Справа № 739/971/23
Провадження № 1-кс/739/680/25
УХВАЛА

про відмову у задоволенні відводу

24 грудня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченої ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від участі в розгляді кримінального провадження №0000106,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2025 року обвинувачена у кримінальному провадженні №0000106 ОСОБА_4 подала заяву про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду зазначеного кримінального провадження.

Дана заява мотивована тим, що 01 грудня 2025 року, під час перебування в кабінеті секретаря суду, до неї звернулася суддя ОСОБА_6 , яка сказала, що вона має визнати провину, інакше її прямо з судового засідання в наручниках повезуть до в`язниці і вже звідти вона буде разом із захисником подавати апеляції. Також сказала, що у разі невизнання вини у наступне судове засідання вона має взяти з собою суму з речами і домовитися з кимось щодо догляду за будинком. Крім того повідомила, що її, обвинуваченої, комп`ютер не працює, він повністю знищений, що вона сприйняла як пом`якшення майбутнього рішення про конфіскацію належного їй майна.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою заяву підтримала та просила відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, в рамках якого вона обвинувачується, при цьому заявила, що суддя ОСОБА_6 тривалий час ставиться до неї упереджено. 01 грудня 2025 року її запросили до кабінету секретаря розписатися про повідомлення щодо наступного судового засідання і саме тоді суддя ОСОБА_6 вимагала від неї визнання провини. Свідком цього була секретар судового засідання, інших осіб при цьому не було. Раніше вона про відвід судді ОСОБА_6 не заявляла. Також обвинувачена зазначила, що будь-яких доказів, які б підтверджували викладене в її заяві, у неї немає.

Захисник обвинуваченої у судовому засіданні заяву своєї підзахисної підтримав, при цьому вказав, що особисто він свідком спілкування підзахисної та судді ОСОБА_6 не був.

Прокурор у судовому засіданні висловився проти задоволення заяви та відводу судді ОСОБА_6 .

Суддя ОСОБА_6 бажання брати участь у судовому засіданні та надавати пояснення щодо заявленого відводу не висловила.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, на розгляді у судді ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження №0000106 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 436-2 КК України.

Частиною першою статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, прийнятого з врахуванням Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності та неупередженості ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Як вбачається, свою заяву про відвід судді ОСОБА_6 обвинувачена ОСОБА_4 мотивує тим, що дана суддя вимагала від неї визнати свою провину, погрожуючи ув`язненням. Водночас, жодних доказів на підтвердження факту такої розмови та її змісту обвинувачена суду не надала.

Суд також зазначає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 перебуває у провадженні судді ОСОБА_6 понад два роки і хоча обвинувачена стверджує, що тривалий час недовіряє судді ОСОБА_6 , водночас, раніше вона як на стадії підготовчого судового засідання, так і під час судового розгляду про відвід даної судді не заявляла.

Отже, доводи, наведені обвинуваченою ОСОБА_4 про наявність обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшли, будь-яких інших підстав для відводу зазначеної судді в ході судового розгляду судом не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява обвинуваченої ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 є необґрунтованою і задоволенню не піддягає.

Керуючись статтями 3, 75, 369-372, 392, 393 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від участі в розгляді кримінального провадження №0000106 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 26 грудня 2025 року о 08 годині 00 хвилин