Справа № 539/1561/25
Провадження № 1-кс/539/629/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2025 р. ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в обґрунтування якої зазначає наступне.

Слідчим СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000235 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Вищевказане провадження було відкрито на підставі ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.04.2025 р., якою її скаргу на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань було задоволено.

15.04.2025 р. слідчим відділенням було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за ч. 1 ст. 365-2 КК України.

16.05.2025 р. вона подала слідчому заяву в порядку ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України про залучення її до провадження як потерпілої, проте жодної відповіді за результатами розгляду цієї заяви вона не отримала. Тільки після самостійного звернення до поліції, 08.09.2025 р. їй було вручено постанову від 19.05.2025 р. про відмову у визнанні потерпілою.

В підтвердження обґрунтованості підстав для визнання її потерпілою не лише на підставі ч. 2 ст. 55 КПК України, але й на підставі ч.1 ст. 55 КПК України, в рамках кримінального провадження №0000235 було надано детальний виклад обставин справи.

Державний нотаріус ОСОБА_6 30.01.2025 р. переоформила право власності на житлову будівлю № 51 та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на громадянина ОСОБА_7 .

Як, на її думку, ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з державним нотаріусом і невідомо з яких підстав нотаріус внесла запис до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєструвавши право власності на будинок і земельну ділянку за іншою особою.

На її звернення до державного нотаріуса остання повідомила, що не може надати відомості, а може надати такі відомості тільки на запит правоохоронних органів.

Вважає, що державний нотаріус не могла не знати про те, що такий запит про підстави позбавлення її права власності на вказаний будинок та земельну ділянку є правомірним, так як передаючи вказане майно ОСОБА_7 , нотаріусу було відомо, що вказане майно належить ОСОБА_5 .

Вона зверталася з заявою про залучення в якості потерпілої у зв`язку з тим, що державний нотаріус ОСОБА_6 30.01.2025 р. переоформила право власності на житлову будівлю АДРЕСА_2 на ОСОБА_7 всупереч інтересам служби, чим порушила гарантоване Конституцією України її право власності.

Вважає, що внаслідок протиправних дій з боку державного нотаріуса їй завдано моральну шкоду, яка пов`язана з сильним душевним хвилюванням, спровокованим злочинними діями відносно належного їй майна, нею був втрачений сон через постійний стрес, порушився звичайний уклад життя, а також виникли проблеми зі здоров`ям.

Крім цього, вважає, що внаслідок вчиненого злочину їй завдано і майнову шкоду, яка полягає у низці витрат на ліки, на послуги адвоката тощо.

З огляду на викладені вище обставини, вбачається, що в порядку ч. 1 ст. 55 КПК України були та є всі законні підстави для залучення її, ОСОБА_5 , до кримінального провадження №0000235, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, в якості потерпілої, оскільки нею обґрунтовано наявність моральної та майнової шкоди, а також в порядку ч. 2 ст. 55 КПК України, оскільки нею в чіткій відповідності до приписів КПК подано заяву про залучення до провадження в якості потерпілої та врешті-решт подано заяву про вчинення у відношенні неї кримінального правопорушення, що є безумовною підставою для визнання її потерпілою в порядку ч. 2 ст. 55 КПК України.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що постанова слідчого не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, вона вимушена звернутися до суду із скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 про відмову у задоволенні заяви, винесену в рамках кримінального провадження № 0000235, та зобов`язати слідчого визнати її, ОСОБА_5 , потерпілою та допитати в якості потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

В судове засідання скаржник ОСОБА_5 не з`явилась, про час та місце розгляду скарги повідомлена.

Її захисник, адвокат ОСОБА_3 , скаргу підтримала, доповнивши, що просить суд також зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_5 про визнання її потерпілою.

Представник Лубенського РВП в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні даної скарги, вважаючи її безпідставною.

Заслухавши захисника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Згідно ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні, може бути зокрема фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 91 КПК України, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, є обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно зі ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000235 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, яке було відкрито на підставі ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.04.2025 р., якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань було задоволено.

15.04.2025 р. слідчим відділенням було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за ч. 1 ст. 365-2 КК України.

16.05.2025 р. ОСОБА_5 було подано слідчому заяву в порядку ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України про залучення її до провадження як потерпілої.

Постановою слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 від 19.05.2025 року було відмовлено у визнанні потерпілою особою ОСОБА_5 .

Із наданих слідчим матеріалів вбачається наступне.

Згідно із свідоцтвом, 13.01.2025 р. державний нотаріус Лубенської державної нотаріальної контори Полтавської області ОСОБА_6 за реєстровим №171 посвідчила, що на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_9 17.10.2024 р., ОСОБА_7 належить на праві власності майно, що складається з: 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою побудов, загальна площа якого 149,3 кв.м., житлова площа 90,8 кв.м, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , документом, що підтверджує право власності, є Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_10 10.01.2012 р. за реєстровим № 54, та Ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, від 03.05.2024 р. у справі № 539/4112/20, оскільки майно не реалізовано/торги не відбулися, і стягувач ОСОБА_7 виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_10 10.01.2012 р. за реєстровим № 54, та Ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, від 03.05.2024 р. у справі № 539/4112/20.

Згідно із свідоцтвом, 13.01.2025 р. державний нотаріус Лубенської державної нотаріальної контори Полтавської області ОСОБА_6 за реєстровим №172 посвідчила, що на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_9 17.10.2024 р., ОСОБА_7 належить на праві власності майно, що складається з: 1/2 частки земельної ділянки, загальна площа якої 0,0500 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:005:0025, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , документом, що підтверджує право власності, є Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_10 10.01.2012 р. за реєстровим № 54, та Ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, від 03.05.2024 р. у справі № 539/4112/20, оскільки майно не реалізовано/торги не відбулися, і стягувач ОСОБА_7 виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_10 10.01.2012 р. за реєстровим № 54, та Ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, від 03.05.2024 р. у справі № 539/4112/20.

Право власності ОСОБА_7 на вищевказані частку житлового будинку та на частку земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на підставі зазначених Свідоцтв про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися.

Відповідно до ч. 1 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Частиною 3 цієї статті рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно з частиною 5 даної статті постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст прийнятого процесуального рішення;

місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову;

можливість та порядок оскарження постанови.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілою відповідає вимогам КПК України, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 02.10.2025 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1