Справа № 363/4088/19 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/6159/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення без руху апеляційної скарги

24 листопада 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 16 жовтня 2025 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України -

в с т а н о в и в :

До Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 16 жовтня 2025 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок Вишгородського районного суду Київської області від 16 жовтня 2025 року, та ухвалити новий виправдувальний вирок.

Перевіривши вказану апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст. 396 КПК України, суддя-доповідач встановив, що апеляційна скарга подана без додержання вимог вказаного закону.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі, окрім іншого, мають бути зазначені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

В прохальній частині апеляційної скарги апелянт просить ухвалити новий виправдувальний вирок.

Разом з тим, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого вимоги, щодо необхідності скасування вироку суду та ухвалення нового виправдувального вироку не відповідають вимогам ст. 420 КПК України.

За наслідками апеляційного розгляду та, згідно вимог ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

- необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

- необхідності застосування більш суворого покарання;

- скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

- неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Однак, як вбачається зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 вона не містить доводів, що слугують підставою для ухвалення судом апеляційної інстанції нового виправдувального вироку.

Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченого не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості визначити межі перегляду судового рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 та є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому потрібно вказану апеляційну скаргу залишити без руху з наданням відповідного строку для усунення недоліків.

Згідно з ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на судове рішення суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху з наданням відповідного строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 396, 399, 420 КПК України, суддя - доповідач, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 16 жовтня 2025 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - залишити без руху.

Для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали, встановити строк, тривалістю 10 днів, з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2