Справа № 344/242/26
Провадження № 1-кс/344/328/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції, клопотання керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Латвійської Республіки щодо ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ),-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що Офісом Генерального прокурора доручено Івано-Франківській обласній прокуратурі провести екстрадиційну перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі компетентним органам Республіки Латвія громадянина цієї ж держави ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 177 КК Латвійської Республіки.

Крім цього, Івано-Франківською обласною прокуратурою доручено Окружній прокуратурі міста Івано-Франківська вжити заходів відповідно до ст. 584 КПК України з метою застосування до ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу.

Відповідно до запиту та доданих документів компетентного органу Латвійської Республіки з`ясовано наступне.

Відповідно до листа заступника начальника ДКР ГУНП України від 09.12.2025 підтверджено факт затримання та перебування ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розшуку каналами Генерального Секретаріату Інтерполу з метою арешту та екстрадиції до Латвійської Республіки за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст.177 Кримінального кодексу Латвійської Республіки.

Згідно бази даних Інтерполу стосовно ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , компетентними органами Латвійської Республіки виставлене «Червоне» оповіщення (розшук з метою подальшого затримання та арешту) № 2018/58422 (контрольний номер А-7520/7-2018) на підставі рішення Ризького міського суду (KPL77-1059852/80).

Рішенням слідчого судді Ризького міського суду Латвійської Республіки від 01.12.2025 у справі 5 до ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Латвійською стороною висловлено запевнення, що згідно з положеннями кримінального права Латвійської Республіки термін давності виконання призначеного покарання не закінчився.

09 грудня 2025 оперативними працівниками ДКР НП України спільно з співробітниками УКР ГУНП в Івано-Франківській області в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із перебуванням в міжнародному розшуку з метою арешту та екстрадиції, ініціатором якого є Латвійська Республіка.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11.12.2025 вирішено застосувати до згаданої вище особи тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Латвійської Республіки.

Інкримінований ОСОБА_9 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , злочин за законодавством України про кримінальну відповідальність кваліфікується за ч. 5 ст. 190 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає позбавлення волі на строк не менше 1 року. Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, за який запитано видачу, згідно ст. 49 Кримінального кодексу України не минув. Згідно із запитом ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Латвійської Республіки. Запити інших держав про видачу ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надходили. Діяння, вчинення яких інкримінуються особі, не належать до військових злочинів, не мають політичного характеру та не порушуються відповідно до положень ст.477 КПК України за заявою потерпілого. На території України громадянин Латвійської Республіки ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , до кримінальної відповідальності не притягується. Компетентні органи України не проголошували остаточне рішення стосовно ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із правопорушеннями, за які вимагається його видача, та не ухвалювали рішення не порушувати чи припиняти переслідування у зв`язку із цими злочинами. Згідно з висновком Західного міжрегіонального управління з питань громадянства ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим, знятим з реєстрації не значиться, паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувався. Відомості про оформлення набуття громадянства України, надання дозволу на імміграцію, отримання статусу біженця, статусу особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, зокрема політичного притулку в ЗМУ ДМС відсутні. За інформацією Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також з питань громадянства України в установленому законодавством порядку не звертався.

Відповідно до ст.1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року (далі Конвенція), договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою. Видача правопорушників, відповідно до ч. 1 ст. 2 Конвенції, здійснюється у зв`язку із правопорушеннями, які караються за законами запитуючої Сторони та запитуваної Сторони позбавленням волі, або згідно з постановою про утримання під вартою на максимальний термін не менше одного року чи більш суворим покаранням. Якщо особа визнається винною і вирок про ув`язнення або постанова про утримання під вартою проголошується на території запитуючої Сторони, термін призначеного покарання має складати не менше чотирьох місяців.

Забезпечення компетентними органами України виконання вимог ст. 1 вказаної Конвенції можливо лише в разі застосування до особи запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою.

Враховуючи перебування згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , у міжнародному розшуку, наявність запиту латвійської сторони про його видачу для притягнення його до кримінальної відповідальності, а також ті обставини, що згадана вище особа переховується від компетентних органів Латвійської Республіки, його вік та стан здоров`я, який не перешкоджає екстрадиції, відсутність обставин, які гарантують запобігання втечі особи, існує реальний ризик того, що перебуваючи на волі особа намагатиметься уникнути притягнення до кримінальної відповідальності на території Латвійської Республіки, що в свою чергу перешкодить виконанню Україною запиту про його екстрадицію (ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечив, сторона захисту вважає, що ризики зазначені прокурор є не обґрунтованими, не підтверджено, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, йому навіть не було відомо про те, що його оголошено в розшук правоохоронними органами Латвійської республіки, він проживає на території України легально, позитивно характеризується, має сім`ю, в нього народилась дитина, Також вважає, що можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт або заставу.

Особа щодо якї розглядається клопотання ОСОБА_11 , у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, пояснив, що жодних здочинів не вчиняв і буде доводити свою невинуватість перед судом в Латвії, але до екстрадиції просить застосувати щодо нього домашній арешт або заставу в невеликому розмірі, оскільки він в Івано-Франківську орендує квартиру, має дружину та маленьку дитину, в яких окрім нього нікого немає.

Заслухавши прокурора, особу щодо якї розглядається клопотання ОСОБА_4 та захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

09 грудня 2025 року об 11 годині 30 хвилин працівниками УКР ГУНП в Івано-Франківській області за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку статей 208, 582 Кримінального процесуального кодексу України, затримано громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до листа заступника начальника ДКР ГУНП України від 09.12.2025 підтверджено факт затримання та перебування ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розшуку з метою арешту та екстрадиції до Латвійської Республіки за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 177 Кримінального кодексу Латвійської Республіки.

Згідно бази даних Інтерполу стосовно ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , компетентними органами Латвійської Республіки виставлене «Червоне» оповіщення (розшук з метою подальшого затримання та арешту) №2018/58422 (контрольний номер А-7520/7-2018) на підставі рішення Ризького міського суду (KPL77-1059852/80).

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2025 року клопотання задоволено, застосовано до громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовий арешт строком до 40 (сорока) діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Латвійської Республіки, а саме до 11 години 30 хвилин 17 січня 2026 року.

Відповідно до ст.1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року (далі Конвенція), договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Видача правопорушників, відповідно до ч. 1 ст. 2 Конвенції, здійснюється у зв`язку із правопорушеннями, які караються за законами запитуючої Сторони та запитуваної Сторони позбавленням волі, або згідно з постановою про утримання під вартою на максимальний термін не менше одного року чи більш суворим покаранням. Якщо особа визнається винною і вирок про ув`язнення або постанова про утримання під вартою проголошується на території запитуючої Сторони, термін призначеного покарання має складати не менше чотирьох місяців.

Забезпечення компетентними органами України виконання вимог ст. 1 вказаної Конвенції можливо лише в разі застосування до особи запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Відповідно до положень п. 6 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як в тому числі і до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною радою України.

Враховуючи перебування згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , у міжнародному розшуку, наявність запиту латвійської сторони про його видачу для притягнення його до кримінальної відповідальності, а також ті обставини, що згадана вище особа переховується від компетентних органів Латвійської Республіки, його вік та стан здоров`я, який не перешкоджає екстрадиції, відсутність обставин, які гарантують запобігання втечі особи, існує реальний ризик того, що перебуваючи на волі особа намагатиметься уникнути притягнення до кримінальної відповідальності на території Латвійської Республіки, що в свою чергу перешкодить виконанню Україною запиту про його екстрадицію (ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

На дотримання встановлених чинним законодавством норм при вирішенні питань, пов`язаних з позбавлення особи свободи, наголошується і у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (ч. 1 п. f): Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: п. f) законний арешт або затримання особи, здійснені з метою запобігання її незаконному виїзду в країну, чи особи, щодо якої вживаються заходи з метою депортації або екстрадиції.

Частинами 10 та 11 ст. 584 КПК України визначено, що екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) і його фактичну передачу, але не може тривати більше дванадцяти місяців, та в межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Відповідно до ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі якщо особа, щодо якої вирішується питання про тримання під вартою, не володіє державною мовою, їй забезпечується участь перекладача.

ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що послуги перекладача йому не потрібні, українську мову він розуміє.

Строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу, роз`яснює особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на видачу (екстрадицію), з`ясовує бажання особи скористатися цими правами, перевіряє добровільність надання особою згоди на її видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, усвідомлення особою правових наслідків такої згоди (відмови), перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників і постановляє ухвалу про: 1) застосування екстрадиційного арешту; 2) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту; 3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту; 4) застосування екстрадиційного арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію); 5) відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Під час розгляду вказаного клопотання слдчим суддею не встановлено підстав для відмови у в застосуванні екстрадиційного арешту, а тому клопотання слід задоволити.

Клопотання адвоката про застосування іншого запобіжного заходу не може бути задоволено, оскільки його підзахисний не має діючого паспорта громадянина Латвійської Республіки, з його слів він його втратив під час обстрілу, а за отримання іншого до дипломатичного представництва не звертався, він перебуває в цивільному шлюбі та має дитину, але батьком дитини він не зареєстрований офіційно, не міг цього зробити, оскільки втратив паспорт, також в нього відсутнє офіційне джерело доходу на території України.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

На підставі керуючись ст. ст. 183, 584 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Латвійської Республіки строком на два місяці до 07 березня 2026 року включно.

Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ « Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний тест ухвали буде оголошено 08.01.2026 року о 17.00 годин.