Справа № 157/1326/25
Провадження №1-кс/157/322/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

10 вересня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000139 від 27.02.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

Слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, строком на 60 діб.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000139 від 27.02.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у ході якого встановлено, що відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», Мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України №32/321/501/13т від 24.02.2022, солдата ОСОБА_5 , 03 вересня 2022 року призвано ІНФОРМАЦІЯ_1 під час загальної мобілізації.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2022 №376-РС (по особовому складу) зарахованого до списків особового складу на всі види забезпечення та з 15 вересня 2022 року призначено на посаду номера обслуги кулеметного взводу 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, дія якого продовжена на цей час.

Будучи військовослужбовцем по мобілізації військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог статей 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно з пунктами 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством. Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються. Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців. Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №47 від 16.02.2023 ОСОБА_5 вибув із розташування військової частини НОМЕР_1 у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 діб із 16 лютого по 17 березня 2023 року, проте у вказану військову частину не прибув та на службу не повернувся.

Так, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), о 08 год 30 хв 26 жовтня 2023 року не з`явився на службу без поважних причин до місця розташування військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У період часу з 26 жовтня 2023 року по 06 грудня 2024 року солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України і не звільнений з військової служби, без поважних причин був відсутній на службі та не виконував свої службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він під час проходження військової служби у Збройних Силах України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), в порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, о 08 год 30 хв 26 жовтня 2023 року не з`явився на службу без поважних причин до місця розташування військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та в період часу з 26 жовтня 2023 року по 06 грудня 2024 був відсутній на службі без поважних причин і не виконував службові обов`язки в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 09 грудня 2024 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В подальшому прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону до Володимирського міського суду Волинської області було скеровано клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 5 ст. 407 КК України, яка вказує на те що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби. Однак 28 травня 2025 року вказане кримінальне провадження було повернуто Володимирським міським судом Волинській області для здійснення подальшого досудового розслідування в загальному порядку, оскільки ОСОБА_5 у судові засідання не з`являється, не підтвердив свого бажання повернутись до військової частини для проходження військової служби.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження. Вказані матеріали є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та визначеним законодавством ризикам виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється тим, що підозрюваний самовільно без дозволу командира залишив місце несення служби, а тому випадку необрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній продовжить свою протиправну поведінку та може вчинити самовільне залишення військової частини або дезертирство. Крім цього, враховуючи протиправну поведінку ОСОБА_5 та його нехтування наказами командира військової частини, а також вимогами Законів України та Статуту Збройних Сил України, останній може схиляти до аналогічної протиправної поведінки також інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 .

Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів пов`язана з вступом у силу Закону України №2531-IX від 16.08.2022 «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо обрання запобіжного заходу до військовослужбовців, які вчинили військові злочини під час дії воєнного стану», відповідно до якого під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий звертає увагу суду на обставини, які в силу ст. 178 КПК України мають враховуватись судом при обранні запобіжного заходу вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ризик продовження чи повторення протиправної поведінки доводиться з огляду на встановлений факт вчинення підозрюваним злочину проти встановленого порядку несення військової служби та продовження ним протиправної поведінки, спрямованої на порушення встановленого порядку несення військової служби, тобто самовільне залишення місця служби.

Дії, що інкримінуються підозрюваному, мають виняткову суспільну небезпечність у період триваючої збройної агресії Російської Федерації, особливо, в бойовій обстановці, оскільки спрямовані на підрив основоположної засади функціонування Збройних Сил України єдиноначальності.

За таких обставин постає необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки лише вказаний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилаючись на викладені обставини, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Слідчий ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали повністю.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо клопотання слідчого про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію підозрюваного ОСОБА_5 , вважає, що зібрані в кримінальному провадженні докази не підтверджують обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, встановлено, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000139 від 27.02.2024 за фактом нез`явлення військовослужбовця ОСОБА_5 вчасно на службу без поважних причин та його відсутність на службі понад три доби, а саме з 17 жовтня 2023 року по 09 грудня 2024 року, вчинені в умовах воєнного стану. Правова кваліфікація діяння ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_5 09 грудня 2024 року вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Беззаперечними обставинами, що підтверджують підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину є зібрані в кримінальному провадженні докази, зокрема протоколи допиту свідків, військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , витяг із наказу про призначення на посаду, матеріали службового розслідування, відповідно до яких у діях солдата ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, інші докази, наявні у матеріалах кримінального провадження.

Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 28 травня 2025 року прокурору відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Клопотання повернуто прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Постановою слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000139 від 27.02.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, зупинено та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 липня 2025 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 із метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 о 10 годині 30 хвилин 10 вересня 2025 року було затримано.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який відноситься до умисних тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 вчинив злочин у статусі військовослужбовця та в умовах воєнного стану. Норми кримінального процесуального закону передбачають застосування лише найсуворішого запобіжного заходу з числа існуючих до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 407 КК України, а тому клопотання слідчого належить задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом із тим, абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи категорію кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , обставини його вчинення, слідчий суддя вважає неможливим визначати підозрюваному розмір застави.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , в кримінальному провадженні №0000139 від 27.02.2024 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, із 10 вересня до 08 листопада 2025 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів із дня її оголошення, підозрюваним в той же строк із моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено в 16 годині 10 хвилин 15 вересня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1