Справа № 159/6262/25
Провадження № 1-в/159/307/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

представника

військової частини ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2024 року за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 369-2, ст.ст. 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 62 КК України, призначене покарання у виді позбавлення волі замінено покаранням у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 роки, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 було засуджено зазначеним вище вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2024 року за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 369-2, ст.ст. 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 62 КК України, призначене покарання у виді позбавлення волі замінено покаранням у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 роки.

ОСОБА_5 на даний час утримується у військовій частині НОМЕР_1 .

04.09.2025 року ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування вказаного покарання.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 відбув більше половини строку призначеного покарання. За період відбування покарання засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, довів своє виправлення. Так, до засудженого за час відбування покарання не було застосовано жодних заходів дисциплінарного впливу. Після звільнення має намір продовжити військову службу.

За вказаних обставин, просив суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 в судовому засіданні вказував на те, що засуджений на даний час відбув 1 рік 1 місяць 10 днів призначеного покарання, що складає більше половини призначеного строку покарання. В зв`язку з тим, що ОСОБА_5 був засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, для застосування умовно-дострокового звільнення він має відбути 2/3 строку призначеного покарання. Таким чином, військова частина заперечує проти задоволення даного клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення даного клопотання, оскільки в даному випадку не дотримано вимог законодавства для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання в зв`язку з тим, що засуджений не відбув необхідних 2/3 строку покарання.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши копії матеріалів особової справи засудженого, що стосуються порушеного питання, прийшов до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає.

Так, згідно вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2024 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 369-2, ст.ст. 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 62 КК України, призначене покарання у виді позбавлення волі замінено покаранням у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 роки.Строк відбування покарання ОСОБА_5 визначено обчислювати з 12.08.2024 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час утримання ОСОБА_5 під вартою відповідно до п.п. а) п. 1 ч. 1 ст.72 КК України, з розрахунку один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців відповідає одному дню позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 12 КК України, вчинений ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України є умисним тяжким.

Таким чином, ОСОБА_5 вважається таким, що засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

На час розгляду клопотання засуджений відбув 1 рік 1 місяці 10 днів, тобто менше ніж 2/3 строку покарання.

Таким чином, засуджений не відбув визначених ст. 81 КК України 2/3 строку призначеного покарання, а тому в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, на підставі ст. 81 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2024 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено, проголошено та підписано 23 вересня 2025 року.

ГоловуючийОСОБА_1