Провадження №1-кс/522/444/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного 02.10.2025 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси на автомобіль «Mercedes-Benz 350», р.н. НОМЕР_1 , який перебував у володінні ОСОБА_3 , у зв`язку з розслідуванням матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001123 від 21.08.2025 року, за ч.1 ст. 286 КК України. В обґрунтування клопотання представник власника майна зазначає, що арешт на автомобіль підлягає скасуванню оскільки на теперішній час у застосуванні цього заходу відпала потреба.

В судове засідання представник власник майна ОСОБА_4 не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та за відсутності власника майна, доводи клопотання підтримує в повному обсязі та просить клопотання про скасування арешту майна задовольнити .

Старший слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, надав заяву згідно якої проти задоволення клопотання про скасування арешту майна не заперечує, оскільки по даному кримінальному провадженню 25.12.2025 року було прийнято рішення про закриття кримінального провадження відповідно до п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.10.2025 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001123 від 21.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, було накладено арешт із забороною розпорядження, відчудження та користування на автомобіль «Mercedes-Benz 350», р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 20.12.2013 року ДАІ5101.

Згідно даних наданих старшим слідчим СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , кримінальне провадження №0001123 від 21.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрито 25.12.2025 року на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Так, згідно ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч. 4 ст. 174 КПК).

Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК України наділяють правом скасувати арешт при закритті провадження лише таких суб`єктів як: суд - за наслідками розгляду кримінальної справи, та прокурора - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Водночас, кримінальне провадження №0001123 від 21.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрив постановою слідчий, який, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно з ч. 4 ст. 26 КПК слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК є судовий контроль за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті З КПК), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких накладений арешт, слідчий суддя вважає за можливе розглянути подане клопотання.

Вищевказані висновки узгоджуються із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 30.06.2020 року у справі № 727/2878/19, відповідно до якої питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи те, що досудове розслідування кримінального провадження №0001123 від 21.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на даний час закінчено, кримінальне провадження, в рамках якого було накладено арешт на транспортний засіб закрито, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба, а тому подане клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, - задовольнити.

Скасувати арешт із забороною розпорядження, відчудження та користування забороною, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.10.2025 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001123 від 21.08.2025 року за ч.1 ст. 286 КК України на автомобіль «Mercedes-Benz 350», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 20.12.2013 року, належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Виконання ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні №0001123 від 21.08.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена .

Слідчий суддя: