Провадження № 1кп-932-342-25
УХВАЛА

Іменем УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд

міста Дніпра

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, п.1, п.5, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, п.1, п.5, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України. ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Суворість покарання, яке йому загрожує, можуть спонукати останнього до вчинення дій на ухилення від кримінальної відповідальності, що дає підстави вважати про наявність ризику, що обвинувачений може переховуватися від суду. Обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як 05.04.2024 до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області прокурорами Жовтоводської окружної прокуратури направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч.2 та ч.4 ст.191 КК України. Обвинувачення ОСОБА_8 грунтується на показах свідків та потерпілих. Тому є досить високий ризик того, що перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності, обвинувачений може впливати на свідків та потерпілих у кримінальному проваджені з метою відмови або зміни в подальшому ними свідчень. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного з насильством, відповідно ч.4 ст.183 КПК України, визначення розміру застави є недоцільним. Проти задоволення клопотання сторони захисту заперечував.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та зазначили, що прокурором не доведено існування зазначених ним ризиків. Прокурором подаються однотипні клопотання, а судом постановлюються практично однотипні ухвали. ОСОБА_8 тривалий час перебуває під вартою, він має сталі соціальні зв`язки. Враховуючи відомості про особу обвинуваченого, просять визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід, щоб ОСОБА_8 міг продовжити військову службу.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання захисників та просив його задовольнити.

Представник потерпілих ОСОБА_9 та потерпілі підтримали клопотання прокурора, заперечували проти задоволення клопотання сторони захисту, зазначивши, що обвинувачений ОСОБА_8 виявив бажання служити тільки після обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, після проведених за його місцем мешкання обшуків, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення, клопотання прокурора задовольнити та продовжити дію щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я іншої особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років та у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного з незаконним обігом зброї в Україні, і усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, може переховуватися від суду, що дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_8 може ухилитися від суду.

Також враховуючи стадію судового провадження, коли судовий розгляд по справі тільки розпочато, свідки сторони обвинувачення та потерпілі не допитані судом, та враховуючи серйозність пред`явленого обвинувачення, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_8 впливу на вказаних осіб, що також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_8 може впливати на потерпілих та свідків.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від суду.

Крім того, суд враховує характер кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_8 , які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини стосовно того, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_8 , характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_8 у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 .

Посилання сторони захисту, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу, так як вищезазначені обставини з урахуванням серйозності обвинувачення та обставин скоєння злочину, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його вини, не свідчать про наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду і вказані обставини враховуються судом у сукупності з іншими обставинами при розгляді кримінального провадження.

Посилання захисту, що ухвали суду про продовження строку тримання під вартою однотипні, суд вважає безпідставними, оскільки ухвала суду - процесуальний документ, що регулюється Кримінальним процесуальним кодексом України і має стандартну структуру. При цьому, при вирішенні кожного разу питання про продовження обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу суд, окрім обставин, передбачених ст.178 КПК України, також враховує стадію процесу, об`єм досліджених доказів та об`єм доказів, які ще необхідно дослідити, з огляду на тяжкість пред`явленого обвинувачення та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

У відповідності до ст.183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, а також з урахуванням наявності вищезазначених ризиків, суд, на підставі ч.4 ст.183 КПК України, не вбачає підстав для визначення застави.

На підставі викладеного суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення, клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, що відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються ОСОБА_8 , кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Судом долучені до матеріалів кримінального провадження надані стороною захисту документи, щодо підтвердження факту того, що ОСОБА_8 , на момент обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, був призваний до лав Збройних Сил України за мобілізацією та був військовослужбовцем. Враховуючи позицію захисту та обвинуваченого, які просили суд в даний час не вирішувати питання щодо переведення обвинуваченого ОСОБА_8 , як військовослужбовця, з Державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)» на гауптвахту відділу Військової служби правопорядку, так як гауптвахта ІНФОРМАЦІЯ_2 тимчасово не працює, суд вказане питання не вирішує.

Керуючись ст.ст.176-178, 180, 182, 183, 194, 331, 370, 372 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про визначення обвинуваченому ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави залишити без задоволення.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 грудня 2025 року, включно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Судді

ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2