупацією зс рф території м. Маріуполь Дніпропетровської області, не має змоги встановити та дослідити усі речі і документи, які можуть мати значення для встановлення усіх обставин вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який їй інкриміновано, а також, враховуючи той факт, що підозрювана фактично перебуває на окупованій російськими військами території, у разі повернення Силам оборони України контролю над вказаними територіями може вдатись до вказаних дій з метою уникнення відповідальності; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_5 може вчинити протиправні дії, направлені на вплив на свідків злочину, яким відомо деталі вчинення злочину підозрюваним. З урахуванням викладеного, а також наявних матеріалів досудового розслідування, орган досудового слідства вважає, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 , зможе безперешкодно продовжити здійснення протиправної діяльності, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, а також продовжить вчиняти кримінальні правопорушення та перешкоджатиме досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні іншим чином. Враховуючи вищенаведені обставини та те, що підозрювана ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, а також наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий просив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі вимог ст. 193 КПК України, розглянути за відсутності підозрюваної.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти обрання відносно його підзахисної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що він не мав особистого спілкування з підозрюваною та позиція захисту не була з нею узгоджена.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про обрання до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділом УСБУ в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000004 від 18 січня 2022 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

1 грудня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ч. 3 ст. 111, ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченего ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Постановою слідчого СВ УСБУ в Дніпропетровській області від 16 грудня 2025 року, підозрювану ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що мають значення; незаконно впливати на свідків.

У судовому засіданні було встановлено наявність всіх зазначених ризиків.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 1 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, враховуючи що підозрювану оголошено у міжнародний розшук, та існують ризики, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що мають значення, а також, незаконно впливати на свідків, та враховуючи доведеність прокурором, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 2, 3 ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безстроково у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 .

Так, відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та знаходиться у міжнародному розшуку, суд в даному випадку вважає за доцільне не визначати розміру застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування запобіжного обраного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1