Справа № 932/2748/25
Провадження № 1-кп/932/336/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0000140 від 04.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, освіта середня спеціальна, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, в порядку ст. 89 КК України не судимого, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , за ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2025 року, близько 18.00 год., ОСОБА_5 знаходився в приміщенні гуртожитку, розташованого за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 14, де при спілкуванні з потерпілою ОСОБА_4 вона передала йому належну їй банківську картку АТ «КРЕДОБАНК» № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 для здійснення покупки в супермаркеті «Варус» та повідомила пароль від вказаної картки. Після чого ОСОБА_5 за добровільною згодою потерпілої ОСОБА_4 здійснив покупку товарів в супермаркеті «Варус», розташованому за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 16, розрахувавшись за покупку товару на суму 445 грн. 80 коп. з використанням належної ОСОБА_4 банківської картки АТ «КРЕДОБАНК» № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 .

Після цього, того ж дня, приблизно о 19.30 год., ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку № 16 по проспекту Богдана Хмельницького в м. Дніпро, достовірно знаючи, що на всій території України з 24.02.2022 указом Президента України введено воєнний стан, який продовжує тривати, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, попросив свого знайомого ОСОБА_6 зняти в банкоматі грошові кошти з банківської картки АТ «КРЕДОБАНК» № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_4 . Отримавши на це згоду ОСОБА_6 , передав йому вказану картку та повідомив пароль для безперешкодного зняття коштів.

ОСОБА_6 , утримуючи банківську картку ОСОБА_4 при собі, не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_5 , направився до банкомату АТ «Приватбанк», розташованого за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 23, де зняв з банківської картки АТ «КРЕДОБАНК» № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , грошові кошти в розмірі 9000 грн., які передав ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі викрадених грошових коштів, що становить 9000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні крадіжки визнав повністю, підтвердивши суду викладені в обвинувальному акті обставини висунутого йому обвинувачення та суду пояснив, що 14 січня 2025 року, точного часу вже не пам`ятає, він разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 біля магазину «Варус», що розташований на проспекті Богдана Хмельницького в м. Дніпро, зустрів свою давню знайому ОСОБА_9 , якій запропонував піти в гості до свого спільного знайомого, що проживає у неподалік розташованому гуртожитку. У них з хлопцями була пляшка горілки, а ОСОБА_10 купила пляшку коньяку. У гуртожитку вони разом стали вживати спиртні напої, а коли спиртні напої закінчилися, вони вирішили знову піти до магазину. Так як особисто у нього грошей не було, ОСОБА_11 дала йому свою банківську картку, назвала йому пін-код карти і попросила його купити пляшку горілки, томатний сік та сигарети. Скупившись, він повернувся назад, де продовжили вживати спиртні напої. Після цього він, маючи намір заволодіння коштами ОСОБА_12 , попросив ОСОБА_13 сходити до банкомату і зняти йому кошти з банківської картки ОСОБА_10 та назвав пін-код її банківської картки, з чим той погодився, не знаючи його намірів. Коли ОСОБА_14 приніс йому зняті з картки ОСОБА_15 кошти в сумі 9000 грн., він повернув картку ОСОБА_10 . Про те, що з її картки були зняті всі гроші, вона не знала. А через декілька днів йому стало відомо, що ОСОБА_4 звернулася до поліції з заявою про викрадення з її карткового рахунку грошових коштів. Повідомив, що шкодує про свій вчинок та що не зміг відшкодувати спричинену ОСОБА_4 шкоду через стан здоров`я, який заважає йому працевлаштуватися. В судовому засіданні вибачився перед потерпілою, пообіцявши відшкодувати спричинену їй шкоду.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що знайома з ОСОБА_5 більше 3 років. Раніше були випадки, коли вона просила його здійснити невеликі покупки в магазині і надавала йому свою банківську картку для здійснення розрахунків. 14 січня 2025 ввечері вона зустрілася з ОСОБА_5 біля магазину «Варус» на проспекті Б. Хмельницького у Дніпрі. ОСОБА_5 був з двома хлопцями, яких вони раніше не знала. Їй запропонували піти з ними в гості у гуртожиток, де проживає колишня дружина ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_16 , яку вона знала, і тому погодилася. У хлопців з собою була пляшка горілки, а вона купила пляшку коньяку, і всі разом пішли в гуртожиток. Коли спиртні напої закінчилися, вона запропонувала хлопцям сходити ще в магазин і там купити пляшку горілки, томатний сік і сигарети. Ті погодилися. Вона дала свою банківську картку АТ «КРЕДОБАНК» ОСОБА_5 , щоб той розрахувався її карткою у магазині і повідомила йому пін-код. Потім, у той же вечір, після 23 год., вона, ідучи додому, зайшла в магазин, щоб купити додому пива, але на касі при розрахунку виявилося, що коштів у неї на картці недостатньо, і тоді, зрозумівши, що ОСОБА_5 зняв усі її кошти, дозвіл на що вона йому не давала, наступного дня звернулася з заявою до поліції. Під час досудового розслідування було з`ясовано, що гроші, які були зняті з її банківської картки, вкрав ОСОБА_5 .

З врахуванням визнання обвинуваченим своєї вини, повного розуміння ним обставин за висунутим йому обвинуваченням, наслідків розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України та добровільної позиції обвинуваченого і потерпілої з цього приводу, сумнівів щодо чого у суду не виникає, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд переконався, що учасники провадження правильно розуміють, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Надавши оцінку дослідженим доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильності кваліфікації його дій за ч.4 ст.185 КК України як крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, дані про його особу та обставини, що впливають на покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в порядку ст.89 КК України є несудимим, на обліку у психіатричному закладі не перебуває, страждає на ряд важких захворювань.

Вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, засудив свою поведінку, розуміючи її наслідки і невідворотність покарання, що вказує на його щире каяття, яке суд разом з активним сприянням у розкриттю злочину визнає як обставини, що пом`якшують йому покарання.

Приймаючи до уваги викладене, думку потерпілої, яка на суворому покаранні обвинуваченого не наполягала і просила питання призначення покарання вирішити на розсуд суду, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, визначеного в мінімальних межах санкції ч.4 ст.185 КК України, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і перевиховання та попередження інших злочинів і не нестиме в собі загрози недосягнення цілі покарання.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Вирішуючи питання речових доказів у справі, суд вважає за необхідне речові докази у справі: DVD-R диски з відеоматеріалами з технічних засобів відео фіксації обставин події кримінального правопорушення зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 Кримінального процесуального Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним за ч.4 ст.185 КК України і призначити йому за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: DVD-R диски з відеоматеріалами з технічних засобів відео фіксації обставин події кримінального правопорушення - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1