н/п 1-кс/766/8083/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсоні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001070 від 17.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.301-1 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2025 року прокурор, в ході досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001070 від 17.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.301-1 КК України, звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням в якому просив: накласти арешт на тимчасово вилучено майно, а саме вилучені 19.11.2025 в ході санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду №766/14706/25 н/п 1-кс/766/7859/25 від 11.11.2025 за адресою: АДРЕСА_1 : системний блок марки HP, який упаковано до прозорого пакету скріпленого контрольною стяжкою НПУ № Н46649692; системний блок марки LG, який упаковано до прозорого пакету скріпленого контрольною стяжкою НПУ № Н46649669; Ноутбук марки Asus з зарядним пристроєм до нього, який упаковано до сейф-пакету WAR 1449149; Ноутбук марки Acer з зарядним пристроєм до нього, який упаковано до сейф-пакету WAR 1449150; 2 нетбуки марки Lenovo, які упаковано до сейф-пакету WAR 1449161; 8 жорстких дисків, які упаковано до сейф-пакету WAR 1449151; 12 жорстких дисків, які упаковано до сейф-пакету WAR 1449153; 5 флеш-накопичувачів, які упаковано до сейф-пакету PSP 1169512; WiFi-роутер марки «ТР-Link», який упаковано до сейф-пакету WAR 1449152, які перебували у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, та подальшого призначення експертиз.

В обґрунтування клопотання зазначено що вилучені речі можуть бути використані досудовим розслідуванням як доказ вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.301-1 КК України.

19.11.2025 року зазначені речі визнані слідчим речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив задовольнити клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України неявка учасників не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді вказаного вище клопотання.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що ВП № 2 ХРУП ГУНП Херсонської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001070 від 17.09.20025 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301-1 КК України.

19.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області проведено обшук квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході якого вилучено: системний блок марки HP, який упаковано до прозорого пакету скріпленого контрольною стяжкою НПУ № Н46649692; системний блок марки LG, який упаковано до прозорого пакету скріпленого контрольною стяжкою НПУ № Н46649669; Ноутбук марки Asus з зарядним пристроєм до нього, який упаковано до сейф-пакету WAR 1449149; Ноутбук марки Acer з зарядним пристроєм до нього, який упаковано до сейф-пакету WAR 1449150; 2 нетбуки марки Lenovo, які упаковано до сейф-пакету WAR 1449161; 8 жорстких дисків, які упаковано до сейф-пакету WAR 1449151; 12 жорстких дисків, які упаковано до сейф-пакету WAR 1449153; 5 флеш-накопичувачів, які упаковано до сейф-пакету PSP 1169512; WiFi-роутер марки «ТР-Link», який упаковано до сейф-пакету WAR 1449152.

Вказане майно перебувало у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого від 19.11.2025 майно (техніку) які виявлені та вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно вищевказаного переліку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також можуть містить сліди вчинення протиправної діяльності та відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання прокурора слідчий суддя вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінальних правопорушень, за якими здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що техніка, вилучена за місцем проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для її арешту як речових доказів з метою збереження.

Крім того вилучене майно може містити інформацію, яка має значення для даного кримінального провадження.

Як вбачається із клопотання прокурора про арешт майна, воно містить посилання на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінальних правопорушень, відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність зазначеного майна ознакам речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

Таким чином, сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, позаяк існує необхідність збереження речових доказів в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що у разі повернення вилученого майна, його власник зможе його приховати, знищити його або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що в подальшому унеможливить проведення комп`ютерно-технічних експертиз.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку , що у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, майно, а саме: системний блок марки HP, який упаковано до прозорого пакету скріпленого контрольною стяжкою НПУ № Н46649692; системний блок марки LG, який упаковано до прозорого пакету скріпленого контрольною стяжкою НПУ № Н46649669; Ноутбук марки Asus з зарядним пристроєм до нього, який упаковано до сейф-пакету WAR 1449149; Ноутбук марки Acer з зарядним пристроєм до нього, який упаковано до сейф-пакету WAR 1449150; 2 нетбуки марки Lenovo, які упаковано до сейф-пакету WAR 1449161; 8 жорстких дисків, які упаковано до сейф-пакету WAR 1449151; 12 жорстких дисків, які упаковано до сейф-пакету WAR 1449153; 5 флеш-накопичувачів, які упаковано до сейф-пакету PSP 1169512; WiFi-роутер марки «ТР-Link», який упаковано до сейф-пакету WAR 1449152 вилучені за місцем проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 підлягає арешту, з тих підстав, що воно відповідає критеріям речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК України у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до пошкодження, знищення або втрати доказів, і таким чином, може позбавити реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку 19.11.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: системний блок марки HP, який упаковано до прозорого пакету скріпленого контрольною стяжкою НПУ № Н46649692; системний блок марки LG, який упаковано до прозорого пакету скріпленого контрольною стяжкою НПУ № Н46649669; Ноутбук марки Asus з зарядним пристроєм до нього, який упаковано до сейф-пакету WAR 1449149; Ноутбук марки Acer з зарядним пристроєм до нього, який упаковано до сейф-пакету WAR 1449150; 2 нетбуки марки Lenovo, які упаковано до сейф-пакету WAR 1449161; 8 жорстких дисків, які упаковано до сейф-пакету WAR 1449151; 12 жорстких дисків, які упаковано до сейф-пакету WAR 1449153; 5 флеш-накопичувачів, які упаковано до сейф-пакету PSP 1169512; WiFi-роутер марки «ТР-Link», який упаковано до сейф-пакету WAR 1449152, які перебували у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1