Номер провадження 1-кп/754/373/26
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2026 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесенному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2024 за №0002929 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дятьково, Брянської області, російської федерації, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

обвинуваченого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_4

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Деснянського районного суду міста Києва перебуває вищевказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 .

Прокурор у судовому засіданні просить постановити ухвалу про продовження ОСОБА_3 раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, надавши суду його у письмовому вигляді. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилається на те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, буде переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо продовження запобіжного заходу, вказавши, що обвинувачений, має постійне місце проживання, немає наміру ухилятися від суду. Просив змінити обвинуваченому ОСОБА_3 на більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, за місцем його реєстрації.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання. Підтримав думку захисника.

Вислухавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, суд доходить таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість його здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке кримінальний закон відносить до тяжких злочинів за вчинення якого у разі доведення його винуватості загрожує покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, а також матеріали, які його характеризують, а саме: вік та стан його здоров`я (дані про те, що він не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору в матеріалах кримінального провадження відсутні), у кримінальному провадженні не допитані свідки, не досліджені докази, ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, без визначеного роду занять, немає постійного джерела існування та міцних соціальних зв`язків. Ці обставини в сукупності з мірою покарання, яка загрожує обвинуваченому, в разі визнання його винуватим на переконання суду, підтверджують наявність високого ступеню ризиків переховування обвинуваченого від суду та можливості вчинити інші кримінальні правопорушення, що не дає достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.

Суд враховує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Обираючи строк тримання під вартою обвинуваченому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише його права, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на наведене, суд доходить висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, оскільки прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України спробам переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити, а у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого відмовити, та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки на даному етапі розгляду кримінального провадження обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням до останнього інших, більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, судом не встановлено.

Підстави для зменшення розміру застави визначеної ухвалою слідчого судді від 06.12.2024 захисником та обвинуваченим не наведено, а відтак розмір застави у виді 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 680 гривень, необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 176, 177, 395, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт - відмовити.

Продовжити застосований щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 3 квітня 2026 року включно.

Залишити без змін раніше визначений обвинуваченому ОСОБА_3 , розмір застави у сумі 181 680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником.

Суддя: ОСОБА_1