Справа № 451/921/25
Провадження № 1-кп/451/106/25
ВИРОК

іменем України

17 вересня 2025 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000098 від 06.05.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Шепель Луцького району Волинської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, одружений, на утримані малолітніх дітей не має, не адвокат, не нотаріус та не депутат, зареєстрований у с.Шепель Луцького району Волинської області та проживає на АДРЕСА_1 , військовослужбовець, стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_1 окремого батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_2 , у званні «солдат», раніше не одноразово судимий, востаннє 17.06.2025 Радехівським районним судом за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, штраф не сплачено

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 4 ст. 185 КК України,

де сторонами виступають:

з боку обвинувачення прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисту обвинуваччений ОСОБА_3 ,

з участю прокурора, обвинуваченого та потерпілої

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 будучи діючим військовослужбовцем, стрільцем стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_1 окремого батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_2 , відповідно до вимог ст. 68 Конституції України зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до положень ст. ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, додержуватися Конституції України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, дотримуватись вимог безпеки.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

У порушення вказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_3 , в період часу з 25.04.2024 по 04.05.2025, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного та фізичного страждання, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство над своєю дружиною ОСОБА_7 , що призвело до психологічних та фізичних страждань та погіршило якість життя потерпілої, за наступних обставин.

Так, 25.04.2024 близько 22:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій протиправний умисел на систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 , дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, за що постановою Радехівського районного суду від 08.05.2024 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340.00 гривень.

Крім цього, 23.02.2025 близько 17:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій протиправний умисел на систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 , дії фізичного насильства, що проявилось у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій, за що вироком Радехівського районного суду від 08.05.2024 притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім цього, 24.02.2025 близько 19:40 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій протиправний умисел на систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 , дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, за що постановою Радехівського районного суду від 10.03.2025 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020.00 гривень.

Крім цього, 09.03.2025 близько 09:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій протиправний умисел на систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 , дії фізичного насильства, що проявилось у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій, за що вироком Радехівського районного суду від 08.04.2025 притягнутий до кримінальної відповідальності Радехівським районним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім цього, 07.04.2025 близько 11:50 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій протиправний умисел на систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 , дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами.

Крім цього, 04.05.2025 близько 18:06 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій протиправний умисел на систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 , дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо дружини, що призвело до психологічних та фізичних страждань та погіршення життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 16.06.2025 у проміжку часу з 14:40 год. по 16:40 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення за рахунок чужого майна, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який продовжено до 07.08.2025, перебуваючи на АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед вишневого кольору із наявним надписом на рамі «Prince», який було припарковано поруч із будинком АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 . Після вчинення таємного викрадення майна ОСОБА_3 утримуючи при собі зазначений викрадений велосипед, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми протиправними, умисними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 8850 гривень, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, покази надані нею під час досудового рослудвання підтримує у повному обсязі, покарання просить призначити на розсд суду згідно санкції статті Кримінального кодексу України ( а. с. 67).

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно регулярно вчиняв конфлікти зі своєю колишньою дружиною, під час яких ображав її нецензурними словами та перебував у стані алкогольного стяніння. Всі ці конфлікти виникали через поведінку дружини, яка була поміщена у будинок для неповноцінних сімей, де молодша дочка померла. Після повернення додому вона народила йому ще одну донечку, від якої у лікарні відмовилась. Щодо крадіжки велосипеда, то він не мав наміру його викрадати взяв задля того, щоб доїхати додому, бо відстань була 9 км, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння. На наступний день хотів його повернути, проте приїхали працівники поліції і вилучили його. Він просив заявницю забрати заяву, проте вона відмовилась. Крім цього, звертав увагу суду на те, що у нього у наявності є два велосипеда, тому він мав намір його повернути. Щиро кається у вчиненому, обіцяв, що таких випадків більше не повториться. Велосипед ним повернуто, потерпіла претензій не має, шкодує за вчинене та має бажання служити у лавах ЗСУ. Просив не позбавляти його волі, застосувати покарання із умовним терміном, бо дуже шкодує за вчинене.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила не позбавляти волі її чоловіка та призначити покарання із умовним терміном.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушенях доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень. Його дії правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК та ч. 4 ст. 185 України, оскільки він вчиняв домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо щодо дружини, що призвело до психологічних та фізичних страждань та погіршення життя потерпілої особи та крадіжку велосипеда в умовах воєнного стану.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого у суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому суду необхідно суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових критмінальних правлпорушень.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66,67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При обранні виду і міри покарання ОСОБА_3 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також відповідно до статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст.12 КК України за ст. 126-1 КК України є нетяжким злочином та за ч. 4 ст.185 КК України - тяжким, дані про особу винного, який характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд встановив щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При цьому, суд вважає за необхідне виключити із обвинувального акту обставину, яка обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, оскільки така обставина є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Також суд враховує дані досудової доповіді органу пробації, за якою ймовірність вчинення повторного правопорушення ОСОБА_3 є високою, за висновком пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк неможливе та становить високу небезпеку для суспільства ( а. с. 90-91 зворот).

Крім цього, суд встановив, що обвинувачений засуджений вироком Радехівського районного суду Львівської області від 8 квітня 2025 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень ( а. с. 96-97).

Також, обвинувачений засуджений вироком цього ж суду від 17 червня 2025 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень ( а. с. 128-130).

За вказаними вироками покарання не виконано, штрафи не сплачені, що підтверджується інформацією Державної усатнови «Центру пробації» Червоноградського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області від 25.06.2025 року ( а. с. 131).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкцій ст. 126-1 та ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відтак вироки Радехівського районного суду Львівської області від 8 квітня 2025 року та від 17 червня 2025 року виконуються самостійно.

Цивільного позову не було заявлено.

Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи№ СЕ-19/114-25/14610- ТВ від 23.06.2025 у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ть) гривень 50 ( п`ятдесят) копійок ( а. с.114).

Керуючись приписами частини четвертої статті 174 КПК України щодо вирішення одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, питання про скасування арешту майна, зокрема, у випадку не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, суд вбачає наявними підстави для скасування арешту майна, накладеною ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 19 червня 2025 року.

Суд встановлено, що у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 30 червня 2025 року до 28 серпня 2025 року включно.

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 28 серпня 2025 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26 жовтня 2025 року включно, який необхідно залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитись проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 349, 368-371, 373,374, 615 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 та ч. 4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ст. 126-1 КК України у виді одного року позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України вироки Радехівського районного суду Львівської області від 8 квітня 2025 року та від 17 червня 2025 року виконуються самостійно.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід, у виді тримання під вартою,залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 30 червня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований у с.Шепель Луцького району Волинської області та проживає на АДРЕСА_1 , витрати за проведення експертизи у розмірі 3 565 ( три тисячі п`ятсот шістдесят п`ть) гривень 50 (п`ятдесят) копійок у користь держави.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 19 червня 2025 року.

Після набрання вироком законної сили, речові докази:

-велосипед, вишневого кольору, із наявним надписом на рамі «Prince», який передано на зберігання ОСОБА_6 , залишити у її користуванні.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддяОСОБА_9

Вирок суду виготовлений у нарадчій кімнаті 17 вересня 2025 року.