Справа №198/497/25
Провадження 1-кп/0198/143/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року с-ще Юріївка

Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області в особі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, відносно якої застосовуються примусові заходи виховного характеру ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника органу ювенальної превенції ОСОБА_7 , психолога, розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000104 від 12.04.2025 року, яке надійшло з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 11.04.2025, приблизно о 18 годині 00 хвилин, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов на територію покинутої будівлі, що розташована біля будинку АДРЕСА_1 , де побачив раніше знайомих неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якими у малолітнього сталі неприязні відносини.

В подальшому, під час розмови, між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, в ході якого малолітній ОСОБА_4 вирішив заподіяти тілесні ушкодження неповнолітньому ОСОБА_8 та малолітньому ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілим та бажаючи їх настання, 11.04.2025, приблизно о 18 годині 10 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на території покинутої будівлі, що розташована біля будинку АДРЕСА_1 , достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлених на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, та бажаючи їх настання, на грунті сталих неприязних відносин, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_9 , який в той час стояв навпроти нього під стіною, та наніс йому кулаками обох рук близько восьми ударів по голові, не менше двох ударів кулаками обох рук в район грудної клітини та один удар правою ногою по лівій нозі.

Своїми суспільно-небезпечними діями малолітній ОСОБА_4 спричинив малолітньому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді гематоми м`яких тканин голови в лобно-тім`яній ділянці зліва, саден на зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині з переходом на верхню третину лівої гомілки, які утворились по ударному механізму від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом та по дотичній з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після чого малолітній ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, перебуваючи в тому ж місці та в той же час, достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлених на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , та бажаючи їх настання, на грунті сталих неприязних відносин, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_8 , який в той час стояв навпроти нього під стіною, та наніс йому удар правою ногою по лівій нозі, після чого ОСОБА_4 наніс не менше п`яти ударів кулаками рук в район тулубу ОСОБА_8 та не менше семи ударів кулаками обох рук в район голови та обличчя потерпілого.

Своїми суспільно-небезпечними діями малолітній ОСОБА_4 спричинив неповнолітньому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця на зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині, які утворились від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили в вищезазначену область та які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності та вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у вигляді застереження, передачі під нагляд матері строком на один рік, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нового діяння, передбаченого КК України.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 пояснив, що вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнає повністю справді наніс потерпілим ряд ударів, місце та час спричинення тілесних ушкоджень відповідає вказаному в клопотанні.

Потерпілі та їх законні представники в засідання не з`явилися, надали письмові заяви не заперечували проти розгляду клопотання прокурора.

Стороною обвинувачення було надано ряд письмових доказів, які досліджені в судовому засіданні і якими підтверджується вчинення ОСОБА_4 діяння, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України.

Протоколи слідчих експериментів (за участю психологів) під час яких потерпілі та ОСОБА_4 пояснили та продемонстрували на місці події як відбувалося нанесення тілесних ушкоджень механізм спричинення ушкоджень, характер, кількість ударів, час, місце події відповідає вказаному в клопотанні прокурора.

Протокол огляду місця події занедбана будівля в с. Новогригорівка (безлюдне місце).

Висновками судово-медичної експертизи підтверджується наявність у потерпілий тілесних ушкоджень вказаних в клопотанні (їх перелік, локалізацію).

Протокол огляду відеозапису (принаймні частину події знімали на стільниковий телефон) на відеозаписі зафіксовано безпосереднє нанесення ОСОБА_4 ударів потерпілим.

Протоколами допиту потерпілих (їх було допитано за методикою «Зелена кімната» досліджено в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України) потерпілі пояснили, що ОСОБА_4 цілеспрямовано завдав їм численні удари (кількість, в які частини тіла), що спричинили тілесні ушкодження, відбулась ця подія в квітні поточного року, в закинутій будівлі, яка розташована в селі Новогригорівка, процес побиття знімався на стільниковий телефон.

Підстав не довіряти зібраним на досудовому слідстві та перевірених під час судового розгляду доказам, у суду не має, оскільки вони є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення.

За ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно з п.1, 3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють, застереження.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 1 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2ст. 97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Суд ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітнього ОСОБА_4 керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Дії неповнолітнього ОСОБА_4 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Згідно свідоцтва про народження, матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_4 не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Таким чином, з врахування того, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у вчиненому визнав, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, а тому, враховуючи обставини провадження, суд вважає, що до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме: застереження, передання під нагляд батьків.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 його мама ОСОБА_5 просив суд передати сина під її нагляд, обіцяв забезпечити належний догляд за ним, приділяти більшу увагу його вихованню та розвитку.

Представник органу превенції в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання про передачу неповнолітнього під нагляд матері, застереження.

Отже, клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді застереження, передачі його під нагляд батьків обгрунтоване належним чином доказами, які є належними та допустимими та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, тому підлягає задоволенню.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

По кримінальному провадженню цивільного позову не заявлено.

Керуючись ст.ст. 22, 97, 105, 125 ч.1 КК України, ст. 369-374, 376, 392-395, 484, 498, 500, 501 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, примусові заходи виховного характеру, на підставі п.1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 строком на один рік.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на службу у справах дітей Юр`ївської селищної ради Павлоградського району та ювенальну превенцію Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Речовий доказ по кримінальному провадженню оптичний диск з відеозаписом, який зберігається у матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1