Номер провадження: 11-кп/813/252/25
Справа № 511/1449/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.03.2023 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будеї Кодимського району, Одеської області, українця, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000005 від 30.03.2021 року,

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний невинуватим та виправданий, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.384 КК України, та виправданий.

Також даним вироком вирішено питання речових доказів.

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що в травні 2019 року, більш точного часу слідством встановити не надалося, у нього виник злочинний намір, спрямований на дачу завідомо неправдивих показів, для штучного створення доказів стороні захисту, шляхом дачі показань під час допиту його в якості свідка в судовому засіданні по справі № 505/3577/18 по матеріалам кримінального провадження №0000570 від 02.05.2018 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, у умисному вбивстві ОСОБА_10 , вчиненого з корисливих мотивів. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на штучне створення доказів стороні захисту, усвідомлюючи противоправний характер своїх діянь, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_7 22 травня 2019 року в денний час, перебуваючи у залі судових засідань №3, який розташований у приміщенні Роздільнянського районного суду Одеської області, за адресою: м. Роздільна, вулиця Європейська, 37-А, під час розгляду по справі №505/3577/18, в якості свідка склавши присягу свідка та ознайомившись про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, надав суду завідомо неправдиві покази в якості свідка, а саме про те, шо 01.05.2018 року в період часу з 21:30 по 23:00 години особисто бачив обвинуваченого у навмисному вбивстві ОСОБА_11 разом зі своїм батьком ОСОБА_12 під час чергування з ними на ставку в с. Коси, Подільського району, Одеської області.

На думку органу досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, як введення в оману суду, тобто завідомо неправдиві показання свідка, поєднане зі штучним створенням доказів стороні захисту у особливо тяжкому злочині.

Виправдовуючи ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням, суд першої інстанції, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, відповідно до вимог ст.94 КПК України, прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_7 на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що в діянні ОСОБА_7 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказаний вирок суду, прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок місцевого суду відносно ОСОБА_7 таким, що підлягає скасуванню з підстав незаконності, необґрунтованості та порушенням вимог закону України про кримінальну відповідальність та вимог кримінального процесуального Закону.

В судове засідання апеляційного суду адвокат ОСОБА_13 , який неодноразово викликався до апеляційного суду не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про відкладення розгляду апеляційної скарги не звертався, то з урахуванням думки обвинуваченого, який вважав за можливе подальший розгляд здійснювати без захисника, апеляційний розгляд проводиться без захисника ОСОБА_13 .

Під час судового засідання апеляційного суду, обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого, який підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити та закрити кримінальне провадження; прокурора, який не заперечував проти заявленого клопотання обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

При розгляді поданих клопотань, апеляційний суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові ККС ВС від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 (провадження № 51-2807км24) про те, що кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності невідкладно.

При цьому, КПК України не встановлює обмежень для розгляду клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності під час апеляційного розгляду.

Положення ч. 13 ст. 49 КК України, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією, оскільки законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу в разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК України. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною.

Як зазначив ККС ВС, у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально караного діяння. Адже, у разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Так, згідно вироку суду, ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, а саме: під час розгляду по справі №505/3577/18, в якості свідка склавши присягу свідка та ознайомившись про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, надав суду завідомо неправдиві покази в якості свідка.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.384 КК України як введення в оману суду, тобто завідомо неправдиві показання свідка, поєднане зі штучним створенням доказів стороні захисту у особливо тяжкому злочині.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. У свою чергу, злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно з ч.4 ст. 12 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.384 КК України, відповідно до ст. 12 КК України віднесено до нетяжкого злочину.

Частиною 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2 роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 3 роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 2 років; 5 років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини; 10 років - у разі вчинення тяжкого злочину; 15 років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року (справа № 521/8873/18, провадження № 51-413 кмо 21), за змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, частинами 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК України, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК України, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.384 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, так як інкриміновані йому дії були вчинені не пізніше 22.05.2019 року та на час апеляційного розгляду минуло більше 5 років.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, апеляційним судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_7 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати).

Як прямо передбачено ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення і до цього часу, враховуючи ту обставину, що вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.03.2023 року не набрав законної сили, минули строки притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку з чим обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, оскільки останній не тільки надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а й заявив про це відповідне клопотання, яке, відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, має бути розглянуто невідкладно.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення перебігу строку давності, зокрема даних про вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття з цих підстав кримінального провадження підлягає задоволенню, оскільки воно ґрунтується на вимогах закону та не суперечить даним, які наявні у матеріалах кримінального провадження.

Згідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є , зокрема, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, натомість клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, а вирок суду 1-ої інстанції скасуванню, з підстав, викладених вище.

Керуючись 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив

Клопотання ОСОБА_7 задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.03.2023 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000005 від 30.03.2021 року- скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000005 від 30.03.2021 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази зберігати в матеріалах справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4