Номер провадження: 11-сс/813/2153/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001520 від 13.12.2023 року за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 21.10.2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Первомайськ Миколаївської області, громадянки України, розлученої, яка має неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштована, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.149, ч.3 ст.332 КК України,

встановив:

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001520 від 13.12.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.3 ст.149, ч.2 ст.332, ч.3 ст.332, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 21.10.2025 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та підозрюваній ОСОБА_9 продовжений строк тримання під вартою до 19.12.2025 року включно, з визначенням застави 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028000 грн.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою зменшити раніше визначений розмір застави в межах встановлених п.3 ч.5 ст.182 КПК України від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Захисник вважає, що жоден із заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України не був доведений. Звертає увагу на те, що ОСОБА_9 раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, самостійно виховує хвору неповнолітню дитину. Вказує, що досудове розслідування триває вже 6 місяців і за цей час заявлені стороною обвинувачення ризики значно зменшились. Крім того захисник наголошує про те, що у підозрюваної відсутні значні матеріальні статки, які б дозволи їй внести визначену слідчим суддею заставу, в розмірі, який є для неї завідомо непомірним. Також захисник вважає, що визначивши заставу у виключному розмірі, фактично до ОСОБА_9 був застосований безальтернативний винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, або визначити мінімальний розмір застави з урахування особи підозрюваної та її майнового стану.

Захисник зазначає про те, що під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя не врахував: майновий стан підозрюваної; ту обставину, що підозрювана має не утриманні непрацездатних батьків пенсіонерів; те, що підозрювана має постійне місце проживання та раніше не судима. Крім того, захисник вважає, що слідчий суддя безпідставно визначив підозрюваній завідомо непомірний для неї розмір застави у виключному розміру, не надавши оцінки її майновому стану.

Захисник ОСОБА_8 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причини неявки апеляційний суд не повідомив, із клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК (далі - КПК) неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційні скарги; думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційних скарг; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина 1 ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Зі змісту ч.5 ст.199 КПК вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Частиною 4 ст.199 КПК передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 слідчий суддя в цілому дотримався вимог ст.199 КПК, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини.

Апеляційним судом встановлено, що на теперішній час ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст.149 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 підтверджується зібраними доказами, які на даному етапі досудового розслідування є вагомими та достатніми для обґрунтування повідомленої підозри.

При цьому, відповідно до ст.ст.89, 94 КПК та Глави 28 КПК питання про встановлення вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

На теперішній час строк досудового розслідування в кримінальному №0001520 продовжений до 9-ти місяців, а саме до 23.12.2025 року включно.

Для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд процесуальних дій.

Оскільки наразі досудове розслідування триває, існуючи в даному кримінальному провадженні ризики (п.п.1, та 3 ч.1 ст.177 КПК), які обґрунтовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_9 , не зменшились та не відпали.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_9 у разі доведеності її вини, апеляційний суд вважає, що ризик того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду продовжує існувати та є обґрунтованим.

Вказаний ризик підтверджується також тим, що ОСОБА_9 володіє знаннями та навичками незаконного перетинання державного кордону, а тому у випадку застосування до неї запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, остання матиме можливість залишити територію України та уникнути кримінального переслідування.

Крім того, апеляційний суд погоджується з продовженням існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, а саме те, що перебуваючи на свободі ОСОБА_9 матиме можливість здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрювана володіє інформацією про їх місце проживання та їх контактними даними.

Апеляційний суд звертає увагу, що наразі досудове розслідування триває, а показання свідків у даному кримінальному провадженні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування.

Апеляційний суд також звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

За наявності існування обґрунтованої підозри та вищевказаних ризиків, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді щодо необхідності продовження застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК, що виключають можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Водночас щодо визначеного слідчим суддею розміру застави колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У даному кримінальному провадженні виключність випадку полягає в тому, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні ряду епізодів тяжких злочинів, які пов`язані зі сприянням в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчинених в умовах воєнного стану та пов`язаних із посяганням на недоторканність державного кордону, що безпосередньо впливає на стан обороноздатності країни, за попередньою змовою групою осіб.

Апеляційний суд приймає до уваги, що раніше визначений розмір застави - 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3028000 грн. підозрювана ОСОБА_9 протягом тривалого часу не сплатила, що може свідчити про існування труднощів матеріального характеру.

Апеляційний суд зазначає, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Із урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір застави, тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Скасовуючи ухвалу слідчого судді та ухвалюючи нове рішення за результатами розгляду клопотання слідчого, при визначенні розміру застави, апеляційний суд керується вимогами ч.4, п.2 ч.5 ст.182 КПК.

Визначаючи розмір застави, колегія суддів враховує і практику ЄСПЛ, відповідно до якої розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого та ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року)

Колегія суддів враховує, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершене, а підозрювана більше семи місяців перебуває під вартою.

Одночасно з цим, враховуючи наведені вище висновки колегії суддів, дотримуючись балансу між завданнями кримінального провадження та необхідністю дотримання гарантій, визначених ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір застави до 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2422400 (два мільйони чотириста двадцять дві тисячі чотириста) гривень.

У відповідності до приписів п.2 ч.3 ст.407 КПК, апеляційний суд, скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги захисників підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою ОСОБА_9 слід продовжити строк тримання під вартою та зменшити раніше визначений розмір застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.10.2025 року, якою в кримінальному провадженні №0001520 від 13.12.2023 року підозрюваній ОСОБА_9 продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19.12.2025 року включно, з визначенням застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 в кримінальному провадженні №0001520 від 13.12.2023 року про продовження застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 19.12.2025 року включно.

Визначити підозрюваній ОСОБА_9 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 800 (вісімсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 422 400 (два мільйони чотириста двадцять дві тисячі чотириста) гривень.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами: отримувач: Одеський апеляційний суд; Код ЄДРПОУ отримувача 42268321; Код банку отримувача (МФО) 820172; розрахунковий рахунок UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 17.11.2025 року; заставна сума за підозрювану ОСОБА_9 (номер провадження суду апеляційної інстанції №11-сс/813/2153/25; судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Підозрювана ОСОБА_9 звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатися з населеного пункту в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та засобів зв`язку;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками, учасниками кримінального провадження, визначеними слідчим або прокурором;

- здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області свій паспорт для виїзду за кордон, або інший документ, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_9 наслідки невиконання обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого суворого запобіжного заходу

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду в частині продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладених на підозрювану обов`язків становить до 19 грудня 2025 року включно.

Копію ухвали невідкладно надіслати до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4