Справа №705/5178/25
1-кс/705/1482/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м.Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

старшого слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 04.06.2025,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 04.06.2025.

Із клопотання вбачається, що СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000044 від 04.06.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, за заявою ОСОБА_7 про вимагання у нього неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025, затвердженим Законом України № 4524-IX від 15.07.2025. Відповідно до наведених нормативно-правових актів з 24.02.2022 дотепер, зокрема, до 28.08.2025, в Україні діє правовий режим воєнного стану.

Окрім того, Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022, оголошено проведення загальної мобілізації на всій території України, за винятком АР Крим та м. Севастополя. В подальшому строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України № 479/2025 від 14.07.2025, затвердженим Законом України № 4525-IX від 15.07.2025. Згідно з наведеними нормативно-правовими актами з 03.03.2022 дотепер, зокрема, до 28.08.2025, в Україні проводиться загальна мобілізація.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12.1991, особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Усвідомлюючи наведені обставини, ОСОБА_4 , проживаючи в м. Умань Черкаської області, перебуваючи в тісних відносинах з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 і його структурних підрозділів, будучи обізнаною з умовами та процесами проведення загальної мобілізації, передбаченими чинними нормативно-правовими актами, які регулюють діяльність державних органів в даній сфері, вирішила використати умови воєнного стану для незаконного збагачення, шляхом здійснення злочинного впливу на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 і його структурних підрозділів, шляхом отримання від осіб чоловічої статі, які підлягають загальній мобілізації, неправомірної вигоди за вирішення питання про ухилення від загальної мобілізації в різний спосіб. Прикриваючи свій дійсний намір, ОСОБА_4 здійснювала діяльність щодо надання юридичних консультацій по питанню призову в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 27.08.2025 близько 12.00 год. до ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», є військовозобов`язаним, тобто особою, яка перебуває у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави та відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, отримав повістку про виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оновлення своїх установчих даних та звернувся до останньої з метою отримання юридичної консультації по питанню отриманої повістки та оновлення своїх установчих даних. В ході розмови ОСОБА_4 роз`яснила ОСОБА_7 вимоги закону про мобілізацію та питання оголошення його в розшук за неявку по отриманій ним повістці на визначену дану, після чого повідомила його, що має міцні зв`язки з працівниками ТКЦ та СП та може вплинути на прийняття ними рішення щодо неоголошення розшуку ОСОБА_7 , його непризову на військову службу, отримання останнім відстрочки від мобілізації терміном на 6 місяців, на яку останній не мав законних підстав, однак, лише за умови надання їй неправомірної вигоди в сумі 3000 доларів США, яку останній має надати їй найближчим часом. В свою чергу ОСОБА_7 , розуміючи незаконність дій ОСОБА_4 звернувся із заявою про вчинення злочину до правоохоронних органів та надав свою добровільну згоду на конфіденційне співробітництво з працівниками поліції.

Продовжуючи реалізацію зазначеного умислу, 28.08.2025 близько 10.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в офісному приміщенні, розташованому на 1-му поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , при зустрічі з ОСОБА_7 , після нетривалої розмови отримала від останнього в якості неправомірної вигоди за вплив на посадових осіб ТЦК та СП за вирішення питання про ухилення останнього від загальної мобілізації грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.08.2025 в перерахунку за 1 долар США 41 гривня 32 копійки, в загальному становить 123960 гривень, після чого була затримана працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

28.08.2025 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину.

Окрім цього, після затримання ОСОБА_4 , 28.08.2025 в період часу з 16 год. 19 хв. по 17 год. 54 хв. старшим слідчим СВ Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області майором поліції ОСОБА_3 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено невідкладний обшук в приміщенні квартири ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: 9 арк. з копіями документів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та записник (блокнот) темного зеленого кольору, грошові купюри в кількості 111 шт. (сто одинадцять) шт. номіналом по 100 доларів США кожна, в`язка ключів.

У подальшому вказані предмети було оглянуто та визнано речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України.

У даному випадку всі вилучені речі та предмети являються речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити на собі інформацію щодо противоправної корупційної діяльності підозрюваної за фактом затримання чи/або іншими фактами, а вилучені документи підтверджують фактичні обставини вчинення злочину.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, наявних на них слідів вчинення злочину та подальшого використання під час судового розгляду виникає необхідність у накладенні арешту на майно. Незастосування арешту майна призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

У судовому засіданні старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 клопотання підтримала частково, просила суд його задовольнити в частині накладення арешту на всі речові докази, крім ключів. Пояснила, що всі вилучені документи та предмети містять інформацію, яка є важливою для здійснення досудового розслідування кримінального провадження, а грошові кошти, ймовірно, здобуті злочинним шляхом.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання. Зазначив, що слідчим не наведені ознаки всіх речей і документів та яке вони мають значення для кримінального провадження. Всі вилучені речі на сьогодні 08.09.2025 оглянуті, і вже можна було б визначитися, чи мають вони значення для кримінального провадження, чи ні. Грошові кошти належать батькові підозрюваної, це підтверджується надходженням коштів на рахунок та договором купівлі-продажу земельної ділянки.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши старшого слідчого, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, встановив таке та дійшов таких висновків.

04.06.2025 до ЄРДР за № 0000044 внесені відомості за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

28.08.2025 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28.08.2025 відповідно до вимог ст. 278 КПК України ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

28.08.2025 в період часу з 16 год. 19 хв. по 17 год. 54 хв. старшим слідчим СВ Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області майором поліції ОСОБА_3 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено невідкладний обшук в приміщенні квартири ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: 9 арк. з копіями документів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та записник (блокнот) темного зеленого кольору, грошові купюри в кількості 111 шт. (сто одинадцять) шт. номіналом по 100 доларів США кожна, в`язка ключів.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів.

Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно є необхідним для забезпечення збереження речового доказу (слідів кримінального правопорушення) та призначення відповідних судових експертиз; існує ризик приховування, пошкодження, знищення, відчуження речового доказу; накладення арешту на майно не завдасть шкоди іншим особам; зазначена в клопотанні слідчого мета арешту майна відповідає критерію розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на вище викладене, слідчий суддя враховує, що для проведення стороною обвинувачення необхідних слідчих дій потрібно забезпечити збереження вилучених речей та слідів на них у тому стані, в якому вони були на момент вилучення. За наведених обставин ненакладення арешту на зазначене у клопотанні майно може призвести до того, що володілець, користувач чи власник майна будуть мати можливість знищити його або ж знищити слідову інформацію, яка має значення для повного з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення. Тому слідчий суддя вважає, що є всі підстави для накладення арешту на: 9 арк. з копіями документів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та записник (блокнот) темного зеленого кольору.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на грошові купюри в кількості 111 (сто одинадцять) шт. номіналом по 100 доларів США кожна та в`язку ключів, оскільки матеріали клопотання не містять доказів, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення № 0000044 від 04.06.2025, чи предметом кримінального правопорушення, чи на них є сліди вчинення кримінального правопорушення, а також що грошові кошти здобуті злочинним шляхом, що викликає сумнів у віднесенні їх до речових доказів у кримінальному провадженні № 0000044.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що арешт тимчасово вилученого майна в даному випадку суперечитиме засадам кримінального провадження.

Відтак клопотання старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 належить задовольнити частково.

За змістом частини сьомої статті 237 КПК України вилучені в ході огляду речі й документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Закріплений у частині першій статті 169 КПК України вичерпний перелік підстав повернення тимчасово вилученого майна передбачає повернення такого майна за ухвалою слідчого судді в разі відмови в задоволенні клопотання про арешт цього майна, відтак вилучені речі підлягають поверненню особі, в якої вони були вилучені. Під час виконання ухвали необхідно врахувати передбачений частиною третьою статті 169 КПК України обов`язок слідчого, прокурора після отримання судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт намайно, а саме: 9 арк. з копіями документів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та записник (блокнот) темного зеленого кольору, яке перебувало у володінні ОСОБА_4 та було виявлено і вилучено в ході обшуку в приміщенні квартири ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , проведеного після затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, з метою збереження речових доказів.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Інші тимчасово вилучені речі та предмети, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, а саме: грошові купюри в кількості 111 (сто одинадцять) шт. номіналом по 100 доларів США кожна та в`язку ключів, негайно повернути особі, в якої їх було вилучено.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення і діє до скасування арешту в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1