У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2025 Справа №607/5833/25 Провадження №1-кп/607/1312/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с./з. ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 07.02.2025 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курахове Донецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні якого перебувають неповнолітні: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює електриком у західноукраїнському індустріальному хабі, адреса проживання: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ :

На адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт, з якого вбачається:

«Встановлено, що згідно абзацу п`ятого статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ГХ, яким затверджено указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилини 24.02.2022 строком на 30 діб. Надалі, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено та провести загальну мобілізацію. Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. Строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу;

Встановлено, що у ОСОБА_3 після введення воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, виник кримінально-протиправний умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Зокрема, ОСОБА_3 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , був військовозобов`язаним та придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах(установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони згідно довідки військово-лікарської комісії від 24.07.2024 № 6212/7, та не мав відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від привозу на військову службу за мобілізацією.

ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, переслідуючи мету ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в умовах особливого періоду, в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, 24.07.2024 відмовився отримувати бойову повістку для відправки в складі команди до навчального центру військової частини НОМЕР_1 о 6 годині 00 хвилин 25.07.2024 для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ).

25.07.2024 ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_5 для відправки у складі команди до навчального центру військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, будучи придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних на те причин, не прибув у визначений у повістці день та час».

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 подав у судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.

В обґрунтування вказаного клопотання захисник вказав, що ОСОБА_3 отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", що підтверджується витягом з програмного забезпечення «Резерв +» від 04.11.2025.

Крім цього в підтвердження захворюваності з дитинства ОСОБА_3 було проведено хірургічне втручання ока.

Відповідно у результаті таких змін, на думку захисника, втрачається доцільність застосування до обвинуваченого заходів кримінально-правового впливу.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 заперечив стосовно задоволення вказаного клопотання, вважає, що відсутня зміна обстановки.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі абзацу пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», до 05.12.2025.

Суд, заслухавши учасників, ознайомившись із наданими матеріалами, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Згідно ст.48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину. Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України - право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому ст. 7 КПК України.

Підсумовуючи, на переконання суду не встановлено таких обставин, які б вказували на те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , втратило суспільну небезпечність, або ж він перестав бути суспільно небезпечним, при цьому наведені стороною захисту аргументи, а саме те, що обвинувачений отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, не свідчать про зміну обстановки.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження відсутні передбачені законом підстави, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання обвинуваченого слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 48 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення стосовно неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1