Справа №751/7907/25
Провадження №1-кп/751/363/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження №0001821 від 20.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2025 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0001821 від 20.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявивши клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , з подальшим утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», строком на 60 діб.

Захисник та обвинувачений просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому акцентували увагу на тому, що обвинувачений протягом часу досудового розслідування не вчиняв жодних спроб вплинути на свідків у кримінальному провадженні або спроб переховуватися від органу досудового розслідування. Зазначили також, що попри те, що раніше судом було визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави, на даний час обвинувачений не має коштів на її внесення.

Дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, заслухавши позицію учасників провадження, суд дійшов таких висновків.

У своєму клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення альтернативи внесення застави прокурор посилається на існування ризиків: переховуватися від сторони обвинувачення або суду, впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, тобто ризиків, передбачених п.п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. У судовому засіданні прокурор також акцентував увагу на тому, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із насильством, та знову вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане із насильством.

Як було встановлено раніше ухвалами слідчих суддів та ухвалою суду щодо обрання (продовження) межах даного кримінального провадження запобіжних заходів, на даний час ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Оскільки КПК України не оперує поняттям «обґрунтованість обвинувачення» в аспекті вирішення питання про запобіжні заходи, відповідно на даній стадії для цілей вирішення питання по запобіжним заходам слід звертатися саме до стандарту «обґрунтованої підозри». При цьому суд зауважує, що терміни «обґрунтована підозра» та «винуватість, доведена поза розумним сумнівом» не є тотожними за своїм змістом, а стандарт «обґрунтованої підозри» означає лише те, що існують докази, достатні для обґрунтованого висновку про те, що особа може бути причетною до вчинення кримінального правопорушення.

Також попередніми судовими рішення щодо обрання та продовження запобіжного заходу було встановлено у кримінальному провадженні наявність ризиків: переховуватися від сторони обвинувачення або суду, впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, тобто ризиків, передбачених п.п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу суд враховує те, що як саме існування ризиків, так і ступінь гостроти їх вираження у кримінальному провадженні не є константними явищами. Вони мають тенденцію до зміни у залежності від багатьох факторів, одним із яких, безмовно, є як тривалість кримінального провадження, так і тривалість тримання особи під вартою.

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Щодо ризику переховуватися від суду, на думку суду даний ризик не втратив повною мірою своєї актуальності навіть із врахуванням превентивної дії вже застосованого запобіжного заходу. При цьому суд бере до уваги не лише тяжкість передбаченого законом покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, але й характеристики особи зокрема відсутність сталих соціальних зв`язків (обвинувачений не має постійного місця роботи, не одружений, інших осіб на утриманні не має).

Не втратив свою актуальність і ризик впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки зазначені особи на даний час не є допитаними у суді, а їх показання під час досудового розслідування доказом у ході судового розгляду виступати не можуть.

Суд зауважує, що на даний час, навіть із урахуванням превентивної дії вже застосованого запобіжного заходу, не втратив свою актуальність ризик вчинення нового кримінального правопорушення. При цьому суд враховує, що згідно наявних у матеріалах провадження відомостей, ОСОБА_3 раніше був неодноразово засуджений за вчинення майнових злочинів. Також обвинувачений не має стабільного джерела доходів, що підвищує актуальність даного ризику.

За наведених умов суд вважає, що у кримінальному провадженні існували та продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що зумовлюють правову підставу для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також суд зауважує, що попередньою ухвалою суду від 16.10.2025 у даній справі було визначено обвинуваченому розмір застави 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (сторона захисту клопотала про визначення розміру застави в 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), що на переконання суду є розміром застави, здатним утримати обвинуваченого від порушення процесуальних обов`язків, та одночасно не є завідомо непомірним для обвинуваченого, із урахуванням у тому числі озвученого стороною захисту розміру помірної для обвинуваченого суми застави.

За таких умов суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора із продовженням строку тримання під вартою на 60 днів, із залишенням без змін раніше визначеного розміру застави у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що є достатнім розміром застави та дозволить нівелювати наявні у кримінальному провадженні ризики.

Керуючись статтями 3, 27, 177, 178, 182, 183, 369-372, 376, 392 КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», терміном 60 днів, тобто до 24.01.2026.

Раніше визначений обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121120 гривень залишити без змін.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, негайно звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований ОСОБА_3 , проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 24 січня 2026 року включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`являвся за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду у частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 28.11.2025.

Суддя ОСОБА_1