Справа №705/7578/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України № 3886-ІХ від 09.08.2024,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, в якій просив переглянути його справу по частині 3 статті 185 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не був доставлений, від нього до суду надійшла заява, в якій він просив проводити судове засідання без його участі та без фіксування за допомогою технічних засобів.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив суд звільнити ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України та п. 13 ст. 537 КПК України від покарання: за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 05.07.2022 по епізодам крадіжки від 24.03.2021, 12.04.2021, 01.06.2021, 02.07.2021, 05.07.2021, 13.07.2021, 20.07.2021, 20.10.2021; за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2023 по епізодам крадіжки від 22.06.2019, 22.06.2019, 23.06.2019, 23.06.2019; за вироком Подільського районного суду м. Києва від 09.01.2024 по епізодам крадіжки від 20.01.2021, 24.05.2021, 24.05.2021, 29.06.2021, 02.07.2021, 19.07.2021, 09.09.2021, 06.10.2021, 18.10.2021, 17.10.2021, так як розмір шкоди заподіяний вказаними діяннями не перевищує розмір 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, станом на час їх вчинення. Оскільки правових підстав для зміни кваліфікації інших злочинів немає, караність за їх вчинення Законом № 3886-ІХ не усунена, а також те, що при призначенні остаточного покарання на підставі вироку Подільського районного суду м. Києва від 09.01.2024 застосовувався принцип часткового, а не повного складання покарань, ОСОБА_4 необхідно вважати засудженим за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2023 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання за вказаним вироком шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим приєднати призначене покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 05.07.2022 та остаточно до відбування покарання визначити 4 роки 2 місяці позбавлення волі. В решті вирок Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2023 залишити без змін.

У судове засідання представник адміністрації установи не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява, в якій він просив проводити судове засідання без його участі та без фіксування за допомогою технічних засобів.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви та особової справи засудженого, дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 05.07.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з моменту винесення вироку, тобто з 05.07.2022. Зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.05.2022 з 13.011.2021 по 05.07.2022.

Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжках), поєднаних з проникненням у сховище, вчинених повторно, із заподіянням матеріальної шкоди потерпілим 24.03.2021 на суму 922 гривні 26 копійок, 12.04.2021 на суму 860 гривень 78 копійок, 01.06.2021 на суму 1790 гривень 10 копійок, 02.07.2021 на суму 1211 гривень 24 копійки, 05.07.2021 на суму 368 гривень 90 копійок, 13.07.2021 на суму 614 гривень 84 копійки, 20.07.2021 на суму 1324 гривні 98 копійок, 24.09.2021 на суму 3511гривень 35 копійок, 20.10.2021 на суму 610 гривень 38 копійок.

Також ОСОБА_4 засуджений вироком Святошинського районного суду міста Києва від 27.11.2023 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до 4 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду міста Києва від 05.07.2022, більш суворим, призначеним вироком Святошинського районного суду міста Києва від 27.11.2023, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці. Початок строку відбування покарання рахується з моменту приведення вироку до виконання. У строк відбування покарання зараховано строк відбування покарання за вироком Деснянського районного суду міста Києва.

Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: передбаченого ч. ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, та передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, із заподіянням матеріальної шкоди потерпілим 22.06.2019 на суму 623 гривні 00 копійок, 22.06.2019 на суму 621 гривня 50 копійок, 23.06.2019 на суму 453 гривні 33 копійки, 23.06.2019 на суму 708 гривень 10 копійок

Також ОСОБА_4 засуджений вироком Подільського районного суду міста Києва від 09.01.2024 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та за вчинення якого ОСОБА_4 засуджено вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2023, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 до відбування покарання у вигляді 4 років 4 місяців позбавлення волі. Строк покарання відраховується з 09.0.2024. Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.05.2022, Деснянського районного суду міста Києва від 05.07.2022 та Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2023, починаючи з 13.11.2021 по 08.01.2024.

Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше сховище, вчинена повторно, із заподіянням матеріальної шкоди потерпілим 20.01.2021 на суму 610 гривень 38 копійок, 24.05.2021 на суму 610 гривень 38 копійок, 24.05.2021 на суму 1424 гривні 22 копійки, 29.06.2021 на суму 529 гривень 00 копійок, 02.07.2021 на суму 482 гривні 25 копійок, 19.07.2021 на суму 429 гривень 12 копійок, 09.09.2021 на суму 327 гривень 80 копійок, 06.10.2021 на суму 956 гривень 26 копійок, 18.10.2021 на суму 1566 гривень 64 копійки, 17.10.2021 на суму 569 гривень 69 копійок.

Разом з тим Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2019 ця сума становила 1921 грн, а станом на 01.01.2021 ця сума становила 2270 грн.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 05.07.2022 завдав матеріальної шкоди потерпілим на суми, що менші ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд доходить висновку про необхідність виключення з вироку Деснянського районного суду м. Києва від 05.07.2022 обвинувачення по епізодам за фактами крадіжок майна 24.03.2021 на суму 922 гривні 26 копійок, 12.04.2021 на суму 860 гривень 78 копійок, 01.06.2021 на суму 1790 гривень 10 копійок, 02.07.2021 на суму 1211 гривень 24 копійки, 05.07.2021 на суму 368 гривень 90 копійок, 13.07.2021 на суму 614 гривень 84 копійки, 20.07.2021 на суму 1324 гривні 98 копійок, 24.09.2021 на суму 3511гривень 35 копійок, 20.10.2021 на суму 610 гривень 38 копійок та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за цими епізодами у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 27.11.2023 завдав матеріальної шкоди потерпілим на суми, що менші ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд доходить висновку про необхідність виключення з вироку Святошинського районного суду міста Києва від 27.11.2023 обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України по епізодам за фактами крадіжок майна 22.06.2019 на суму 623 гривні 00 копійок, 22.06.2019 на суму 621 гривня 50 копійок, 23.06.2019 на суму 453 гривні 33 копійки, 23.06.2019 на суму 708 гривень 10 копійок та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за цими епізодами у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Також, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Подільського районного суду міста Києва від 09.01.2024 завдав матеріальної шкоди потерпілим на суми, що менші ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжок, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд доходить висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Подільського районного суду міста Києва від 0901.2024, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Водночас, оскільки правових підстав для зміни кваліфікації інших злочинів немає та караність за їх вчинення Законом № 3886-ІХ не усунена, а також беручи до уваги те, що при призначенні остаточного покарання на підставі вироку Подільського районного суду м. Києва від 09.01.2024 застосовувався принцип часткового, а не повного складання покарань, ОСОБА_4 необхідно вважати засудженим за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2023 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання за вказаним вироком шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим приєднати призначене покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 05.07.2022 та остаточно до відбування покарання визначити 4 роки 2 місяці позбавлення волі. В решті вирок Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2023 підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 вироки, за якими засуджений ОСОБА_4 .

Виключити з вироку Деснянського районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року обвинувачення по епізодам за фактами крадіжок майна 24.03.2021 на суму 922 гривні 26 копійок, 12.04.2021 на суму 860 гривень 78 копійок, 01.06.2021 на суму 1790 гривень 10 копійок, 02.07.2021 на суму 1211 гривень 24 копійки, 05.07.2021 на суму 368 гривень 90 копійок, 13.07.2021 на суму 614 гривень 84 копійки, 20.07.2021 на суму 1324 гривні 98 копійок, 24.09.2021 на суму 3511гривень 35 копійок, 20.10.2021 на суму 610 гривень 38 копійок, та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за цими епізодами у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Виключити з вироку Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України по епізодам за фактами крадіжок майна 22.06.2019 на суму 623 гривні 00 копійок, 22.06.2019 на суму 621 гривня 50 копійок, 23.06.2019 на суму 453 гривні 33 копійки, 23.06.2019 на суму 708 гривень 10 копійок, та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за цими епізодами у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного йому вироком Подільського районного суду міста Києва від 09 січня 2024 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року за ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначене ОСОБА_4 покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі залишити без змін.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання за вказаним вироком шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим приєднати призначене покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року та остаточно до відбування покарання визначити 4 роки 2 місяці позбавлення волі.

У решті вирок Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1