Справа № 738/1795/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/746/25
Категорія - про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

13 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження:

засудженого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)», матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено подання начальника Державної установи «Менська виправна колонія (№91)», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому за вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 29 листопада 2023 року, замінено основний вид покарання у виді позбавлення волі на пробаційний нагляд на невідбутий строк покарання 2 роки 04 місяці 29 днів.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України на ОСОБА_6 покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Задовольняючи подання, суд урахував інформацію про поведінку засудженого за увесь час відбування ним покарання та прийшов до висновку, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення та відбув більше 1/2 частини строку призначеного судом покарання, у зв`язку з чим до нього можуть бути застосовані положення ст. 82 КК України, а невідбута частина покарання замінена більш м`яким покаранням.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, як таку, що суперечить нормам кримінального виконавчого законодавства та винесена з порушенням вимог ст. 413 КПК України, постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про заміну невідбутої ОСОБА_6 частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді пробаційного нагляду.

Вказує на те, що головною передумовою для заміни покарання більш м`яким є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці за увесь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Повністю цитуючи положення кримінально-виконавчого законодавства в частині, що вважається сумлінною поведінкою засудженого, апелянт звертає увагу, що під час перебування в ДУ «Полтавська виправна колонія (№23)» ОСОБА_6 характеризувався посередньо, до суспільно корисної праці не залучався, в ДУ «Менська виправна колонія (№91)№ відбуває покарання лише з 05 липня 2024 року, з 16 серпня 2024 року був працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи, та лише 14 травня 2025 року отримав заохочення.

На думку прокурора, така поведінка засудженого не свідчить, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення та заслуговує на заміну покарання більш м`яким видм покарання. Нетривалий період праці та отримання заохочення лише у 2025 році свідчить про те, що засуджений тільки стає на шлях виправлення.

Висновок щодо ступеня виправлення засудженого, відповідно до якого ОСОБА_6 має підсумковий бал 78, є лише підставою для представлення засудженого до умовно-дострокового звільнення або заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, а не безумовною підставою для задоволення такого клопотання.

Вважає, що судом першої інстанції під час прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання засудженому ОСОБА_6 не були враховані всі обставини в сукупності та залишено поза увагою, що засуджений на шлях виправлення не став, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст. 82 КК України, проте, в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення останнього.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив відмовити у задоволенні подання виправної установи з тих підстав, що ОСОБА_6 лише стає на шлях виправлення та своєю поведінкою не довів свого виправлення, засудженого, який заперечував проти аргументів прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

За змістом ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

З матеріалів справи убачається, що 29 листопада 2023 року вироком Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_6 був засуджений за ч. 4 ст. 402 КК України до п`яти років позбавлення волі. У строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахований період його тримання під вартою з 26 січня 2023 року по день набрання вироком законної сили.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 травня 2024 року вирок Октябрського районного суду м. Полтави щодо ОСОБА_6 був залишений без змін.

Отже, на час звернення установи виконання покарань з поданням ОСОБА_6 дійсно відбув визначену законодавцем частину призначеного строку покарання.

В місцях позбавлення волі ОСОБА_6 перебуває з 26 січня 2023 року. За час перебування в ДУ «Полтавська виправна колонія (№23)» не порушував встановлений режим тримання, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до суспільно корисної праці не залучався, заходи заохочення не застосовувалися.

У ДУ «Менська виправна колонія (№91)» ОСОБА_6 відбуває покарання з 05 липня 2024 року по теперішній час, характеризується позитивно, дотримується встановленого порядку відбування покарання, розпорядок дня установи виконує. За час перебування в установі заходи стягнення до засудженого не застосовувалися, має два заохочення, одне, надане правами начальника установи, друге - правами директора підприємства. На профілактичному обліку не перебуває.

ОСОБА_6 залучений за програмою диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», яку намагається реалізовувати у вільний від роботи час.

З 16 серпня 2024 року і по теперішній час, згідно договору ЦПХ, ОСОБА_6 працевлаштований на швейній дільниці підприємства установи. До роботи відноситься відповідально, поставлені завдання виконує вчасно та якісно. Своєю поведінкою та ставленням до праці подає позитивний приклад іншим засудженим.

Крім того, ОСОБА_6 залучається до роботи з благоустрою установи, в установі працевлаштований прибиральником відділення.

Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства оцінюються, як низькі.

Саме сумлінна поведінка та ставлення до праці є вирішальним елементом під час вирішення питання про можливість застосування будь-яких пільг визначених законодавцем, в тому числі і застосування положень ст. 82 КК України, як по вірно вказує в апеляційній скарзі прокурор.

Разом з тим, прокурором не в повному обсязі досліджені відомості щодо сумлінної поведінки засудженого ОСОБА_6 , окрім загальної кількості балів, прокурором не вивчено відомості, встановлені під час здійснення оцінки ступеня виправлення засудженого та не в повному обсязі вивчено дані про поведінку засудженого під час відбування покарання та строку його перебування під вартою до набрання вироком законної сили.

Так, вказуючи про те, що під час перебування під вартою в ДУ «Полтавська виправна колонія (№23)» ОСОБА_6 характеризується посередньо, прокурором проігнорований той факт, що саме уповноваженими особами виправної установи засуджений не залучався до праці, однак при цьому жодних даних, які б негативно його характеризували за цей період у матеріалах особової справи чи судової справи немає.

Стверджуючи про те, що ОСОБА_6 лише стає на шлях виправлення, відбуваючи покарання в Менській виправній установі з 05 липня 2024 року, оскільки отримав заохочення лише в 2025 році, прокурор залишає поза увагою, що судом оцінюється поведінка засудженого не за період відбування особи в одній конкретній виправній установі, а за увесь період відбування засудженим покарання та перебування під вартою до набрання вироком законної сили.

Колегія суддів бере до уваги, що становлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Цей елемент підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким характеризується: зразковою поведінкою, сумлінним ставленням до праці, активною участю в реалізації індивідуальних програм для засуджених, в заходах соціально-виховного характеру.

Отже, для позитивного вирішення подання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким мають бути наявні всі складові вищеперелічених підстав. Щодо засудженого ОСОБА_6 судом беззаперечно були встановлені такі підстави, як зразкова поведінка має два заохочення, сумлінне ставлення до праці працевлаштований, бере участь у реалізації програм для засуджених та заходах соціально-виховного характеру, бере участь у роботах з благоустрою установи і прилеглих до неї територій, а також поліпшенні житлово-побутових умов засуджених, реалізовує індивідуальну програму для засуджених.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Так, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_6 дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи, підтримує позитивні взаємовідносини з іншими засудженими, виконує законні вимоги адміністрації, ввічливо ставиться до персоналу установи виконання покарань, сумлінно дотримується трудової дисципліни.

При цьому, трохи більше ніж через місяць після прибуття до Менської виправної установи ОСОБА_6 був працевлаштований та працює по теперішній час, окрім цього, залучається до неоплачуваної праці щодо благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов засуджених. Має два заохочення, одне з яких правами начальника установи, інше - правами директора підприємства, тобто має заохочення не тільки за сумлінне ставлення до праці, а й за дотримання правил поведінки.

За час перебування в умовах ізоляції від суспільства, з 26 січня 2023 року, ОСОБА_6 не має жодного стягнення, що не може бути залишено поза увагою колегією суддів, але не цей фактпрокурор не звертає уваги.

На засіданні комісії при МВК-91, з урахуванням позитивних характеризуючих відомостей щодо засудженого, 31 липня 2025 року було прийнято рішення погодити застосування до засудженого ОСОБА_6 пільги, передбаченої ст. 82 КК України, у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Більш того, застосування до ОСОБА_6 пільги, передбаченої ст. 82 КК України, було погоджена всіма членами комісії державної установи, які вивчили відомості про особу засудженого та висновки щодо ступеня його виправлення.

За висновком комісії установи ОСОБА_6 став на шлях виправлення та заслуговує на застосування до нього пільги у вигляді заміни невідбутої ним частини покарання більш м`яким покаранням.

Той факт, що ОСОБА_6 отримав заохочення у 2025 році, як на цьому наголошує прокурор, не вказує про те, що він не сумлінно ставився до праці, або ж не заслуговує на застосування до нього пільги, адже він працює з моменту прибуття до установи виконання покарань, при цьому залучений до неоплачуваної праці. До моменту прибуття до ДУ «Менська виправна колонія (№91)» ОСОБА_6 утримувався в іншій виправній установі, де не був працевлаштований, разом з тим характеризується сумлінною поведінкою, як особа, яка не притягувалась до дисциплінарної відповідальності, не порушувала режиму тримання та виконувала розпорядок дня установи.

Таким чином, висновок суду про те, що засуджений став на шлях виправлення ґрунтується на сукупності різних обставин, які вказують на певні позитивні зміни, які відбуваються в особистості засудженого та свідчать про те, що він істотно знизив ризик повторного вчинення правопорушення, перестав бути суспільно небезпечним та схвалює правові норми і підкоряється їм, тому що внутрішньо приймає їх зміст.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2025 року, якою засудженому ОСОБА_6 замінено невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 29 листопада 2023 року, більш м`яким покаранням у виді пробаційного нагляду, без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11