№ провадження 1-кп/208/1602/25
ВИРОК

Іменем України

19 грудня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 в режимі ВКЗ.

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі ВКЗ

захисника ОСОБА_5 в режимі ВКЗ

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2025 року за № 0000600 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, працюючого майстром на заводі металоконструкцій, учасника бойових дій, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 409, ч.1 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді кулеметника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, з метою повністю ухилитися від виконання обов?язків військової служби, 23 жовтня 2024 року перебуваючи у м. Покровськ, Покровської територіальної громади, Покровського району, Донецької області, подав рапорт до командування військової частини, про звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», тобто через сімейні обставини, пов?язані з необхідністю здійснювати догляд за дружиною, разом із додатком - підставою для звільнення у вигляді завідомо фіктивної довідки до акту огляду медико - соціально експертної комісії від 22.08.2024 Серії 12 ААВ N?544026.

Кримінальна відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч.4 ст.409 КК України, а саме за ухилення військовослужбовця від несення обов?язків військової служби шляхом підроблення документів, вчиненому в умовах воєнного стану.

Він же, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді кулеметника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, В умовах воєнного стану, 16 травня 2024 року перебуваючи у м. Покровськ Донецької області, будучи звільненим із військової служби на підставі підпункту «т» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову служоу», тобто через сімейні обставини, пов?язані з необхідністю здійснювати догляд за дружиною, тобто шляхом обману, заволодів грошовими коштами військової частини НОМЕР_2 в розмірі 72 194 (сімдесят дві тисячі сто дев?яносто чотири гривні), чим військовій частині НОМЕР_2 , в особі держави, завдано матеріальної шкоди, на вказану суму.

Кримінальна відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч.1 ст.190 КК України, а саме за заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

31 жовтня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 , та прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, в якій сторони зазначили формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, узгодили покарання за ч. 4 ст. 409 КК України у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, за ч.1 ст. 190 КК України, визначивши остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі, передбачивши можливість звільнення від покарання на підставі ст.ст.75, 76 КК України, оговорили наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.

Представником потерпілого військової частини НОМЕР_2 - ОСОБА_6 надана письмова згода прокурору на укладання ними угоди про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.409, ч.1 ст.190 КК України, визнав та зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості, зазначивши, що добровільно уклав її та надав згоду на призначення узгодженого покарання.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, дослідивши надані документи, а також з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 , який зазначив, що розуміє наслідки укладання угоди, посилався на добровільність укладання угоди, просив затвердити її, захисника ОСОБА_5 , який просив затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.409 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а також вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України класифікується як кримінальний проступок, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним не існують, очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань не встановлено, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що укладена між сторонами кримінального провадження угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, що є підставою для ухвалення вироку, яким затверджується угода і призначається узгоджене сторонами покарання.

Оскільки сторони передбачили звільнення обвинуваченого від покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, то у відповідності до ч.1 ст.76 КК України на обвинуваченого необхідно покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Питання про речові докази вирішити в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна (речових доказів), застосовані ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 08 травня 2025 року (щодо речових доказів), підлягають скасуванню з підстав, передбачених ч.4 ст.174 КПК України.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 жовтня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.409, ч.1 ст.190 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.409 та ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст.409 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши тривалість іспитового строку в 2 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили речові докази: мобільний телефон марки ІPhone, моделі 16 pro max в корпусі чорного кольору, повернути за належністю; консультативний висновок на ім`я ОСОБА_7 , копію довідки індивідуальної програми реабілітації інваліда на ім`я ОСОБА_8 , витяг з наказу № 296 від 13.11.2024 командира в/ч НОМЕР_2 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 08 травня 2025 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Кам`янського протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1