Справа №463/5032/25
Провадження №1-кп/463/427/25
В И Р О К

іменем України

07 жовтня 2025 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000979 від 17.05.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Великі Глібовичі Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

встановив:

17.05.2025 близько 01:00 год., ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_5 , з яким заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та вважаючи, що їх дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, який введено на території України відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» з 05:30 год. 24 лютого 2022 року, перебуваючи по вул.Руфа, 54, у м.Львові, таємно, шляхом вільного доступу, викрали мобільний телефон марки «Iphone» 12 PRO MAX, об`ємом пам`яті 256 GB, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 чорного кольору, в який вставлена SIM-карта оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_3 , який знаходився у прозорому силіконовому чохлі, що належав ОСОБА_6 . Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, діючи в умовах воєнного стану, спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 12100 гривень.

В судовомузасіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, додатково зазначив, що він запропонував ОСОБА_5 підняти телефон, який випав у потерпілого. У вчиненому обвинувачений розкаявся і просить суворо його не карати.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. У вчиненому обвинувачений розкаявся і просить суворо його не карати.

Оскільки учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому, судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану - кваліфіковано правильно.

Дії ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану - кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, є особою молодого віку, має постійне місце реєстрації та проживання, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинувачених, з врахуванням всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому, враховуючи також думку прокурора, суд прийшов до переконання, що виправлення обвинувачених можливе в умовах без ізоляції від суспільства та відбування призначеного покарання і їх слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

DVD-R диск на якому наявні відеофайли з відеозаписами камер відео спостереження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Куртка «Riot Impire» чорного кольору, кофта з капюшоном «Champion» кольору хакі (з комуфляжним забарвленням), кепка «Mountain» чорного кольору, які передані на зберігання ОСОБА_5 - вважати повернутими за належністю.

Куртка «Columbia» чорного кольору, яка передана на зберігання ОСОБА_4 - вважати повернутою за належністю.

Мобільний телефон марки «Iphone» 12 PRO MAX, об`ємом пам`яті 256 GB, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 чорного кольору, SIM-карта оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_3 , прозорий силіконовий чохол, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - вважати повернутими за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченим.

Суддя: ОСОБА_1