Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/65/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2026м.Красилів

Слідчий суддя Красилівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням ОСОБА_2 про скасування арешту майна,-

в с т а н о в и в:

Заявник 21.01.2026 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить:

1.Скасувати арешт, накладений постановою слідчого Відділу розслідування ДТП при УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 05.07.2007 на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , а саме: домоволодіння, 1/5 частина, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 294856.

2.Зобов`язати відповідні органи державної реєстрації внести відомості про скасування арешту до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Клопотання мотивоване тим, що 05 липня 2007 року слідчим Відділу розслідування ДТП при УМВС України в Хмельницькій області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 .

Відомості про арешт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційним витягом з ДРРП.

Арешт стосується 1/5 частки житлового будинку, що перебуває у приватній власності заявника, а саме домоволодіння, 1/5 частина, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 294856.

При цьому у ДРРП відсутні відомості про номер кримінальної справи (провадження), зазначено виключно постанову слідчого від 05.07.2007 року, а також відсутні будь-які відомості про судове рішення, яким би було визначено подальшу долю цього арешту.

Вироком Красилівського районного суду Хмельницької області, який набрав законної сили 09.11.2007 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

З аналізу резолютивної та мотивувальної частин вироку вбачається, що судом не заявлявся і не розглядався цивільний позов; не застосовувалась конфіскація або спеціальна конфіскація; не вирішувалося питання про арешт майна, накладений на досудовій стадії; не надано будь-якої оцінки забезпечувальним заходам, накладеним на досудовій стадії; відсутні будь-які висновки суду щодо необхідності подальшого обмеження права власності засудженого.

Покарання ОСОБА_2 повністю відбуте в 2012 році, що підтверджується відповідною довідкою установи виконання покарань.

Відповідно до правової природи арешту майна, як забезпечувального заходу кримінального провадження, та з урахуванням положень як КПК України 1960 року, так і чинного КПК України, арешт може існувати виключно для досягнення мети кримінального провадження.

Однак, після завершення досудового розслідування; ухвалення обвинувального вироку; набрання ним законної сили; відбуття призначеного покарання; відсутності цивільного позову та конфіскації, будь-яка процесуальна мета такого арешту відсутня, Власне, арешт втрачає будь-яке процесуальне призначення, не забезпечує виконання вироку та не кореспондує жодній нормі кримінального чи кримінально-процесуального права.

Арешт з 2007 року і дотепер існує автономно від кримінального провадження, що є неприпустимим з точки зору кримінального процесуального права. Фактично він існує як самостійне, нічим не обґрунтоване обмеження права власності, що є неприпустимим.

Відповідно до статті 174 КПК України, арешт підлягає скасуванню, якщо:

відпала потреба у його застосуванні;

він не забезпечує жодної мети кримінального провадження.

У даному випадку наявні обидві підстави одночасно.

Заявник вказує, що існування арешту житлового майна, що триває понад 18 років, фактично наразі не переслідує жодної легітимної мети, унеможливлює повноцінну реалізацію права власності на нерухоме майно та створює непропорційне та нічим не обґрунтоване втручання у приватне життя, а також порушує право мирного володіння майном.

Отже, заявник просить скасувати арешт, накладений у межах кримінального провадження за правилами КПК України 1960 року.

При цьому, згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК України 2012 року арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Ця правова норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України 2012 року, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Отже, у визначенні порядку звільнення майна з-під арешту потрібно керуватися правилами КПК України 1960 року.

Порядок щодо скасування арешту на майно було передбачено таким чином - на підставі постанови слідчого в порядку частини шостої 126 КПК України 1960 року, або судом під час попереднього судового засідання в порядку статті 253 КПК України 1960 року, під час ухвалення вироку в порядку статті 324 КПК України 1960 року, або судом в порядку виконання вироку в порядку статей 409, 411 КПК України 1960 року.

Згідно з пунктом 8 ст. 324 КПК України 1960 року, постановляючи вирок, суд повинен вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень статей 409, 411 КПК України 1960 року питання про різного роду сумніви та протиріччя, які виникли при виконання вироку, вирішуються судом, який постановив вирок. Питання зв`язані з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора. В судове засідання, як правило, викликається засуджений, а за його клопотанням і захисник. Якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, викликається також при необхідності цивільний позивач і цивільний відповідач. Неявка цих осіб не зупиняє розгляду справи.

Таким чином, питання щодо скасування арешту, накладеного постановою слідчого під час досудового слідства можливо вирішити лише в судовому порядку судом, який виносив процесуальне рішення по кримінальній справі, в рамках якої застосовано арешт майна та у відповідності до вимог КПК України 1960 року, який був чинний на момент накладення арешту на майно заявника у порядку статтей 409, 411 КПК України 1960 року.

Вказане також узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду у справах № 272/469/21 від 01.12.2021 та № 185/9002/20 від 30.07.2021.

КПК України 1960 року не передбачав такого інституту, як слідчий суддя, і тому в повноваження слідчого судді не входить скасування арешту майна, який був накладений до набрання чинності КПК України 2012 року.

Вирок ухвалено у 2007 році, кримінальне провадження завершене. Інститут слідчого судді тоді не існував. Стадія виконання вироку також не є сферою контролю слідчого судді.

Таким чином, з наведеного слідує, що в будь-якому випадку клопотання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 1960 року, не підлягає розгляду слідчим суддею в порядку, передбаченому КПК України 2012 року.

КПК України не містить прямої норми щодо наслідків подання особою клопотання, розгляд якого слідчим суддею не передбачений.

Зважаючи на те, що заявник звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, тобто, як до слідчого судді, а не до суду, який постановив вирок, приходжу до висновку, що таке клопотання підлягає поверненню заявнику, оскільки слідчий суддя суду першої інстанції не вправі самостійно змінювати підстави за поданим клопотанням. При цьому слід роз`яснити, що заявник вправі звернутися із клопотанням про скасування арешту майна в порядку виконання вироку.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання необхідно повернути заявнику для звернення до належного суду.

Керуючись ст. ст. 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

клопотання ОСОБА_2 про скасування накладеного арешту на майно повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що вирішення питання щодо скасування арешту майна у вказаному кримінальному провадженні не належить до повноважень слідчого судді та здійснюється судом, який ухвалив вирок, у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня з отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1