Провадження № 1-кп/932/1374/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Дніпра клопотання прокурора про продовження строку покладених обов`язків на ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

Прокурором було подано клопотання про продовження строку покладених на ОСОБА_5 обов`язків, підтримавши обґрунтування, правові підстави викладені у такому клопотанні та продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона захисту не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

При цьому, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчиненні злочину.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Вирішуючи питання продовження строку покладених на обвинуваченого обов`язків, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом відмови у продовженні такого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Статтею 176 КПК України визначено, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, який може бути застосований до обвинуваченого.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_5 згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років, без обрання іншої, альтернативної міри покарання.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений з метою уникнення покарання, враховуючи його тяжкість, спроможний переховуватись від суду.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду береться до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Рішення про необхідність застосування запобіжного заходу для запобігання вказаному ризику ґрунтується, зокрема, на тяжкості кримінального правопорушення і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінується.

Також, враховуючи, що свідки не допитані безпосередньо у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшився та продовжує існувати.

Окрім цього, запобігаючи ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи відсутність постійного офіційного місця заробітку, в свою чергу, збільшує ймовірність ризику продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_5 обвинувачується або вчинити інше.

Зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, враховуючи, що ризики, які існували раніше, продовжують існувати, суд з метою запобігання ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку покладених обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 194, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку покладених обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити до 06 березня 2026 року строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Дніпропетровської області, без дозволу суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну .

Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1