Справа № 643/5070/25
Провадження № 1-кп/643/772/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000642 від 26.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, не заміжньої, з середньою освітою, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 року до Салтівського районного суду міста Харкова надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 309 КК України.

Ухвалою від 02.04.2025 року Салтівський районний суд міста Харкова призначив підготовче судове засідання на 29.04.2025 року.

Ухвалою від 29.04.2025 року Салтівський районний суд міста Харкова призначив судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000642 від 26.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 309 КК України, продовжив строком на два місяці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною їй залишати житло за місцем її проживання за адресою АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідної евакуації або з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю, а також випадків, пов`язаних з необхідністю надання невідкладної та швидкої медичної допомоги у разі обґрунтованого погіршення стану здоров`я, без дозволу прокурора чи суду, а також з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні; не залишати межі м. Харкова без дозволу прокурора або суду.

У подальшому, розгляд кримінального провадження відкладався з різних підстав.

У судовому засіданні 24.11.2025 року прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризики, визначені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі не зменшились та продовжують існувати.

Захисник заперечив проти задоволення поданого прокурором клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки заявлені прокурором ризики не доведені та не обґрунтовані. Захисник зазначив, що обвинувачена проходить курс лікування, потребує постійне лікування. У зв`язку з цим, захисник просив суд змінити застосований до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час, оскільки обвинувачена хворіє та потребує відвідування лікарів.

Обвинувачена у судовому засіданні підтримала думку свого захисника. Разом з цим зазначила, що вона постійно їздить до лікарів, здає аналізи та хоче знайти роботу, оскільки їй потрібні кошти на лікування. Обвинувачена зазначила, що у неї діабет ІІ ступеню, артроз.

Разом з цим, прокурором ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлено клопотання про привід свідка ОСОБА_6 у зв`язку з його неявкою у судове засідання.

Захисник та обвинувачена не заперечували проти заявленого прокурором клопотання про привід свідка.

Розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про привід свідка ОСОБА_6 , суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб- у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Частиною 2 статті 139 КПК України передбачено, що у випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

Положеннями статті 140 КПК України унормовано, що привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а підчас судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка. Привід свідка не може бути застосований до неповнолітньої особи, вагітної жінки, осіб з інвалідністю першої або другої груп, особи, яка одноосібно виховує дітей віком до шести років або дітей з інвалідністю, а також осіб, які згідно із цим Кодексом не можуть бути допитані як свідки. Привід співробітника кадрового складу розвідувального органу України під час виконання ним своїх службових обов`язків здійснюється тільки в присутності офіційних представників цього органу.

Під час судового провадження клопотання про здійснення приводу розглядається негайно після його ініціювання. Слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи (частини 2, 3 статті 142 КПК України).

Враховуючи вищевказані приписи кримінального процесуального закону та зважаючи на те, що свідок ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини свого неприбуття, суд вважає за необхідне клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити та застосувати до свідка ОСОБА_6 привід через органи Національної поліції.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 ст. 177 КПК України визначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про:

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

На стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 19.04.2025 щодо обвинуваченої обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з огляду на наявність ризиків, встановлених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У ході судового розгляду обраний обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід неодноразово продовжувався судом в порядку ч. 3 ст. 315, ст. 331 КПК України.

Водночас, в силу положень ч. 2 ст. 42 КПК України ОСОБА_4 наразі перебуває у статусі обвинуваченого, тому судом не надається оцінка наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Прокурор вважає, що на сьогодні існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим є підстави для продовження обраного обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З огляду на тяжкість та конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченій, а також особу обвинуваченої, яка офіційно не працевлаштована, не має постійного стабільного заробітку, не заміжня, дітей чи інших утриманців не має, суд дійшов висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З приводу того, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики суд зазначає, що вказані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ризики не зменшились та продовжують існувати.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене суд вважає, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої та зможе запобігти ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої ОСОБА_4 суд, на теперішній час не встановив.

Врахувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою, у зв`язку з тим, що вони не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Таким чином, за сукупності встановлених судом обставин, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка не працює, осіб на утриманні не має, суспільно корисною працею не займається, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - нетяжкого злочину та тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, а також те, що строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченої ОСОБА_4 закінчується, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на два місяці, з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Що стосується клопотання захисника про зміну обраного обвинуваченій запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час, суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду з усним клопотанням про зміну обвинуваченій раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час захисником не наведено жодних доводів в обґрунтування цього клопотання, не зазначено обставин, які змінилися після обрання слідчим суддею відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та не спростовують висновків суду щодо доцільності продовження застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Проаналізувавши наведену захисником обставину, яку він зазначає як підставу для зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час, суд вважає, що наведена стороною захисту обставина жодним чином не нівелюють ризики вчинення обвинуваченою дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не спростовують висновків суду щодо доцільності продовження застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

До того ж, відповідно до ухали суду про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту їй заборонено залишати житло за місцем її проживання за адресою АДРЕСА_2 , окрім випадків, пов`язаних з необхідністю надання невідкладної та швидкої медичної допомоги у разі обґрунтованого погіршення стану здоров`я.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченої таким, що підлягає задоволенню та відмовляє у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час.

Керуючись ст. ст. 139-142, 177, 181, 331, 369-372, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

2. Застосувати до свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , привід та доставити його 19.01.2026 року о 13 год. 00 хв. до зали судових засідань Салтівського районного суду міста Харкова (м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є, каб. 48).

3. Виконання ухвали доручити Харківському районному управлінню поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Харківській області (м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 30).

4. Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час.

5. Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

6. Продовжити строком на два місяці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною їй залишати житло за місцем її проживання за адресою АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідної евакуації або з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю, а також випадків, пов`язаних з необхідністю надання невідкладної та швидкої медичної допомоги у разі обґрунтованого погіршення стану здоров`я, без дозволу прокурора чи суду, а також з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні; не залишати межі м. Харкова без дозволу прокурора або суду.

7. Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися у житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинувачену зобов`язань.

8. Попередити обвинувачену, що у разі невиконання покладених на нею цією ухвалою обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід, зокрема, тримання під вартою.

9. Контроль за виконанням даної ухвали в частині обраного запобіжного заходу покласти на територіальний підрозділ Національної поліції за місцем відбуття домашнього арешту, направивши на його адресу копію цієї ухвали.

10. Строк дії ухвали суду до 24.01.2026 року включно.

11. Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.

12. Повний текст ухвали буде проголошено 26.11.2025 року о 13:40 год.

Суддя ОСОБА_1