УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 слідча суддя Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , при секратарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000699 від 20.09.2025 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України

ВСТАНОВИВ:

02.10.2025 слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 20.09.2025 близько 14 год., фізична особа підприємець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території належного йому господарства, що розміщене по АДРЕСА_1 , під час виконання робіт із підвищеною небезпекою, а саме розвантажувальних робіт із використанням спеціальної техніки, автомобіля самоскида марки «Рено» р.н.з. НОМЕР_1 , що перевозить деревину, здійснюючи викидання деревини, шляхом підіймання борту вище вказаного автомобіля, порушуючи правила безпеки під час виконання таких робіт, не переконався, що поряд автомобіля стоїть, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжив вивантажування деревину, під час чого одна колода впала на праву сторону по ходу руху автомобіля та ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичного перелому стопи лівої ноги і травматичної ампутації 1,2,3 пальця лівої стопи.

Відомості про дану подію внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000699 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 Кримінального кодексу України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ФОП ОСОБА_5 , на території належного йому господарства, що розміщене по АДРЕСА_1 , займається діяльністю «Лісопильне та стругальне виробництво». В свою чергу підприємство, під час своєї діяльності залучає неофіційно працевлаштованих осіб, порушуючи їх право на соціальні гарантії, такі як оплачувана відпустка, лікарняні, пенсійне забезпечення.

Встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи роботи пов,язані з підвищеною небезпекою на виробництві, не дотримуючись правил безпеки під час виконання робіт, заподіяв шкоду власному здоров,я, а саме отримав тілесні ушкодження, що стало результатом порушення правил безпеки на виробництві і супроводжувалось створенням загрози для життя і здоров,я потерпілого і отримання вказаних тілесних ушкоджень.

Численні роботи, що виконуються на виробництві, характеризуються підвищеною небезпекою, оскільки ймовірність настання небезпечної шкоди під час їх виконання є набагато вищою, ніж при виконанні звичайних робіт. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 р. № 2694-ХІІ (в редакції Закону України від 21 листопада 2002 р. № 229-ІУ) перелік таких робіт затверджується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з нагляду за охороною праці (див. Перелік робіт з підвищеною небезпекою», затверджений наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці № 15 від 26 січня 2005 р. // ОВУ. - 2005. - № 8. - Ст. 455). Цей перелік має чинність на всіх підприємствах, установах і організаціях незалежно від форм власності та видів їх діяльності. До таких робіт належить вантажно- розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів.

Слідчим зазначено, що зараз діє ще один перелік видів робіт підвищеної небезпеки, який наведений у додатку 2 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затверджений постановою КМУ від 26 жовтня 2011 р. № 1107 (ОВУ. - 2011. - № 84. - Ст. 3077). Цей перелік використовується Держгірпромнаглядом та його територіальними органами для надання дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки (див. п. 1 зазначеного Порядку).

Суб`єкт підприємницької діяльності зобов`язаний дотримуватись правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою.

01.10.2025 на підставі Ухвали Володимирського міського суду 154/3887/25, провадження 1-кс/154/705/25 за місцем здійснення підприємницької діяльності було проведено санкціонований обшук у ході якого вилучено: свідоцтво про державну реєстрацію ФОП № НОМЕР_2 ; свідоцтво платника єдиного податку серії НОМЕР_3 ; договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ; технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за адресою АДРЕСА_1 ; печатка на ім`я ОСОБА_5 (інн); журнал реєстрації інструктажів із питань пожежної безпеки та охорони праці; зошит наказів; посвідчення №3074; посвідчення № 3148; посвідчення про проходження навчання із питань пожежної безпеки; табелі обліку використаного робочого часу у кількості 8 штук; розрахунково-платіжні відомості у кількості 5 штук; станок торцовочний кустарного виробництва, без будь якого маркування; станок обрізний кустарного виробництва із написом на кожусі «380 В»; горбильний станок стрічкового типу, кустарного типу без будь якого маркування.

Власник майна фізична особа -підприємець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 .

Зазначив, що свідоцтво про державну реєстрацію ФОП № НОМЕР_2 ; свідоцтво платника єдиного податку серії НОМЕР_3 ; печатка на ім`я ОСОБА_5 (інн); журнал реєстрації інструктажів із питань пожежної безпеки та охорони праці; зошит наказів; посвідчення №3074; посвідчення № 3148; посвідчення про проходження навчання із питань пожежної безпеки; табелі обліку використаного робочого часу у кількості 8 штук; розрахунково-платіжні відомості у кількості 5 штук станок торцовочний кустарного виробництва, без будь якого маркування; станок обрізний кустарного виробництва із написом на кожусі «380 В»; горбильний станок стрічкового типу, кустарного типу без будь якого маркування, є необхідними для проведення Експертизи з питань безпеки життєдіяльності та охорони праці як такі, що містять важливі для доказування у кримінальному провадження обставини.

Посилався, що вилучені речі мають значення речового доказу, і тому самі по собі та в сукупності з іншими доказами можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час проведення досудового слідства, у зв`язку з чим просив накласти арешт на вилучене майно, з забороною їх відчуження, розпорядження та користування майном.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просили задовольнити з викладених підстав. Разом з тим, зазначив, що не наполягає на накладенні арешту на свідоцтво про державну реєстрацію ФОП № НОМЕР_2 ; свідоцтво платника єдиного податку серії НОМЕР_3 ; договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ; технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за адресою АДРЕСА_1 . Щодо іншого майна вважає необхідним задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував на задоволенні клопотання, обґрунтовуючи тим, що в ході проведення ошуку були вилучені станки торцовочний, обрізний, горбильний, що не причетні до події травмування потерпілого, жодним із верстатів не було заподіяно шкоду здоров,ю майну потерпілого та вимога щодо заборони їх використання, вказана органом досудового слідства, призведе до повної зупинки діяльності підприємця, а відтак потягне за собою несплату податків, звільнення найманих працівників. В той же час така заборона використання верстатів жодним чином не сприятиме проведенню розслідування, а також жодним чином не перешкоджатиме розслідуванню, яке здійснюється у кримінальному провадженню. Усі збитки потерпілому відшкодовані, останній претензій до ОСОБА_5 не висуває, йому надається допомога в лікуванні та здійснюється матеріальна підтримка сім,ї потерпілого. Посилався на вимоги КПК України та практику ЄСПЛ, вказуючи на те, що накладення арешту на верстати, які використовуються в підприємницькій діяльності являється неспівмірним та непропорційним до можливого результату розслідування кримінального провадження, а отже просив у задоволення клопотання про накладення арешту відмовити в цілому.

Враховуючи позицію учасників справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, вилучені речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні №0000699, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучений автомобіль в розумінні ч.1 ст. 98 КПК України є речовим доказом, правовий режим зберігання якого регламентується ст. 100 КПК України.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слідчий суддя також враховує, вимоги ч.1 ст. 16 КПК України, яка наголошує на тому що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Слідчий суддя бере до уваги думку слідчого, який в судовому засіданні зазначив, що у накладенні арешту на свідоцтво про державну реєстрацію ФОП № НОМЕР_2 ; свідоцтво платника єдиного податку серії НОМЕР_3 ; договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ; технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за адресою АДРЕСА_1 , відпала необхідність щодо їх вилучення та вони можуть бути повернуті власнику.

Що стосується вилученого майна, зокрема журнал реєстрації інструктажів із питань пожежної безпеки та охорони праці; зошит наказів; посвідчення №3074; посвідчення № 3148; посвідчення про проходження навчання із питань пожежної безпеки; табелі обліку використаного робочого часу у кількості 8 штук; розрахунково-платіжні відомості у кількості 5 штук, на думку слідчого судді воно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки воно кваліфіковано саме за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, а тому вказане майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Отже з метою їх збереження наявна необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході проведеного обшуку майно з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування.

Крім того, застосування таких заходів відносно журнал реєстрації інструктажів із питань пожежної безпеки та охорони праці; зошит наказів; посвідчення №3074; посвідчення № НОМЕР_4 ; посвідчення про проходження навчання із питань пожежної безпеки; табелі обліку використаного робочого часу у кількості 8 штук; розрахунково-платіжні відомості у кількості 5 штук, слідчий суддя вважає необхідним, оскільки досудове слідство тільки розпочато, не проведено оперативні слідчі дії з його використанням, зокрема експертизи або слідчі експерименти, що в разі повернення майна може унеможливити їх виконання та потягти втрату належних доказів у справі.

Щодо накладення арешту на печатку на ім`я ОСОБА_5 (інн); станок торцовочний кустарного виробництва, без будь якого маркування; станок обрізний кустарного виробництва із написом на кожусі «380 В»; горбильний станок стрічкового типу, кустарного типу без будь якого маркування із забороною їх відчуження, розпорядження та користування вище зазначеним майном, слідчий суддя виходить з наступного.

20.09.2025 порушено кримінальне провадження по факту отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді травматичного перелому стопи лівої ноги і травматичної ампутації 1,2,3 пальця лівої стопи під час виконання робіт із підвищеною небезпекою, а саме розвантажувальних робіт із використанням спеціальної техніки, автомобіля самоскида, що перевозить деревину, при здійсненні викидання деревини, шляхом підіймання борту вище вказаного автомобіля, з порушенням правил безпеки під час виконання таких робіт. Дані події стались на території господарства, що розміщене по АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_5 , внаслідок чого порушено кримінальне провадження та здійснюється досудове слідство за ч.2 ст.272 КК України.

Таким чином, вказані слідчим у клопотанні станок торцовочний кустарного виробництва, без будь якого маркування; станок обрізний кустарного виробництва із написом на кожусі «380 В»; горбильний станок стрічкового типу, кустарного типу, жодним чином не відносяться до подій кримінального правопорушення та не можуть бути предметом розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчим ані в клопотанні про накладення арешту ані у в судовому засіданні не доведено підстави такого заходу, відсутні посилання щодо проведення експертизи чи інших слідчих процесуальних дій з даним майном.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги посилання представника власника майна, щодо заборони їх використання, вказана органом досудового слідства, призведе до повної зупинки діяльності підприємця, а відтак потягне за собою несплату податків, та як наслідок звільнення найманих працівників та підприємець буде позбавлений можливості здійснювати свою діяльність.

Частина 2 та 4 ст.173 КПК України наголошують на тому, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Уразі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Також, слід врахувати усталену практику Європейського Суду з прав людини (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»), в яких наголошується на тому, що вимога щодо законності в розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу свавілля. Будь-яке вручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в статті 1 Першого протоколу, де зазначено, що необхідність балансу буде не досягнута, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний і надмірний тягар, тобто відсутність пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються з метою, яку прагнуть досягти.

Отже, ЄСПЛ у своїй практиці вказував на те, що для того щоб втручання було сумісним із ст.1 Першого протоколу, воно повинно бути законним, відповідати загальним інтересам, а головне бути пропорційним, тобто повинно знайти «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу спільноти і вимогами захисту основних прав особистості.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що в частині накладення арешту на печатку на ім`я ОСОБА_5 (інн); станок торцовочний кустарного виробництва, без будь якого маркування; станок обрізний кустарного виробництва із написом на кожусі «380 В»; горбильний станок стрічкового типу, кустарного типу без будь якого маркування, виходячи з обставин порушеного кримінального провадження, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника та справедливого балансу між вимогами загального інтересу спільноти і вимогами захисту основних прав особистості, клопотання слід задовольнити частково, обмежившись заходом накладення арешту на вказане майно.

При цьому, треба зазначити, що накладення арешту на майно не позбавляє права власника звернутися в подальшому з клопотанням щодо його скасування після проведення органом досудового слідства відповідних слідчих дій з використанням речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на журнал реєстрації інструктажів із питань пожежної безпеки та охорони праці; зошит наказів; посвідчення №3074; посвідчення № 3148; посвідчення про проходження навчання із питань пожежної безпеки; табелі обліку використаного робочого часу у кількості 8 штук; розрахунково-платіжні відомості у кількості 5 штук із забороною їх відчуження, розпорядження та користування вище зазначеним майном.

Накласти арешт на печатку на ім`я ОСОБА_5 (інн НОМЕР_5 ); станок торцовочний кустарного виробництва, без будь якого маркування; станок обрізний кустарного виробництва із написом на кожусі «380 В»; горбильний станок стрічкового типу, кустарного типу без будь якого маркування.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Повний текст проголошено о 15-00 год.15.10.2025

Слідча суддя ОСОБА_7