У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001621 від 24.12.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Шевченківського районного суду міста Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001621 від 24.12.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч. 4 ст. 358 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , з метою забезпечення відшкодування шкоди потерпілій стороні, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001621 від 24.12.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, у невстановлений час, спосіб та місці, з метою незаконного придбання права на майно, а саме права власності на земельну ділянку, невстановлена особа (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження) підробила Державний акт на право приватної власності на землю серії ПЛ № 024220, з датою видачі 12.08. 2003 (далі Державний акт на право приватної власності на землю), від імені Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, внісши до нього завідомо неправдиві відомості про передачу, на підставі розпорядження Полтавської районної державної адміністрації від 24.07.2003 № 484, ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :00:044:0007, площею 5, 94 га, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

У травні 2025 року, точні дати та часу досудовим розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 виник прямий, корисливий, злочинний умисел, спрямований на заволодіння правом приватної власності на земельну ділянку, розташованої на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

На виконання свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння правом приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:044:0007, ОСОБА_5 у травні 2025 року від невстановленої особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, отримав вищевказаний Державний акт на право приватної власності на землю серії ПЛ № 024220.

У подальшому, 27.05.2025 року ОСОБА_5 , з метою придбання права власності на земельну ділянку, шляхом обману, на підставі завідомо підробленого документу Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 024220, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, будучи обізнаним, що він до Полтавської районної державної адміністрації із заявою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки не звертався, право власності на земельну ділянку у встановленому законодавством порядку не отримував, прибув до державного реєстратора Терешківської сільської територіальної громади Полтавського району Полтавської області ОСОБА_6 , яка здійснює професійну діяльність за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Терешки, вул. Шевченка, 1-А, де підписав заяву за реєстраційним номером 67136313 від 27.05.2025 року про державну реєстрацію виникнення права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:044:0007, площею

5, 94 га, що знаходиться на даний час на території Полтавської міської ради Полтавської області (колишньої Ковалівської сільської ради), додавши до неї, серед іншого, завідомо неправдивий документ Державний акт на право приватної власності на землю серії

ПЛ № 024220.

За результатами розгляду державним реєстратором Терешківської сільської територіальної громади Полтавського району Полтавської області ОСОБА_6 прийнято рішення про державну реєстрацію виникнення права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:044:0007, площею 5, 94 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240), про що 27.05.2025 року внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тим самим ОСОБА_5 довів свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_5 ввів в оману державного реєстратора прав на нерухоме майно Терешківської сільської територіальної громади Полтавського району Полтавської області ОСОБА_6 щодо наявності у нього права приватної власності на майно, придбавши у такий спосіб право на нерухоме майно, а саме право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:044:0007, площею 5, 94 га, попри те, що її законним розпорядником є Полтавська міська рада Полтавської області, чим завдав вказаній раді збитки у розмірі 1 037 250 грн., що є особливо великим розміром та, відповідно, кваліфікуючою ознакою скоєного шахрайства.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у придбанні права на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Водночас, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, що полягали у наданні 27.05.2025 року державному реєстратору прав на нерухоме майно Терешківської сільської територіальної громади Полтавського району Полтавської області ОСОБА_6 за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Терешки, вул. Шевченка, 1-А, завідомо підробленого документу Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ№024220, з датою видачі 12.08.2003, від імені Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області як способу придбання права на майно, для оформлення права приватної власності на земельну ділянку з кадастровими номером :00:044:0007 площею 5, 94 га, без законних на те підстав, при цьому достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на зазначену земельну ділянку він не має юридичних прав, використав завідомо підроблений офіційний документ.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документу, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

19.11.2025 року, у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000985 від 02.08.2025 року, повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Установлено, що підозрюваний ОСОБА_5 не працевлаштований та не має будь-яких легальних джерел доходів, а вчинення злочинів є єдиним способом отримання для нього грошових коштів.

Враховуючи відсутність будь-яких засобів для існування: офіційних джерел доходів, постійного або тимчасового місця роботи, заощаджень, а також розмір шкоди, завданої потерпілому на суму 1 037 250 грн., існують достатні підстави вважати, що збиток, завданий діями підозрюваного ОСОБА_5 потерпілій стороні не буде відшкодовано.

Своїми протиправними діями підозрюваний ОСОБА_5 завдав потерпілій стороні матеріальних збитків на загальну суму 1 037 250 грн.

Станом на 13.11.2025 року, згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 452004268, установлено відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на вищевказаний об`єкт нерухомості, а саме квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_3 , виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 29.03.1996.

Так, 20.11.2025 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_7 постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_8 , та накладено арешт з позбавленням права розпорядження та відчуження на квартиру АДРЕСА_2 , і на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, ОСОБА_5 , всупереч вимогам законодавства, розуміючи тяжкість вчиненого, а також санкцію ч. 5 ст. 190 КК України, яка передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від 5 до 12 років з конфіскацією майна, з метою намагання створити стан штучної неплатоспроможності та уникнення кримінальної відповідальності, вчинив дії, пов`язані із відчуженням належної йому квартири АДРЕСА_2 , тобто після постановлення ухвали суду про арешт майна.

Так, за результатами огляду Державного реєстру речових прав на нерухоме майно України, у розділі «Актуальна інформація про речове право» установлено, що 02.12.2025, о 13:30:03, (номер відомостей про речове право: 62566142), державним реєстратором приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_9 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 82158175 від 02.12.2025, зареєстровано договір про поділ майна подружня, серія та номер 2544, виданий 02.12.2025 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , щодо квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого останні домовилися про зміну режиму спільної сумісної власності на режим спільної часткової власності на вказане майно.

В подальшому, 02.12.2025 року, о 14:20:26, (номер відомостей про речове право: 62566807), державним реєстратором приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_9 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 82158175 від 02.12.2025, зареєстровано договір дарування, серія та номер 2545, виданий 02.12.2025, відповідно до якого ОСОБА_5 передав безоплатно ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Наразі власником квартири АДРЕСА_2 , згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 458592418 від 26.12.2025 року є ОСОБА_4 .

Відчуження ОСОБА_5 своїй дружині ОСОБА_4 квартири

АДРЕСА_2 , після виникнення обтяжень щодо накладення арешту на майно, є індикатором фіктивності (удаваності) правочину та намаганням створити стан штучної неплатоспроможності та уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, розмір завданої шкоди 1 037 250 грн.; наявність реальних дій підозрюваного ОСОБА_5 , спрямованих на відчуження належного йому майна, необхідність забезпечення можливого цивільного позову та виду покарання як конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 190 КК України, існують достатні правові підстави для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, слідчий просить задовольнити клопотання.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала, просила задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Положенням ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в тому числі і арешт майна, має неухильно дотримуватися вимог закону. При накладенні арешту на майно, слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності даних, які відповідно до діючого законодавства дають підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 19.11.2025 року в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000985 від 02.08.2025 року, повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

20.11.2025 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_7 постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 , та накладено арешт з позбавленням права розпорядження та відчуження на квартиру АДРЕСА_2 , і на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, ОСОБА_5 вчинив дії, пов`язані із відчуженням належної йому квартири АДРЕСА_2 , тобто після постановлення ухвали суду про арешт майна.

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно України, у розділі «Актуальна інформація про речове право» установлено, що 02.12.2025, о 13:30:03, (номер відомостей про речове право: 62566142), державним реєстратором приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_9 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 82158175 від 02.12.2025, зареєстровано договір про поділ майна подружня, серія та номер 2544, виданий 02.12.2025 укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , щодо квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого останні домовилися про зміну режиму спільної сумісної власності на режим спільної часткової власності на вказане майно.

В подальшому, 02.12.2025 року, о 14:20:26, (номер відомостей про речове право: 62566807), державним реєстратором приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_9 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 82158175 від 02.12.2025, зареєстровано договір дарування, серія та номер 2545, виданий 02.12.2025, відповідно до якого ОСОБА_5 передав безоплатно ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , у власність 1/2 частинку квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином, власником квартири АДРЕСА_2 , згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 458592418 від 26.12.2025 року, є ОСОБА_4 .

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до матеріалів клопотання, ОСОБА_4 не має статусу підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої у кримінальному провадженні, що свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для накладення арешту на належне їй майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, або конфіскації майна.

Отже, в даному випадку обмеження права власності власника майна, який не має статусу підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого у кримінальному провадженні, шляхом накладення арешту на майно для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення,прямо порушує конституційне право на вільне володіння своїм майном та не відповідає принципу співмірності виконання завдань кримінального провадження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, викладеними у клопотанні обставинами та доданими до нього матеріалами не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, з метою забезпечення конфіскації майна.

На підставі викладеного, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 170-179, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001621 від 24.12.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1