Справа № 191/1905/25
Провадження № 1-кп/191/121/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 10.02.2025 року, за обвинувальним актом та угоду про визнання винуватості за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт. Межова, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, пенсіонера, одруженого, з середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений час та місці, але не пізніше 26.04.2022 року у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на поширення символіки комуністичного тоталітарного режиму. Реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, направлений на поширення символіки комуністичного тоталітарного режиму, використовуючи обліковий запис у соціальній мережі «Однокласники» під іменем « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , достовірно знаючі блокування доступу до російської соціальної мережі «Однокласники на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», у веденого у дію Указом Президента України № 133 від 15 травня 2017 року, продовженого на підставі рішення національної безпеки і оборони України від 14 травня 2020 року, затвердженого Указом Президента України № 184 від 14 травня 2020 року, використовуючи мобільний телефон «Редмі 9» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , та спеціалізовані програми для обходу блокування - VPN, умисно, цілеспрямовано, достовірно знаючи про публічно-комунікативний характер соціальної мережі через можливість поширення інформації через всесвітню мережу Інтернет серед невизначеного кола осіб, на постійній основі, використовуючи власну сторінку в зазначені соціальній мережі в період з 26.04.2022 по 09.05.2024 року, перебуваючи у невстановленому місці, розмістив, публічно, використовував та поширив з вільним доступом для перегляду не визнаному колу користувачам зазначеної соціальної мережі публікації 9 публікацій містять зображення символіки комуністичного тоталітарного режиму, які у відповідності до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09 квітня 2015 року № 317- VIII містять публічний заклик до його відродження. Зазначені публікації перебували у вільному доступі й використовувались як інформаційний графічний матеріал у наведеній вище соціально-орієнтованій мережі.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст.436-1 КК України, як поширення символіки комуністичного тоталітарного режиму.

16 квітня 2025 року між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000188 від 10.02.2025 року, та підозрюваним ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КК України, яка скріплена підписами сторін, та згідно умов якої ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України та зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, щиро розкаюється у скоєному кримінальному правопорушенні, не чинив перешкод у проведенні слідчих та процесуальних дій в рамках провадження. Сторонами узгоджено вид та міру покарання, передбачене в межах ч.1 ст.436-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, серед іншого, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.

Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_6 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просить затвердити угоду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що винуватість визнав добровільно із розумінням того, що відмовляється від частини своїх прав, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України. ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання та на звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 436-1 КК України, яке згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, відноситься до категорії не тяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

У ч.1 ст.475 КПК України зазначено, що суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та КК України.

Покарання сторонами угоди визначено відповідно до положень ст. ст.50, 65-67 КК України з урахуванням характеру та тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних про його особу, обставину, що пом`якшує покарання, якою є щире каяття.

З огляду на викладене, укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства; дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 436-1 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства; права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються; сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого впливу зі сторони; узгоджена міра покарання відповідає покаранню, встановленому санкцією ч. 1 ст.436-1 КК України, та загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Згідно з ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин, укладена між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню. Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджену сторонами міру покарання у виді 1 року позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення експертизи згідно ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема: оскільки ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України та мобільний телефон мобільний телефон «Редмі 9» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 використано останнім, як засіб вчинення кримінального правопорушення, телефон підлягає спеціальній конфіскації, відповідно до приписів ст. ст.96-1,96-2 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, ч. 2 ст.373, ст. ст.374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 квітня 2025 року, укладену між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речові докази: мобільний телефон «Редмі 9» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 (а.п.58) конфіскувати у власність держави в порядку спеціальної конфіскації, на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, мобільний телефон «Редмі» ІМЕІ1: НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 повернути власнику (а.п.58).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової мистецтвознавчої експертизи №СЕ-19/104-25/10156-МЗ від 20.03.2025 р. в розмірі 6367,20 грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_6 про те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1