ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2222/24
Номер провадження: 11-кп/819/600/25
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002478 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 листопада 2025 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 листопада 2025 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 01 січня 2026 року включно.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду від 04.11.2025 року про продовження тримання його під вартою, обрати більш м`який запобіжний захід - домашній арешт за місцем постійної реєстрації або інший запобіжний захід, що забезпечить належну процесуальну поведінку.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою, а ризики передбачені ст. 177 КПК, на які послався суд є непідтвердженими.

Вказує, що не ухилявся від слідства по першому епізоду за ч. 1 ст. 263 КК України , який йому інкримінувався, своєчасно з`являвся до суду , не переховувався.

Не має жодних фактів того, що він здійснював вплив на потерпілого чи свідків. Потерпілий не контактує з ним і скарг про тиск не подавав.

Він має постійне місце проживання, не переховувався від слідства, сприяв його проведенню та не має наміру впливати на потерпілого та свідків.

Також вказує, що утримується у Миколаївському СІЗО , має місце реєстрації в сільській місцевості , що значно віддалене від м. Херсона . У селі фактично присутні блокпости, не має бойових дій та інших обставин, що можуть сприяти «втечі» або перешкоджанню слідству.

Тримання під вартою в умовах воєнного стану для нього є надмірно жорстоким.

Судом не враховано наявність дитини, яка проживає за кордоном та перебуває у дитячому закладі в м. Берліні, він хоче приймати участь в житті дитини та її вихованні.

Посилається на відсутність ризику вчинення нового кримінального правопорушення.

В нього наявні соціальні зв`язки, позитивна характеристика з « Миколаївського СІЗО», він має постійне місце проживання та має готовність співпрацювати зі слідством , тому суд мав би застосувати до нього більш м`який запобіжний захід- цілодобовий або нічний домашній арешт за місцем реєстрації.

Позиції учасників.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Адвокат ОСОБА_8 повідомлялася про дату, час та місце апеляційного розгляду, в телефонному режимі повідомила, що перебуває у відпустці, заяви про відкладення апеляційного розгляду від захисника не надійшло.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечив проти розгляду його апеляційної скарги за відсутності захисника ОСОБА_8 .

Відповідно до положень ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи наведені обставини, судове засідання проведено за відсутності захисника відповідно до положень ч. 4 ст.422-1, ч. 4 ст.405 КПК України з урахуванням позиції обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви Суду.

Частиною 1ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Здійснюючи апеляційний розгляд в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів враховує наступне.

Положеннями ст. 422-1 КПК передбачено порядок перевірки ухвал суду про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Вбачається, що на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002478 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Під час судового засідання 04.11.2025 року судом відповідно до приписів ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою .

Необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб щодо ОСОБА_7 прокурор у клопотанні обґрунтував тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та продовженням існування ризиків, які стали підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вбачається, що запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави застосований до ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25.12.2023 року для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам, передбаченим п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В подальшому строк тримання під вартою ОСОБА_7 судовими рішеннями продовжено, попередньою ухвалою суду від 18.09.2025 року строк тримання під вартою продовжено до 14.11.2025 року.

Застосування( продовження) запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1ст. 177 КПК України.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу, має перевірити чи не зменшилися на цій стадії кримінального провадження встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 суд виходив із того, що ризики, які стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та зазначені у клопотанні прокурора , продовжують існувати, і що для запобігання цим ризикам наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зважаючи на те, що судовий розгляд не закінчений є вірогідним продовження існування ризику впливу на свідка, який ще не був допитаний судом.

Ризик незаконного впливу на свідків зберігається до отримання показань вказаних осіб безпосередньо судом під час розгляду справи по суті, як то передбачено ст. 95 КПК, а тому не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмежений у спілкуванні із свідками може незаконно впливати на них з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Не спростовують доводи апеляційної скарги і висновки суду про продовження існування ризику переховування від суду, зважаючи на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років , сукупність відомостей про особу обвинуваченого, його репутацію, його соціальні зв`язки, які неможна визнати такими, які б переконливо свідчили про їх здатність впливати на процесуальну поведінку обвинуваченого.

Продовжує існувати ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на обставини, наведенні у клопотанні прокурора відомості щодо наявності інших кримінальних проваджень щодо обвинуваченого, що не спростовується в апеляційній скарзі обвинуваченим.

Суд, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично врахував як видно, не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, а і обставини, передбачені ст. 178 КПК України, відомості про особу обвинуваченого , що в сукупності стало підставою для висновку про продовження існування встановлених ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК та прийняття рішення про необхідність продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не здатен запобігти існуючим ризикам на цій стадії судового провадження.

Відомості, що характеризують обвинуваченого, його соціальні зв`язки наявність у нього постійного місця проживання та неповнолітньої дитини, його характеристику в установі попереднього ув`язнення були фактично враховані при продовженні строку тримання під вартою.

Разом із тим, сукупність цих відомостей, які існували на час застосування запобіжного заходу, та не змінилися на цій стадії судового розгляду, як і характеристика ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», та проживання його неповнолітньої дитини в Німеччині, на що посилається апелянт, не вказують на те, що на даній стадії кримінального провадження ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК нівельовані чи зменшилися.

Доказового обґрунтування неврахування судом інших відомостей про сімейний стан обвинуваченого, чи соціальні зв`язки, на що посилається обвинувачений, до апеляційної скарги не додано. Доказів того , що у сімейному, матеріальному стані обвинуваченого сталися істотні зміни, які не були враховані судом і які б давали підстави для висновку про зменшення чи нівелювання існуючих ризиків на день постановлення оскарженої ухвали, в апеляційній скарзі не наведено.

Дотримання умов запобіжного заходу у іншому кримінальному провадженні , на що посилається апелянт, не свідчить про нівелювання зазначених в ухвалі суду ризиків, які продовжують існувати на цій стадії кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що з підстав та доводів, зазначених в апеляційній скарзі ухвала суду скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.404, 405, 407, 419, 422-1, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 листопада 2025 року, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4