Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/3683/24
Провадження № 1-кп/650/72/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н А

про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

08 жовтня 2025 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Велика Олександрівка клопотання прокурора по кримінальному провадженню № 0000705 від 02.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

У провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000705 від 02.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході судового засідання даного кримінального провадження прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки під час обрання (застосування) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

13 серпня 2025 року ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області відносно ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, термін дії якої закінчується 11 жовтня 2025 року.

У зв`язку із викладеним, на даний час виникла необхідність у продовженні застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як на даний час наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не зменшились, якщо обвинувачений буде залишатись на волі, а саме перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду, має фактичну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, обвинувачений має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, залишаючись на волі обвинувачений має можливість вчинити інші кримінальні правопорушення чи повторно вчинити правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується.

Обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 7 років, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, з метою уникнення покарання за вчинений ним кримінальне правопорушення, фактично може ухилятися від явки до суду на судовий розгляд. Таким чином, більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеному ризику.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. За злочин, у скоєнні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_5 кримінальним законом передбачено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі.

Так, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_5 переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу обвинуваченого та з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, унеможливлюють застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання згідно обставин викладених у ньому.

Обвинувачений, захисник заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, надавши клопотання про поруку.

08.10.2025 року до суду надійшло клопотання поручителів: командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , заступника командира батальйону з психологічної підтримки персоналу ОСОБА_7 , заступника командира роти штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) ОСОБА_8 , заступника командира роти з психологічної підтримки персоналу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відносно обвинуваченого.

Своє клопотання обґрунтовують тим, що відповідно до ст. 180 КПК України в рамках судового розгляду у кримінальному провадженні, відомості за яким внесено Бериславським РВП ГУНП в Херсонській області до ЄРДР за № 0000705 від 02.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, з метою вирішення питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 заявляють, що поручаються за виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України зобов`язуються за необхідності доставити його до суду на першу про те вимогу.

Військовослужбовець Збройних Сил України за мобілізацією солдат ОСОБА_5 , на сьогоднішній день перебуває під вартою та проходив службу відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 18.07.2023 за № 205 на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 .

Солдат ОСОБА_5 за місцем проходження служби, а саме у військовій частині НОМЕР_2 характеризувався доброю фізичною підготовкою, за період проходження військової служби приймав участь в бойових діях та у здійсненні заходів із відсічі збройної агресії російської федерації у Донецькій, Харківській та Херсонській областях.

На даний час військовослужбовець виявив бажання продовжити службу у військовій частині НОМЕР_1 спеціального штурмового підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». ОСОБА_5 має необхідні якості військовослужбовця, військово-обліковий фах, який є нагально необхідним у Збройних Силах України, військова частина НОМЕР_1 надає згоду на подальше проходження служби солдатом ОСОБА_5 у військовій частині НОМЕР_1 на вакантній посаді стрільця штурмового спеціалізованого відділення штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , шик «солдат» ВОС - 100915А/630./2 - тарифний розряд.

Поручителям роз`яснено у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується ОСОБА_5 , яке передбачено законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права, вони з ними погоджуються.

В судовому засіданні прокурор заперечував щодо задоволення клопотання поручителів, вказавши, що слід продовжити ОСОБА_5 , строк запобіжного заходу тримання під вартою.

Обвинувачений, захисник в судовому засіданні просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистої поруки та пояснили, що обвинувачений надалі бажає продовжити проходити військову службу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частинами 1 та 4 ст. 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. Санкція інкримінованого кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

З урахуванням тяжкості передбаченого покарання за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , наразі продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, який наразі є мінімальним.

Наявність існування інших ризиків, передбачених п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не доведено та жодних доказів на підтвердження існування вказаних ризиків суду не надано.

Суд вважає, що станом на теперішній час застосування відносно обвинуваченого Ф ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим через надмірну суворість та приходить до переконливого висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистої поруки зможе в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього обов`язків. При цьому, суд враховує те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має намір та бажання проходити військову службу, зарекомендував себе під час проходження служби з позитивної сторони, що свідчить про фактичну мінімізацію ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Поручитель може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він забезпечує явку підозрюваного, обвинуваченого до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.

У разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення.

Особиста порука ґрунтується на тому, що за поведінку підозрюваного, обвинуваченого відповідають інші особи поручителі, які, як правило, мають особисті чи службові зв`язки з особою, за яку вони поручились, і морально можуть впливати на неї. На поручителя покладається обов`язок забезпечити не тільки явку підозрюваного, обвинуваченого до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, а і виконання покладених на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Судом встановлено, що командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , заступник командира батальйону з психологічної підтримки персоналу ОСОБА_7 , заступник командира роти штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) ОСОБА_10 , заступник командира роти з психологічної підтримки персоналу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) ОСОБА_9 особисто виявили бажання взяти ОСОБА_5 на особисту поруку та контролювати виконання останнім своїх процесуальних обов`язків. Даний факт вони безпосередньо затвердили своїми підписами, а також зазначили, що наслідки порушення обвинуваченим умов застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки їм відомі.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що поручителі заслуговують на особливу довіру, військова частина приймає безпосередньо участь у бойових діях щодо відсічі збройної агресії рф, що свідчить про високий рівень довіри до них та спроможність реально забезпечити належну поведінку і виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відносно обвинуваченого підлягає задоволенню.

Водночас, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та зобов`язати його прибувати по першому виклику до суду на визначений час; повідомляти суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця перебування; утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 176-178, 180-184, 193, 194, 196, 205, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - відмовити.

Клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистої поруки.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені КПК України, а саме:

- прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

- повідомляти суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця перебування;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити поручителям: командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 , заступнику командира батальйону з психологічної підтримки персоналу ОСОБА_12 , заступнику командира роти штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) ОСОБА_13 , заступнику командира роти з психологічної підтримки персоналу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) ОСОБА_14 , що вони поручаються за виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду на першу вимогу, а також, що він може відмовитися від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він забезпечує явку обвинуваченого ОСОБА_5 , до суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.

Попередити поручителів командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , заступника командира батальйону з психологічної підтримки персоналу ОСОБА_7 , заступника командира роти штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) ОСОБА_8 , заступника командира роти з психологічної підтримки персоналу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) ОСОБА_15 про наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 180 КПК України, а саме: у разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення в розмірі від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , обов`язків до закінчення розгляду даної справи по суті.

Контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак, може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, відповідно до пункту 1-1 частини другої статті 395 КПК України, в частині обраного запобіжного заходу.

Суддя __________________ ОСОБА_16