печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000281 від 09.04.2022,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000281 від 09.04.2022, а саме на нежилий будинок (адміністративний (літ.А'), загальною площею 2869 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3, який на праві приватної власності належить компанії ГРАНД ІНВЕСТ ЕНД ФАЙНЕНС ІНК (Британські Вігінські острови, Тортола, Роуд Таун, офіс 146), шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування майном, в тому числі з встановленням обмежень щодо заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т. ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо зазначеного нерухомого майна.

У судове засідання слідчий/прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, прокурор у кримінальному провадженні подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити.

Згідно з частиною четвертою статті 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною першою статті 172 КПК України передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, враховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутності.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Відповідно до матеріалів клопотання Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000281 від 09.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Обґрунтовуючи подане клопотання, прокурор зазначив наступне.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стали матеріали зібрані працівниками Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Відповідно до наявної інформації в матеріалах кримінального провадження слідством установлено ряд суб`єктів господарської діяльності засновниками та учасниками яких є громадянами російської федерації які можуть бути причетними до фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, ухилення від сплати податків та зборів.

У ході здійснення досудового розслідування встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3, розташована адміністративна будівля, в якій надаються в оренду офісні приміщення для комерційної діяльності з метою проведення господарської діяльності (фізичні особи - підприємці, юридичні особи). Доступ на всі поверхи будівлі не обмежений для відвідувачів, в той же час на всіх поверхах будівлі встановлено камери відеоспостереження, зображення з яких виведене до окремого приміщення охорони.

Згідно отриманих відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником приміщення за адресою: АДРЕСА_3, є компанія нерезидент GRANDE INVEST & FINANCE INC. (Британські Віргінські Острови).

Досудовим розслідуванням установлено, що керівником GRANDE INVEST & FINANCE INC. до 2016 року являвся громадянин російської федерації ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а з 2016 року керівником компанії є громадянка російської федерації ОСОБА_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Указане також підтверджується довіреністю від 25.04.2016, відповідно до якої ОСОБА_5 , діючи від імені директора GRANDE INVEST & FINANCE INC. уповноважує на вчинення дій від імені компанії нерезидента фізичних осіб громадян України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

У 2019 році приміщення будівлі за адресою: АДРЕСА_3, передано в управління ТОВ «ТЕНАНСІ» (код ЄРДПОУ 43400514), кінцевим бенефіціарнпм власником та керівником якого являється ОСОБА_10 , зареєстрована на тимчасово окупованій території Донецької області за адресою: АДРЕСА_4.

У свою чергу, ОСОБА_5 являється дружиною громадянина російської федерації ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був членом Правління ПАТ «Газпром» (російська федерація), є близьким товаришем ОСОБА_12 (голова правління ПАТ «Газпром») та ОСОБА_13 (перебуває під санкціями США, ЄС та України за участь в анексії Криму).

За отриманою інформацією у вказаній будівлі раніше було розміщено серверне обладнання, яке використовувалося спецслужбами російської федерації з метою збору та передачі даних відносно вищих посадових осіб держави та діяльності правоохоронної системи України.

Органом досудового розслідування встановлено, що фактичними власниками будівлі за адресою: АДРЕСА_3, є сім`я ОСОБА_5 отримані доходи від оренди приміщень будівлі, шляхом використання підприємств з ознаками фіктивності та компаній нерезидентів спрямовуються на рахунки компаній підконтрольних ОСОБА_11 , які зареєстровані на території російської федерації, що являється фактично прямим фінансуванням економіки країни агресора РФ та надає можливість використовувати отримані кошти для фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України.

Зважаючи на повномасштабну агресивну війну, яку російська федерація розв`язала і веде проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства, враховуючи Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, з урахуванням потреби невідкладного та ефективного реагування на наявні загрози національним інтересам України, об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_3, перебуває у власності компанії нерезидента GRANDE INVEST & FINANCE INC. (Британські Віргінські Острови), фактичним власником якого є громадяни російської федерації ОСОБА_5 та ОСОБА_11 відповідно до вимог Закону України від 03.03.2022 № 2116-IX «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів» може бути примусово вилучений в Україні з мотивів суспільної необхідності (включаючи випадки, за яких це настійно вимагається військовою необхідністю).

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежилий будинок-адміністративний (літ.А'), загальною площею 2869 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3, на праві приватної власності належить компанії ГРАНД ІНВЕСТ ЕНД ФАЙНЕНС ІНК (Британські Вігінські острови, Тортола, Роуд Таун, офіс 146), додаткові відомості GRANDE INVEST&FINANCE INC.

На даний час в органу досудового розслідування є підстави вважати, що нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3, яке перебуває у власності компанії нерезидента GRANDE INVEST & FINANCE INC. (Британські Віргінські Острови), має доказове значення для встановлення істини по вказаному кримінальному провадженню, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій та можливо набуто кримінально протиправним шляхом, тому відповідно до вимог ст. 98 КПК України має ознаки речових доказів та визнано речовим доказом постановою слідчого у кримінальному провадженні.

Згідно з матеріалами клопотання вказане нерухоме майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на речовий доказ з метою забезпечення його збереження.

Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, пункт 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А N 296-А, пункт 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пункти 49-62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пункти 69, 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з частиною десятою статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям визначеним статтею 98 КПК України, тому, за викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням статей 170-173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно слід задовольнити з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час ухвалення рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. Крім того, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись статтями 9, 26, 98, 107, 117, 131, 132, 170-173, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000281 від 09.04.2022, на нежилий будинок (адміністративний (літ.А'), загальною площею 2869 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3, який на праві приватної власності належить компанії ГРАНД ІНВЕСТ ЕНД ФАЙНЕНС ІНК (Британські Вігінські острови, Тортола, Роуд Таун, офіс 146), шляхом заборони його відчуження, розпоряджання та користування, в тому числі з встановленням обмежень щодо заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т. ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо зазначеного нерухомого майна.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1