Справа № 203/8607/25
Провадження № 1-кс/0203/5243/2025
УХВАЛА

25 листопада 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Проспіхіно Краснодарського району, Російська Федерація, громадянина України, маючого середню повну освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця у військовому званні «солдат», Військова частина НОМЕР_1 , раніше судимого, востаннє: 02.02.2022 року був засуджений Селидівським міським судом Донецької області до позбавлення волі на 4 (чотири) роки за ч. 2 ст. 186 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0002695 від 23.11.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра надійшло клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0002695 від 23.11.2025 року, в якому слідчий просить суд:

- застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Вимоги клопотання слідчий обґрунтувала тим, що умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України. ОСОБА_5 був затриманий 23.11.2025 року співробітниками поліції в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, та 24.11.2025 року йому було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, та яке є тяжким. Під час досудового розслідування слідчим була встановлена наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вказала, що до підозрюваного ОСОБА_5 не можуть бути застосовані інші менш суворі запобіжні заходи, згідно з пунктами 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України, у зв`язку з чим вони не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків, передбачених чинним законодавством, та забезпечити виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується матеріалами досудового слідства. Також слідчий, посилаючись на ч. 4 ст. 183 КПК України, вказала, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на викладене вище, слідчий звернулась до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 25.11.2025 року, судову справу №203/8607/25, провадження №1-кс/0203/5243/2025, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією суду 25.11.2025 року.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначене судом на 15:30 годину 25.11.2025 року, в яке з`явились всі учасники справи.

Під час судового засідання прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили суд його задовольнити. Прокурор звернула увагу на те, що підозрюваний має непогашену судимість та знов вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства. За твердженнями прокурора, повідомлення про підозру є обґрунтованим, а ризики доведеними.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на його необґрунтованість, просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Підозрюваний пояснив, що він не робив того, на що вказує сторона обвинувачення, та розуміє у чому його підозрюють. За твердженнями підозрюваного, він купив повербанк у місті Ужгороді, який коштував 220 грн, та це його повербанк. Він бажав зарядити повербанк та носив його у рюкзаку. Крім того, підозрюваний вважає, що відсутні докази того, що потерпілій були нанесені тілесні ушкодження не менше 15 (п`ятнадцяти) ударів. Захисник наголосив на тому, що свідки не вказали скільки ударів наніс підозрюваний потерпілій особі, немає чеку на підтвердження належності повербанку потерпілій, а не підозрюваному. Тому на думку захисника, особисте зобов`язання буде достатнім запобіжним заходом для застосування до підозрюваного.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що у провадженні СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0002695 від 23.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 24.11.2025 року, слідчим СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 було складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, по матеріалам кримінального провадження №0002695 від 23.11.2025 року, час фактичного затримання: 23.11.2025 року о 21:22 годині, за адресою: м. Дніпро, пр. О. Поля, буд. №28А, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.11.2025 року підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру, в межах кримінального провадження №0002695 від 23.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Повідомлення про підозру було вручене ОСОБА_5 та його захиснику 24.11.2025 року о 15:29 годині, старшим слідчим СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу допиту потерпілого від 23.11.2025 року, який розпочато о 23:12 годині та закінчено о 23:44 годині, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, пояснила, що о 19:45 годині почалась тривога та для збереження свого життя та здоров`я вона прийняла рішення попрямувати до укриття, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, в підвальному приміщенні буд. 28-А. Прийшовши до вказаного укриття, під сходами вона побачила чоловіка, який спав та перебував в стані алкогольного сп`яніння, вказаний чоловік перебуває там кожного дня. Перебуваючи в укритті, потерпіла поставила свій мобільний телефон Xiaomi Hyper OS, кольору хамелеон, на зарядку, а саме на повербанк, чорного кольору, на якому зверху наявний напис «20», S: SYJSHUANGXI, який їй подарував її син ОСОБА_9 десь близько півроку тому, та читала телеграм-канали стосовно запусків шахедів. Також потерпіла пояснила, що близько 20:15 годині невідомий їй чоловік підійшов до неї, почав агресивно себе поводити, наніс їй удар правою рукою в праву область обличчя та після удару заліз до її сумки, в якій знаходився повербанк, витягнув зарядний шнур, забрав повербанк та сховав до своєї кишені. В цей момент вона крикнула чоловіку аби він повернув їй вказаний зарядний пристрій, на що чоловік знову руками наніс їй хаотично удари по тулубу, в свою чергу, вона почала захищатися, схопила його руками за шию та тримала його, наголошувала на тому, аби він повернув їй повербанк, на що чоловік почав казати, що він в неї нічого не брав.

Відповідно до постанови слідчого від 24.11.2025 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, слідчим було визнано речовими доказами повербанк, чорного кольору, з написом «20», S: SYJSHUANGXI, військовий рюкзак, кольору піксель.

Постановою слідчого від 24.11.2025 року про призначення судово-медичної експертизи, слідчим було призначено судово-медичну експертизу відносно потерпілої ОСОБА_8 .

Під час допиту підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, з посиланням на ст. 63 Конституції України, зокрема, що вилучений у нього повербанк належить йому особисто, та він його особисто придбав в м. Ужгороді в магазині б/у техніки 14-го жовтня за 220 грн; потерпілій він шкоду не завдавав.

Відповідно до довідки №36-24112025/12060 від 24.11.2025 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , востаннє ОСОБА_5 було засуджено Селидівським районним судом Донецької області від 02.02.2022 року до 4-х років та 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Також у ході судового розгляду справи судом були безпосередньо досліджені витяг з ЄРДР, постанови, рапорт, протокол огляду місця події, протоколи допитів свідків, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, заява про залучення потерпілого ОСОБА_8 , військовий квиток ОСОБА_5 , протокол пред`явлення речей для впізнання.

Суд зазначає, що відповідно до статей 131, 132, 176, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявністю хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022» від 24.02.2022 року №2102-ІХ, з 05:30 години 24.02.2022 року на території України було введено воєнний стан, який згодом було неодноразово продовжено.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із злочином, в якому він підозрюється, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання завдань, визначених ст. 2 КПК України.

Аналіз викладеного вище та встановлених у ході судового засідання обставин кримінального провадження, дає слідчому судді підстави для висновку, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вказаного висновку слідчий суддя дійшов, з огляду на обізнаність підозрюваного про тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, характер кримінального правопорушення, те, що підозрюваному відомі свідки, потерпіла, які були допитані в ході проведення слідчих дій, так як підозрюваний усвідомлює, що повідомлення про підозру базується, у тому числі на показаннях свідків та потерпілої. Водночас доводи сторони захисту про недоведеність ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки сукупність встановлених обставин та матеріалів кримінального провадження вказують на протилежне, а доводи сторони захисту нічим не підтверджені. Крім того, суд критично оцінює твердження сторони захисту про те, що відсутні докази того, що підозрюваний наніс потерпілій саме 15 (п`ятнадцять) ударів, оскільки по-перше, стороною обвинувачення доведено те, що під час вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , останній застосував до потерпілої особи фізичне насильство, та по-друге, слідчим призначена судово-медична експертиза потерпілої щодо нанесених їй тілесних ушкоджень, а досудове розслідування триває.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, у зв`язку з тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 10 (десяти) років, може впливати на свідків, потерпілу, про яких йому відомо, а також, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, який є військовослужбовцем, та попередню поведінку підозрюваного, який підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану із застосуванням фізичного насильства, раніше судимий. Тому підозрюваний будь-якими незаконними шляхами може намагатися переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя погоджується з позицією сторони обвинувачення, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки це не буде слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам, встановленим під час досудового слідства, що передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний є військовослужбовцем та не має міцних соціальних зв`язків; вплив на свідків та потерпілу, оскільки підозрюваний розуміє, що повідомлення про підозру базується на показаннях потерпілої та свідків; можливість вчиненні іншого кримінального правопорушення, враховуючи, що підозрюваний є військовослужбовцем, раніше судимий, наявність яких була доведена слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням викладеного, того, що підозрюваний раніше судимий, є військовослужбовцем та не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд зазначає, що застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у виді застави є недоцільним.

Тому клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає повному задоволенню.

Керуючись статтями 176, 177, 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0002695 від 23.11.2025 року, задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 (шістдесят) днів у межах строку досудового розслідування, тобто з 23.11.2025 року до 21.01.2026 року включно без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 21.01.2026 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 01.12.2025 року о 17:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1