Дата документу 23.01.2026Справа № 554/949/26
Провадження № 1-кс/554/1686/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2026 року м.Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000639 від 29.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про дозвіл на затримання з метою приводу,

в с т а н о в и л а:

Слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві за процесуального керівництва Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000639 від 29.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування, 19 січня 2026 року в порядку передбаченому

ст. 135, ст. 278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, громадянину України, раніше не судимому, повідомлено про те, що він підозрюється у самовільному залишенні військовослужбовцем місця служби, тривалістю понад три доби, вичинене в умовах воєнного стану, тобто у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом, призначено на посаду гранатометника 2 десантно штурмового відділення 3 десантно штурмового взводу 8 десантно штурмової роти 2 десантно штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, не маючи об`єктивних та поважних підстав для залишення розташування військової частини, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 19.07.2024 близько 08 год. 00 хв., самовільно залишив місце дислокації підрозділу за адресою АДРЕСА_1 та перебуває поза її межами, при цьому час проводить на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, 19 липня 2024 гранатометник 2 десантно штурмового відділення 3 десантно штурмового взводу 8 десантно штурмової роти 2 десантно штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , умисно, самовільно залишив місце служби за адресою АДРЕСА_1 , тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану та час проводить на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

19.01.2026, у порядку передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України направлено представнику військової частини НОМЕР_1 та направлено за відомим місцем проживання ОСОБА_5 .

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

1.Протоколами допиту свідків;

2.Матеріалами службового розслідування;

3.Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в

п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

На момент складання повідомлення по підозру, ОСОБА_5 у розташування військової частини НОМЕР_1 не повернувся про своє місце знаходження не повідомив.

Також, органом досудового розслідування, разом із цим клопотанням до суду подано клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки враховуючи вже встановлені обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а так само тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинені інкримінованого правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, є менш небезпечними, тобто покарання та процедура його відбування, ніж переховування від органу досудового розслідування.

Процесуальна поведінка ОСОБА_5 свідчить про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду та правоохоронних органів, а тому ОСОБА_5 , усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, здійснювати вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для обрання запобіжного заходу у тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити та надати дозвіл на затримання.

У відповідності до ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартого клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу слідчий суддя, суд примаймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пунктом 1 ч. 2 цієї статті передбачено, що це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартого або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартого.

У відповідності до ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартого клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу слідчий суддя. сул примас рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пунктом 1 ч. 2 цієї статті передбачено, що це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартого або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартого.

Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені обставини у п.п. 1, 2 частини 4 статті 189 КПК України.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 189 КПК України покладено на прокурора обов`язок довести обставини, що вказують на наявність достатніх підстав вважати, що одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Розглянувши клопотання та заслухавши думку прокурора про доцільність надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, враховуючи особу підозрюваного й те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, не з`являється на виклики слідчого, тим самим перешкоджає проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги те, що іншим чином ніж приводом не можливо забезпечити явку підозрюваного до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 188-190 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и л а:

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, громадянину України, громадянина України, раніше не судимого, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали 24 місяці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1