Справа № 159/56/26
Провадження № 1-кс/159/16/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

05 січня 2026 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 03.01.2026 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прага (Чеська Республіка), українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого:

- 28.01.2009 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст.ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 03.05.2017 року вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 05.10.2020 року вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 29.10.2021 року вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він, діючи умисно, в умовах воєнного стану, що діє відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні № 793/2025 від 20.10.2025 року, затвердженого Законом України № 4643- ІХ від 21 жовтня 2025 року, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна та керуючись єдиним умислом на таємне викрадення значної суми грошових коштів з банківської картки АТ КБ "Приватбанк» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), відкритої на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримавши від останнього вказану картку та дізнавшись в потерпілого пароль (пін-код) до неї, в період часу з 12 год. 25 хв. 26.12.2025 року по 07 год. 13 хв. 03.01.2026 року, за декілька операцій, зняв кошти в банкоматах м. Ковель та м. Любомль Волинської області, тим самим таємно викрав з даного банківського рахунку 98244 грн., які потратив на власний розсуд, чим ОСОБА_7 завдав майнової шкоди на вказану суму.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2026 року за № 0000007 та розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

03.01.2026 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

04.01.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

05.01.2026 року слідчий ОСОБА_4 , за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу мотивована наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років; раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності; вчинив новий злочин проти власності, а тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, усвідомлюючи невідворотність покарання, ймовірність призначення покарання у виді позбавлення волі, може свідомо переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі, шляхом зміни свого фактичного місця проживання.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_5 , маючи можливість вільно пересуватись, одночасно буде мати реальну можливість чинити на свідків та потерпілого незаконний тиск шляхом вмовлянь, залякувань, з метою відмови останніх щодо надання показів з приводу відомих їм обставин вчиненого правопорушення.

Наведене, на думку слідчого, свідчить про те, що жоден із запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків, а тому незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, забезпеченню швидкого, повного, неупередженого розслідування та призведе до затягування у виконанні або унеможливлення виконання процесуальних рішень, проведення слідчих дій та подальших судових розглядів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав, викладених вище.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного клопотання, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 дійсно був раніше засуджений, однак звільнений від відбування покарання з випробуванням, а тому вважається не судимим. Крім цього, зазначені в клопотанні ризики не підтверджені належними доказами. Оголошену підозру вважає необґрунтованою, оскільки потерпілий добровільно надав банківську картку. Вважає, що виконання підозрюваним процесуальних обов`язків може забезпечити домашній арешт, а тому просила обрати щодо підозрюваного саме такий запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, поділяючи позицію захисника, просив обрати щодо нього домашній арешт.

Заслухавши учасників судового засідання, перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з ЄРДР, слідчий суддя вважає, що внесене слідчим клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Як визначено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виконуючи вимоги законодавства слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів.

Про обґрунтованість підозри переконливо свідчать матеріали кримінального провадження, досліджені в ході судового розгляду даного клопотання. Сам підозрюваний частково заперечує свою причетності до вчинення даного злочину.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати оголошену ОСОБА_5 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

Таким чином, доводи захисника про необґрунтованість підозри є необґрунтованими, а тому слідчий суддя відхиляє їх.

Слідчий суддя, зважаючи на дані про особу підозрюваного, також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), що відносяться до категорії тяжких злочинів; офіційно не працевлаштований, а тому не має постійного джерела прибутків; не має міцних соціальних зв`язків, оскільки дружина відбуває покарання в місцях позбавлення волі (зі слів); підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину проти власності; неодноразово притягувався за вчинення кримінальних правопорушень проти власності.

Зазначені обставини переконливо свідчать про те, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім цього, враховуючи зміст підозри, визначальне значення для доведеності винуватості особи будуть мати показання свідків та потерпілого, а тому досить високим є ризик можливого впливу на них.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, у сукупності з відомостями, що характеризують його як особу, дає підстави вважати, що значущість зазначених ризиків є досить високою, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти переліченим ризикам.

За таких обставин до ОСОБА_5 слід застосувати найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту про можливість та доцільність застосування до підозрюваного іншого (більш м`якого) запобіжного заходу, не спростовують зазначених вище висновків, а тому слідчий суддя відхиляє їх.

Заборон, визначених ст. 183 КПК України, щодо застосування цього запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не встановлено.

В силу ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи обставини справи та матеріальний стан підозрюваного, слідчий суддя вважає обґрунтованим розмір застави на рівні 30-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99840,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в сумі 99840 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп.

У разі внесення застави у вказаній сумі, підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти та покласти на нього обов`язки: не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також у разі, якщо підозрюваний відлучиться з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду без поважних причин чи не повідомить причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Дата початку дії ухвали в частині строків тримання під вартою 03 січня 2026 року.

Дата закінчення дії ухвали в частині строків тримання під вартою 03 березня 2026 року включно.

Копію ухвали надати підозрюваному, захиснику, прокурору, слідчому, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1