УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 1-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Мирне, Слов`янського р-ну, Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої на посаді менеджера відділу комплектації зомавлень ТОВ «НВП«ВОЛЬТЕН», раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111-2 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000109, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого 1-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000109 від 08.05.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано наступним.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено і наразі він діє строком до 07 серпня 2025 року.

У зв?язку із вторгненням, державою Україна запроваджено низку обмежувальних заходів з метою запобігання торгівлі з державою-агресором та надання останній можливості отримувати фінансові та матеріальні ресурси для ведення бойових дій.

Зокрема, запроваджено персональні та секторальні санкції проти суб?єктів господарювання, пов`язаних з рф, постановами Кабінету міністрів України введено заборони на імпорт товарів на митну територію рф та експорт товарів російського походження, введено кримінальну відповідальність за сприяння державі-агресору.

Також, у відповідь на російську агресію проти України, значна кількість країн, зокрема: країни ЄС та США, ввели санкції проти російської федерації, з метою здійснення тиску на економіку держави-агресора та звуження можливостей для фінансування бойових дій.

Зокрема, накладено санкції на здійснення імпортно-експортних операцій товарів подвійного призначення із представниками держави-агресора, суб?єктами господарювання на території рф тощо.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, проте не пізніше вересня 2022 року, у ОСОБА_7 виник протиправний умисел направлений на допомогу державі-агресору шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, у тому числі суб?єктам господарювання задіяних в діяльності військово-промислового комплексу рф, шляхом допомоги у здійсненні імпортно-експортних операцій з товарами, а саме з обладнання для енергетичної галузі різних видів, зокрема зажими натяжні болтові НБ-2-6А. Вказані зажими використовуються для прикріплення натягнутого алюмінієвого або мідного дроту до ізоляторних гірлянд повітряної лінії електропередачі.

Для реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_7 до своєї протиправної діяльності залучив співробітників ТОВ «НВП «Вольтен» , а саме: логіста та менеджера, відповідального за ведення зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «НВП «Вольтен» - ОСОБА_8 , менеджера відділу комплектації замовлень ТОВ «НВП «Вольтен» - ОСОБА_5 , та комерційного директора ТОВ «НВП «Вольтен» - ОСОБА_9 .

Так, за розробленим планом протиправної діяльності, перебуваючи на території України, після початку збройної агресії рф на територію України, громадянин України ОСОБА_7 за попередньою змовою з залученими до протиправної діяльності особами, з метою власного незаконного збагачення, а також з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, забезпечував закупівлю продукції виробництва промислових підприємств рф з території держави-агресора, а також постачання продукції з території рф до третіх країн (нерезидентів) для подальшого використання їх підприємствами, установами та організаціями з метою передачу матеріальних активів держави-агресору.

У невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою надання допомоги державі-агресору у забезпеченні сталого функціонування економіки, маючи на меті власне незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій ОСОБА_7 будучи директором ТОВ «НВП «Вольтен», перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, уклав договір ТОВ «НВП «Вольтен» з ООО «Тульский арматурно-изоляторный завод» № 24-05/21А від 24.05.2021 на поставку обладнання, виробництва країни агресора.

На виконання вказаного договору, з метою передачу матеріальних активів держави-агресору, після початку повномасштабного вторгнення збройних формувань рф на територію України, тобто після 24.02.2022, усвідомлюючи неможливість подальшого постачання обладнання виробництва країни агресора, з метою уникнення кримінальної відповідальності та надання допомоги державі-агресору у забезпеченні сталого функціонування економіки, маючи на меті власне незаконне збагачення, ОСОБА_7 розроблено механізм дистрибуції товарів, виробництва ООО «Тульский арматурно-изоляторный завод» до третіх країн.

ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи на виконання злочинного плану ОСОБА_7 , за безпосереднім контролем ОСОБА_9 , підготувала зовнішньоекономічний договорів (контракт) між ТОВ «НВП «Вольтен» з компанією нерезидентом зареєстрованого в Республіці Азербайджан, а саме AZELEKTROSHIT AKS LLC (ООО «АЗЭЛЕКТРОЩИТ АКС) №1/0609/22 на купівлю зажимів натяжних болтових НБ-2-6А на загальну суму 50 000 доларів США, на відвантаження у вересні 2022 року продукції виробленої на території рф, а саме ООО «Тульский арматурно-изоляторный завод» (ТАИЗ).

З метою уникнення кримінальної відповідальності та приховування факту набуття права власності на продукцію ООО «Тульский арматурно-изоляторный завод» на підставі договору № 24-05/21А від 24.05.2021 вже після збройної агресії рф, тобто після 24.02.2022, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15.09.2022, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_10 діючи на виконання злочинного плану ОСОБА_7 , за безпосереднім контролем ОСОБА_9 підготовлено акт прийому-передачі № 1 від 18.02.2022, укладений між ТОВ «НВП «Вольтен» та ООО «Тульский арматурно-изоляторный завод» про передачу зажимів натяжних болтових НБ-2-6А у кількості 1233 штук, на загальну суму 4 229,19 доларів США.

15.09.2022 ОСОБА_8 , діючи на виконання спільного протиправного умислу, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, підготовлено лист від ТОВ «НВП «Вольтен» до ООО «Тульский арматурно-изоляторный завод» про розпорядження товаром, а саме зажимів натяжних болтових НБ-2-6А у кількості 1233 штук, компанією нерезидентом зареєстрованої в Республіці Азербайджан, а саме AZELEKTROSHIT AKS LLC (ООО «АЗЭЛЕКТРОЩИТ АКС), відповідно до долученої до цього листа специфікації № 1, до контракту а саме № 1/0609/22 від 06.09.2022 (договорів (контракт) дистрибуції укладений між ТОВ «НВП «Вольтен» та компанією нерезидентом зареєстрованою в Республіці Азербайджан, а саме AZELEKTROSHIT AKS LLC (ООО «АЗЭЛЕКТРОЩИТ АКС).

Надалі, діючи на виконання спільного протиправного умислу, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_5 підготовлено міжнародний комерційний документ, який виставляється продавцем, яким виступав ТОВ «НВП «Вольтен» покупцеві в особі компанії нерезидента зареєстрованої в Республіці Азербайджан, а саме AZELEKTROSHIT AKS LLC (ООО «АЗЭЛЕКТРОЩИТ АКС) та містить детальний опис товарів або послуг, їхню кількість та вартість, що створює зобов`язання покупця здійснити оплату товару (інвойс № 1-0609/ЕК від 06.09.2022 до договору № 1/0609/22 від 06.09.2022).

Крім цього, діючи на виконання спільного протиправного умислу, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою надання допомоги державі-агресору у забезпеченні сталого функціонування економіки, маючи на меті власне незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.09.2022 ОСОБА_5 , діючи на виконання злочинного плану ОСОБА_7 , за безпосереднім контролем ОСОБА_9 за узгодженням із ОСОБА_8 з метою реалізації підготовлено довіреність від ТОВ «НВП «Вольтен» (вих №1609/1 від 16.09.2022), якою доручено водієві ОСОБА_11 отримати товар у ООО «Тульский арматурно-изоляторный завод» відповідно до специфікації №3 від 28.01.2022 до договору дистрибуції № 24-05/21А від 24.05.2021, за підписом ОСОБА_7 .

Крім того, з метою забезпечення отримання вищевказаного товару усвідомлюючи протиправність своїх дій, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.09.2022 ОСОБА_8 , діючи на виконання злочинного плану ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою забезпечення отримання представником компанії нерезидента зареєстрованої в Республіці Азербайджан, а саме AZELEKTROSHIT AKS LLC (ООО «АЗЭЛЕКТРОЩИТ АКС) на складах, які належать ООО «Тульский арматурно-изоляторный завод» передала ОСОБА_5 , рахунок-фактуру № НФ-407 від 16.09.2022, що підтверджувало оплату товарів, а саме зажимів натяжних болтових НБ-2-6А у кількості 1233 штук, на загальну суму 4 229,19 доларів США.

На виконання умов договору дистрибуції № 1/0609/22 компанія нерезидент зареєстрована в Республіці Азербайджан, а саме AZELEKTROSHIT AKS LLC (ООО «АЗЭЛЕКТРОЩИТ АКС), 16.09.2022 о 12:31:16 забезпечило надходження коштів на рахунок ООО «ТАИЗ» у розмірі 252 313, 48 російських рублів (4,229.19 доларів США» чим забезпечили стале функціонування економіки державі-агресору.

Вказане свідчить, що ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_9 вчинено дії, спрямовані на передачу матеріальних ресурсів та інших активів органам державної влади російської федерації та підприємствам, на які відповідно до Рішень Ради національної безпеки і оборони, введених в дію Указами Президента України, застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальних заходи; з метою підтримки держави-агресора шляхом вчинення дій, спрямованих на укріплення економічного стану рф, послабленого через накладення санкцій на суб`єкти господарювання, допомоги в обході санкційних обмежень передачу матеріальних ресурсів та завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України.

За вказаними обставинами злочинної діяльності 25.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні обґрунтовується зібраними доказами.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрювана ОСОБА_5 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

А саме, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні з розгляду даного клопотання, прокурор клопотання підтримала в повному обсязі з підстав та мотивів зазначених в ньому.

Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді запобіжного заходу. На підтвердження своєї позиції надала письмові заперечення, які зводяться до того, що наявні ризики вказані в клопотанні стороною обвинувачення не підтверджуються жодними фактами, підозра є необгрунтованою.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника.

Вислухавши доводи та пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000109, внесенного до ЄРДР 08.05.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України (витяг з ЄРДР а.с. 9).

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_12 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Слідчий суддя з урахуванням доводів сторони захисту про необхідність доведення в даному випадку причетності особи поза розумним сумнівом зазначає та дійшов наступних висновків.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Зокрема, обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України підтверджується долученими до клопотання доказами (в їх копіях), а саме: протокол огляду від 16 травня 2025 року (а.с 62-70); протокол огляду 22 липня 2025 року (а.с. 74-76); протокол огляду від 13 серпня 2025 року (а.с. 77-81); протоколи проведення НСРД від 06 серпня 2025 року (а.с. 83-147); протокол огляду від 26 серпня 2025 (а.с. 147-156); протокл огляду від 27 липня 2025 року (а.с. 157-159); повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 25 вересня 2025 року (а.с. 185-192); протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25 вересня 2025 року (а.с. 196-200); протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 25 вересня 2025 року (а.с. 201-205) та іншими матеріалами клопотання в їх сукупності.

Що стосується доведеності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які заявлено слідчим в клопотанні та підтримано прокурором в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку про їх часткове доведення в судовому засіданні з розгляду клопотання.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворо гопокарання. Так, у рішенні ЄСПЛ «Пунцельт протии Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, слідчий суддя, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

У п. 36 рішення ЄСПЛ від 20.05.2010, у справі «Москаленко проти України», суд зазначає, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Усвідомлюючи суворість та невідворотність, у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, з метою унеможливлення притягнення її до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику передбаченого ч. 2 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає його доведеним, оскільки на даний час не встановлено всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , перебуваючи не під вартою може знищити також сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Що стосується ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчиненню іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя не знаходить підстав для встановлення ймовірності їх існування, оскільки сторона обвинувачення при їх доведенні обмежилася лише висловленням припущень, при цьому слідчому судді не надано відомостей, які б свідчили про протиправну поведінку підозрюваної, зокрема притягнення її до будь-якого виду відповідальності чи повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення чи порушення раніше застосованого запобіжного заходу, що могло б свідчити про йомовірність вчинення зазначених дій.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_5 , обставини інкримінованого їй кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, ч. 6 ст. 176 КПК України, а також доведеність в судовому засіданні всіх складових ч. 1 ст. 194 КПК України, до підозрюваної може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 строком на 60 днів, тобто до 23 листопада 2025.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо неправомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням ч. 3 ч. 5 ст. 183 КПК України, обставин інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, враховуючи особу підозрюваної та її матеріальний стан, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній ОСОБА_5 заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 грн., 00 коп., яка не буде завідомо непомірною для неї та буде виправдовувати той ступінь довіри, при якому перспектива втрати підозрюваною застави саме в такому розмірі, буде достатнім стримуючим засобом для нього, для запобігання перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

За викладених підстав, клопотання слідчого, погоджене прокурором підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статями 177, 178, 182, 183, 184, 193-194, 196, 481, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23 листопада 2025 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 25 вересня 2025 року з 09 год. 00 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 09 год. 00 хв. 23 листопада 2025 року.

Визначити розмір застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою в рамках даного кримінального провадження;

- не відлучатися за межі міста Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду в рамках даного кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 25.11.2025 року, включно.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваною - в цей же строк з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1