У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року м.Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 31.07.2025 року про закриття кримінального провадження №0000122 від 08.03.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Скаржник ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 31.07.2025 року про закриття кримінального провадження №0000122 від 08.03.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Скаргу обгрунтувала тим, що постановою дізнавача від 31.07.2025 року закрито кримінальне провадження. Про наявність постанови скаржниці стало відомо лише 01.10.2025 року під час ознайомлення із матеріалами справи.

Постанову дізнавача ОСОБА_4 про закриття провадження вважає такою, що носить виключно суперечливий і неправомірний характер. У постанові зазначено суперечливі відомості про нанесення побоїв невідомими особами у той час як поряд з цим зазначається підтвердження свідком про завдання тілесних ушкоджень потерпілій від нападу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; зроблено незаконне посилання про відсутність чіткого зображення хто напав першим попри те що саме скаржниця отримала тілесні ушкодження неодноразово і це підтверджено свідком, слідчим експериментом, висновком СМЕ; робиться незаконний висновок про те що висновок СМЕ прямо не вказує що тілесні ушкодження нанесли саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; робиться неправдивий висновок що по справі зроблено всі процесуальні дії; приховано обтяжуючі обставини за ст. 28,67 КК України з приводу вчинення правопорушення саме групою осіб ( ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ).

Так, у кримінальному провадженні не проведено наступні слідчі дії:

- не виконано вказівки заступника начальника СД ПРУП ГУНП в Полтавській області;

- не пред?явлено заявниці для впізнання осіб нападників (гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 );

- не проведено одночасний допит між ОСОБА_3 та нападниками (гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 );

- не проведено допит нападника гр. ОСОБА_5 , не зібрано характерезуючі матеріали на цю особу;

- не допитано працівників поліції які приїхали на виклик на місце події 01.03.2025 року - інспектори взводу N?2 роти N?4 батальйону УПП у Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 ;

- надалі, не було повідомлено гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про підозру у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України;

- зроблено неправомірний висновок про відсутність складу правопорушення попри відсутність приводів і підстав для цього, а також створюється прецедент для уникнення від відповідальності гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом спроби кваліфікації їх дій за ст. 173-2 КУпАП.

Дізнавач не наводить жодної із цих ознак складу кримінального правопорушення у мотивувальній частині постанови. А тому посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у резолютивній частині постанови є безпідставним. Аби говорити про відсутність складу злочину, треба конкретно називати, якого саме елементу складу злочину немає.

Звернув увагу, що у п. 111 рішення Європейського Суду з прав людини від 22 лютого 2005 р. у справі «Новоселецький проти України» Суд вказав, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг. (див., mutatis mutandis, вищезазначена рішення Суругіу, § 65; також як рішення ОСОБА_10 і Хіро Балані п. Іспанії від 9 грудня 1994 року, в серії А N? 303 - и 303-В, стор. 12, § 29, та п.п. 29-30, § 27).

Вважають, що обставини кримінального провадження N?0000122 від 08.03.2025 року є аналогічними до обставин справи «Новоселецький проти України» щодо неналежної роботи органів досудового слідства. Головною вимогою Новоселецького було те, що державні органи не провели відповідного та ефективного розслідування.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов?язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного. розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Отже, дізнавач допустив порушення процесуальних норм, вказаних вище. Тобто дізнавач не вжив усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події злочину, а також усіх необхідних процесуальних дій для вручення підозри.

У зв`язку з викладеними обставинами, просила поновити строк для подачі скарги на постанову про закриття кримінального провадження та скасувати постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 31.07.2025 року про закриття кримінального провадження за №0000122 від 08.03.2025 року за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відсутністю складу злочину.

У судове засідання скаржниця ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_11 з`явилися, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового засідання, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, вимоги скарги підтримали та просили задовольнити.

Дізнавач, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, з огляду на те, що на запити суду про необхідність надання матеріалів кримінального провадження №0000122 від 08.03.2025 року для їх огляду в судовому засіданні, дізнавачем такі матеріали надані не були, слідчий суддя, дослідивши скаргу і приєднані до неї матеріали, зокрема і постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність задоволення скарги та скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження з наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження №0000122 від 08.03.2025 року, розпочате за заявою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 01.03.2025 року близько 15:00 год, перебуваючи за адресою: м.Полтава, вул.Харківське Шосе, 4/15, невідомі особи нанесли останній тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких встановлюється.

Постановою дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 31.07.2025 року кримінальне №0000122 від 08.03.2025 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Згідно положень ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Їх сутність полягає у намаганні процесуальної особи розшукати і належним чином зафіксувати у відповідних процесуальних джерелах фактичні дані, що мають значення у кримінальному провадженні.

Так, закриваючи кримінальне провадження, дізнавачем не дотримано вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, зокрема, як зазначено у скарзі ОСОБА_3 , не виконано вказівки заступника начальника СД ПРУП ГУНП в Полтавській області; не пред?явлено заявниці для впізнання осіб нападників (гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ); не проведено одночасний допит між ОСОБА_3 та нападниками (гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ); не проведено допит нападника гр. ОСОБА_5 , не зібрано характерезуючі матеріали на цю особу; не допитано працівників поліції які приїхали на виклик на місце події 01.03.2025 року - інспектори взводу №2 роти №4 батальйону УПП у Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та інше.

Крім того, дізнавачем не надано суду матеріали кримінального провадження №0000122 від 08.03.2025 року, а відтак, не спростовано доводи скаржника.

Давши цим та іншим вказаним вище доказам оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що дізнавач прийняв рішення про закриття кримінального провадження передчасно, не дослідивши всіх обставин, не виконавши всіх необхідних дій для розслідування кримінального правопорушення, а також, враховуючи те, що існує ряд не з`ясованих обставин для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактів по кримінальному провадженню, скарга підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що про наявність постанови про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 дізналася лише 01.10.2025 року, що також не спростовано дізнавачем, та заявила клопотання про поновлення строку для оскарження вказаної постанови, таке клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_3 строк для звернення до суду для оскарження постанови дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 31.07.2025 року про закриття кримінального провадження №0000122 від 08.03.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 31.07.2025 року про закриття кримінального провадження №0000122 від 08.03.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження №0000122 від 08.03.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1