Справа № 591/3528/19
Провадження № 1-кп/591/99/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миколаївка Сумського району Сумської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2018 року близько 23:10 год. ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля будинку № 63 по вул. Нижньосироватська в м. Суми, під час вчинення хуліганських дій по відношенню до ОСОБА_7 та нанесення йому численних ударів по голові та тулубу (ухвалою суду від 29.12.2025 року провадження за ст.296 ч.2 КК України було закрито через закінчення строків давності), помітив у останнього на середньому пальці правої руки золоту печатку вартістю 6869,04 грн. та діючи з метою особистого збагачення, відкрито, самостійно, скориставшись тим, що ОСОБА_7 , не може чинити супротив, так як руками затуляв обличчя під час нанесення йому ударів, шляхом ривку став стягувати золоту каблучку з середнього пальця правої руки ОСОБА_7 , проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як ОСОБА_7 , з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 , зігнувши пальці в кулак, не дав змоги останньому зняти золоту каблучку. Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив те, що 23.10.2018 року, близько 18-00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він поводив себе агресивно по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 , вчиняв відносно нього хуліганські дії, під час яких умисно намагався зняти з пальця потерпілого кільце, але не зміг зняти тільки тому, що потерпілий згинав пальці в кулак. У вчиненому щиро кається. Просив врахувати, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше 7 років, потерпілий не має на сьогоднішній день до нього претензій. Крім того, обвинувачений просив врахувати, що більше він злочинів за цей час не вчиняв, виховує малолітню дитину, неофіційно працює. За таких обставин, просив не позбавляти його волі, вважаючи, що своєю поведінкою довів те, що не є суспільно-небезпечною особою і його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Дослідивши докази, які було надано прокурором суду, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов таких висновків.

Згідно інформації, 23.10.2018 року на лінію «102» надійшло декілька повідомлень від представників органів охорони здоров`я про те, що до лікарні були доставлені особи після бійки (а.с. 173-178 т.2).

Картами виїзду екстреної медичної допомоги, що отримані слідчим в ході тимчасового доступу до документів, швидкі допомоги викликались та до лікарні 23.10.2018 та 24.10.2018 року були доставлені три особи : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . При цьому, зазначено, що ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 166-174 т.3).

Згідно заяв, які були подані потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у період часу з 23-00 до 24-00 год. 23.10.2018 року, вони знаходились в м.Суми по вул Нижнєсироватській, 63, де між ними та невідомими громадянами стався конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої вони отримали тілесні ушкодження. Просили притягнути вказаних осіб до кримінальної відповідальності (а.с. 179-180 т.2).

В судовому засіданні потерплий ОСОБА_7 розповів, що ввечері, близько 21 чи 22 год., він із ОСОБА_8 повертались додому. Коли вони підійшли до будинку, в якому він мешкав, то в цей момент до них підійшов натовп людей (більше 5 хлопців), серед яких був і ОСОБА_6 . Хлопці з натовпу почали висловлювати в їх бік лайливі та образливі слова. Розпочався словесний конфлікт, який переріс у напад на них цих хлопців з натовпу та їх побиття. При цьому, удари першим почав наносити ОСОБА_6 . Зокрема, обвинувачений вдарив його в обличчя кулаком, після цього він впав та частина хлопців з натовпу била його ногами та кулаками по тулубу і голові, а частина ОСОБА_8 . Бачив, як ОСОБА_8 від отриманих ударів втратив свідомість, але був більше зосереджений на тому, щоб захиститись або уникнути тих ударів, які наносились йому. Також під час нанесення йому ударів по тулубу та голові, ОСОБА_6 намагався зняти з його пальця золоту печатку, але йому це не вдалось, бо він пручався та загинав пальці в кулак. Сусіди почули галас та викликали швидку і поліцію. Також знає, що когось з натовпу поліція затримала. В результаті таких дій йому було завдано тілесних ушкоджень, у нього розбився мобільний телефон, він втратив документи та невелику суму коштів, яка була у нього в той час. Під час проведення за його участю слідчих дій, він впізнав по фотокарткам ОСОБА_6 , як того хлопця, який першим почав бійку, а також який намагався зняти з нього кільце. На даний час він не має претензій матеріального характеру до обвинуваченого. Вважав, що покарання за вчинене обвинувачений повинен понести перед суспільством, але з урахуванням того, що в нього вже є малолітня дитина, яка не повинна залишатись без батька у скрутний військовий час, просив не позбавляти обвинуваченого волі.

Допитаний в суді ОСОБА_8 повідомив, що з моменту події пройшло багато часу, крім того він після цього, виконуючи військовий обов`язок, отримав дві контузії, тому вже точно події не пам`ятає. Звертав увагу, що за його участі невдовзі після події проводились слідчий експеримент та інші слідчі дії, під час яких він точно розповідав про обставини події і демонстрував як ОСОБА_7 наносились удари. ОСОБА_6 він точно пам`ятає як одного з нападників. Також пригадав, що восени 2018 року, він зустрівся зі своїм другом ОСОБА_7 . До них підійшов ОСОБА_6 та щось запитав, після чого між ОСОБА_7 та обвинуваченим почався словесний конфлікт. Потім ОСОБА_6 першим наніс удар ОСОБА_7 і після цього розпочалась бійка. ОСОБА_6 був не один, тому інші хлопці з його компанії також підключились до бійки. Він підбіг, щоб рознімати людей, нікого не бив, але в цей час йому нанесли удар по голові, після чого він вже нічого не пам`ятає з того, що відбувалось. Пригадує, що лікувався у лікарні, йому зашивали голову. Також пам`ятає, що з під їзду будинку повибігало багато сусідів, які й затримали ОСОБА_6 .

Під час проведення за участю потерплих слідчих експериментів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали місце, де відбувались події, а також продемонстрували як їм наносили удари, у тому числі ОСОБА_8 показав як він відтягував від потерпілого ОСОБА_7 правопорушників, що зафіксовано у протоколі від 13.11.2018 (а.с. 91-101 т.3), а потерпілий ОСОБА_7 демонстрував як йому було нанесено удар в обличчя в область лівого ока, як він захищався, затуляючи обличчя руками, а йому наносили удари ногами та кулаками рук по тулубу та голові, а також як у нього намагалися зняти золоту каблучку з правої руки (а.с. 118-129 т.3).

У протоколі від 06.11.2018 року зафіксовано відомості про те, що ОСОБА_7 під час проведення за його участі слідчої дії, впізнав на фото під №1 ОСОБА_6 , як особу, який 23.10.2018 підійшов до нього та ОСОБА_8 , почав розмову зі слів: «Ви з ким?», та наніс йому удар в обличчя. Також зазначив, що саме ця особа намагалась зняти у нього з пальця каблучку (а.с. 181-184 т.2).

Згідно протоколу від 08.11.2018 потерпілий ОСОБА_8 впізнав на фото №4 ОСОБА_6 , як хлопця, який почав конфлікт, що переріс у бійку, та що саме ця особа наносила удари як ОСОБА_7 , так і йому (а.с. 102-105 т.3). А у протоколі від 11.04.2019 року зафіксовано як потерпілий ОСОБА_8 демонструє нанесення ОСОБА_6 першого удару його другу ОСОБА_7 23.10.2018 близько 23 години, а саме: кулаком правої руки в область лівого ока (а.с. 106-108).

Відповідно до медичної картки, яка була отримана у КЗ «СОКЛ» в результаті тимчасового доступу до документів, ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні з 24.10.2018 по 26.10.2018 та у нього були виявлені такі тілесні ушкодження: садна лобної ділянки зліва, навколоорбітальної ділянки зліва, гематоми повік лівого ока (а.с. 186-190 т.2).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 840 від 10.12.2018 ушкодження, виявленні у ОСОБА_7 , кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.с. 192-193 т.2).

А висновками експертів №864 від 12.12.2018 та №199 від 02.05.2019 встановлено, що вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли утворитися при нанесенні ударів руками, ногами в обличчя та по голові, як було продемонстровано потерпілим ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту (а.с. 130 т.3), а також що гематоми повік лівого ока та садна навколо орбітальної ділянки зліва могли утворитись при нанесенні удару кулаком руки в ділянку ока, як продемонстрував ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту від 11.04.2019 (а.с. 131 т.3).

Відповідно до медичної картки, яка була отримана у КЗ «СОКЛ» в результаті тимчасового доступу до документів, ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні з 24.10.2018 по 29.10.2018 та у нього були виявлені тілесні ушкодження у виді забійної рани тім`яної ділянки зліва, садна правої бровної ділянки, вушної раковини (а.с. 110-113 т.3).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 841 від 10.12.2018 ушкодження у виді рани, виявленні у ОСОБА_8 , кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ушкодження у вигляді саден, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.с. 115-116 т.3).

Висновком експерта №865 від 12.12.2018 вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 могли утворитись при обставинах вказаних потерпілим під час проведення слідчого експерименту (а.с. 117 т.3).

09.11.2018 року та 17.04.2019 року потерпілим було видано речі, у тому числі золоту каблучку, яка була у нього на пальці в день події та якою намагався заволодіти ОСОБА_6 , а також товарний чек від 07.06.2018 року, в якому зазначена вага золотої каблучки 5,92 грами та вартість 5920 грн., вказані речі було оглянуто слідчим (а.с. 82-89 т.3)

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/916е від 26.04.2019, вартість золотої каблучки, належної ОСОБА_7 , станом на 23.10.2018 року могла складати 6869 грн. 04 коп. (а.с. 138-141 т.3).

Свідок ОСОБА_9 розповів суду, що мешкає у будинку АДРЕСА_3 . Подія, очевидцем якої він був, сталась у 2018 році. Було вже темно, після 22-00 год., коли його дружина почула під вікном крик і галас та побачила, що невідомі б`ють їх сусіда ОСОБА_7 , який лежить на землі. Свідок відразу побіг та позвав батьків ОСОБА_7 . Усі разом вони вибігли з під`їзду та рознімали бійку. А коли приїхала поліція, то вони пішли з дружиною додому.

Свідок ОСОБА_10 повідомила, що була очевидцем події, яка сталась біля 2 під`їзду будинку її мешкання на АДРЕСА_3 , восени 2018 року. Вечері вона почула гуркіт під вікном, відкрила вікно та побачила, що хлопець лежить на землі побитий, а двоє інших лазять у нього по кишенях. Свідок відразу вибігла з під`їзду та почала кричати, але невідомі не припиняли бійку. На її крики повибігали інші сусіди та почали рознімати бійку. Тоді вона побачила, що один хлопець, якого били невідомі та у якого лазили по кишенях це був їх сусід ОСОБА_7 , а інший його друг, який сидів на землі і його обличчя усе було у крові. Одного з нападників сусіди затримали і коли приїхала поліція, то передали їм. Водночас, інші нападники встигли втекти. Обличчя нападників вона не розгледіла, бо було дуже темно.

Під час проведення слідчого експерименту 18.02.2019 свідок ОСОБА_11 показала місце події, а також розповіла та продемонструвала як ОСОБА_7 наносили удари невідомі особи, як ошукували його кишені, де лежав після удару ОСОБА_8 (а.с. 154-165 т.3).

Свідок ОСОБА_12 , яка також проживає за вказаною адресою, спочатку почула звуки бійки та коли визирнула у вікно, то побачила як близько 5-6 чоловік світили ліхтариками телефонів та когось били ногами. І в цей час з під`їзду, в якому вона мешкає, вибігли сусіди та стали рознімати бійку. А вона в цей час викликала поліцію, після чого вони з чоловіком вийшли на вулицю, де вона побачила, що їх сусіда ОСОБА_7 та його друга ОСОБА_13 сильно побили та сусіди затримали одного з нападників. Потім приїхали поліція, а також - швидка, як забрала до лікарні ОСОБА_13 та ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_14 повідомив про обставини, аналогічні тим, про які в суді показала його дружина ОСОБА_12 , додавши, що коли він вийшов на вулицю, то там було дуже багато їх сусідів, які рознімали бійку та затримували нападників (пам`ятає ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інші). Нападників він не розгледів, бо було темно.

Під час проведення слідчих дій зі свідками мешканцями буд. АДРЕСА_3 - ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , останні серед пред`явлених фото впізнали саме ОСОБА_6 , як особу, яку затримали на місці події 23.10.2018 (а.с. 142-145,150-153 т.3).

Таким чином, суд вважає, що сукупністю вищезазначених належних і допустимих доказів в повному обсязі доводиться те, що ОСОБА_6 умисно відкрито намагався викрасти майно потерпілого ОСОБА_7 , але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, тобто, що він вчинив закінчений замах на відкрите викрадення майна (грабіж).

При цьому, слід зазначити про те, що до суду надійшов обвинувальний акт, у якому вищезазначені дії ОСОБА_6 було кваліфіковано за ч.2 ст.296, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України. Крім того, у обвинувальному акті ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 та ч.1 ст.357 КК України.

Але, ухвалою суду від 29.12.2025 року за клопотанням сторони захисту ОСОБА_6 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296, ч.1 ст.187 та ч.1 ст.357 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження за цими статтями.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 інкримінується вчинення закінченого замаху на відкрите викрадення майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є «вчинений повторно».

Відповідно до ч.4 ст.32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом.

Таким чином, в даному випадку, оскільки, як зазначено вище, за інші кримінальні правопорушення, які інкримінувались ОСОБА_6 і завдяки яким утворювалась «повторність», суд звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, то вказана кваліфікуюча ознака відсутня.

Тому, суд вважає, що дії ОСОБА_6 слід перекваліфікувати з ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, на ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення майна (грабіж), виключивши з обсягу пред`явленого обвинувачення кваліфікуючу ознаку «повторність».

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_6 є не судимою особою, позитивно характеризується за місцем мешкання та за місцем навчання, на обліку в диспансерах не перебуває, згідно звіту управління «Служби у справах дітей» перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства (а.с. 71, 177-185 т.3).

До пом`якшуючих обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченим. Обтяжуючою покарання обвинуваченому обставиною є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_6 слід визначити в межах санкції статті (в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення), за якою його визнано винним, - у виді позбавлення волі.

Статтею 49 КК України передбачено випадки та строки давності через сплив яких особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх регулюються положеннями Розділу XV КК України.

Статтею 106 частиною 1 КК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

У даному випадку, на час вчинення злочину ОСОБА_6 був неповнолітнім.

Кримінальне правопорушення, яке кваліфіковане за ч. 1 ст. 186 КК України, згідно з нормами ст.12 КК України (в редакції Закону на день вчинення) вважався злочином невеликої тяжкості, за який передбачене найсуворіше покарання у виді позбавлення волі строком до 4 років.

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 106 КК України (в редакції Закону на день вчинення) встановлено строк давності два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, а п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону на день вчинення) три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Станом на час постановлення судом даного вироку, строк давності, вказаний у ст.ст.49,106 КК України (в редакції Закону на день вчинення) не переривався, тобто сплинув строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання про закриття кримінального провадження про притягнення до кримінальної відповідальності ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України не заявив.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особу може бути звільнено від покарання за вироком суду на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Враховуючи те, що винуватість ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч. 1 ст.186 КК України встановлена судом, тому останній підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі п.2 ч. 1 ст.49, п.1 ч.2 ст.106 та ч. 5 ст.74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Також, відповідно до ст.ст.100 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів, скасувавши накладений на них арешт (а.с. 118-119,190 т.2, а.с. 80-81,84,86,90,113,114,170-176 т.3).

Відповідно до ст.ст.118,124 КПК України з ОСОБА_6 на користь держави необхідно стягнути витрати на залучення експертів на загальну суму 1163,88 грн. (а.с. 32 т.2, а.с.132,137 т.3).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Звільнити ОСОБА_6 від покарання, призначеного за .2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, п. 1 ч. 2 ст. 106, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів на загальну суму 1163,88 грн.

Скасувати арешт з речових доказів, а їх долю вирішити таким чином:

-балонову куртку, мобільний телефон Самсунг, картку Приватбанку, розписку, банківський чек, аркуш паперу, патрон та гільзу, картку пам`яті, що зберігаються в камері схову речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області згідно квитанції №01705, - після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_6 ;

-медичні картки на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що зберігаються в матеріалах судової справи (а.с. 190 т.2, а.с. 113 т.3) після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю КЗ СОР «СОКЛ»;

-оптичний диск з відеозаписом з камери спостереження, після набрання вироком законної сили залишитись зберігатись в матеріалах судової справи на а.с. 81 т.3;

-мобільний телефон, джинси, куртку, рюкзак та золоту каблучку, які були передані під зберігальну розписку ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили вважати повернутими законному володільцю ОСОБА_7 ;

-товарний чек, карти виїзду ЕМД №569, №426, №345, №569, №581 - після набрання вироком законної сили залишити зберігатись в матеріалах судової справи на а.с. 86, 170-174 т.3.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми.

Суддя ОСОБА_1