Провадження №11-сс/991/847/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження: підозрюваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

розглянула апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.12.2025 про відмову у задоволені скарги на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000272 від 02.04.2025.

Історія провадження

1.16.12.2025 до слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 16.10.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 209 Кримінального кодексу України (далі - КК), у кримінальному провадженні № 0000272 від 02.04.2025 (далі - скарга).

2.18.12.2025 слідчий суддя відмовив в задоволенні скарги (далі - ухвала слідчого судді).

3.23.12.2025 на зазначену ухвалу захисник подав апеляційну скаргу, яку доповнив 29.12.2025.

Короткий зміст і мотиви ухвали слідчого судді

4.Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 16.10.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 209 КК.

5.Ухвала мотивована таким: (1) викладені у повідомлені про підозру фактичні обставини не заперечуються стороною захисту, при цьому підозра є обґрунтованою за стандартом «достатніх підстав» та може бути остаточно підтверджена або спростована лише за наслідками здійснення досудового розслідування; (2) відомості про можливе вчинення злочину, передбаченого статтею 209 КК, були виявлені під час здійснення детективами НАБУ досудового розслідування за статтею 368-5 КК, що віднесено до виключної підслідності НАБУ у зв`язку із вчиненням цього злочину народним депутатом України; (3) подальше об`єднання кримінальних проваджень та продовження здійснення досудового розслідування детективами НАБУ є правомірним та відповідає положенням Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК); (4) вимоги частини 9 статті 216 КПК прямо визначають, що встановлені цією нормою правила не розповсюджуються на випадки, коли кримінальні провадження за статтею 209 КК віднесені до підслідності НАБУ; (5) положення статті 216 КПК чітко визначають, що вчинене народним депутатом України кримінальне правопорушення, передбачене статтею 209 КК, належить до виключної підслідності НАБУ; (6) крім того, відсутні будь-які порушення конвенційних та (або) конституційних прав та свобод підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку із врученням йому повідомлення про підозру саме керівником ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ); (7) отже, у цьому випадку був дотриманий визначений КПК особливий порядок здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_5 як народному депутату України та відсутні підстави для задоволення скарги захисника на повідомлення про підозру.

Вимоги та короткий зміст апеляційної скарги

6.В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить: (1) скасувати оскаржувану ухвалу; (2) постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

7.В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що: (1) кримінальне провадження № 0000272 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 209 КК, належить до підслідності не НАБУ, а ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ДБР), яке здійснювало досудове розслідування щодо предикатного злочину за частиною 4 статті 190 КК у кримінальному провадженні № 0001243; (2) з цього вбачається, що повідомлення про підозру від 16.10.2025 вручене ОСОБА_5 як спеціальному суб`єкту (народному депутату України) неуповноваженим суб`єктом з порушенням положень статті 481 КПК; (3) під час розгляду скарги сторона захисту не наголошувала на порушенні порушення конвенційних та (або) конституційних прав та свобод підозрюваного, оскільки ключовим є порушення правил підслідності, внаслідок чого належним суб`єктом, уповноваженим на здійснення ОСОБА_5 повідомлення про підозру є не керівник САП, а Генеральний прокурор; (4) слідчий суддя не надав правильної оцінки доводам сторони захисту про те, що злочин за частиною 2 статті 209 КК є пов`язаним та похідним від обвинувачення ОСОБА_5 за частиною 4 статті 190 КК, досудове розслідування у якому здійснювалося ІНФОРМАЦІЯ_4 ; (5) твердження слідчого судді про те, що відомості про ймовірне вчинення злочину за частиною 2 статті 209 КК були виявлені під час здійснення детективами НАБУ досудового розслідування за ознаками злочину, передбаченого статтею 368-5 КК, не відповідають обставинам справи, оскільки (а) ОСОБА_5 не було повідомлено про підозру за статтею 368-5 КК, отже, не встановлено в його діях ознак цього складу злочину та відповідне посилання слідчого судді є порушенням принципу презумпції невинуватості, (б) в межах розслідування провадження з попередньою кваліфікацією за статтею 386-5 КК було одержано дозвіл ДБР на ознайомлення детективів НАБУ із матеріалами кримінального провадження № 0001243 та після цього були внесені відомості в ЄРДР за частиною 2 статті 209 КК й одержано тимчасовий доступ до речей і документів, які перебували у володінні ДБР, (в) тому відсутні підстави стверджувати, що злочин, передбачений статтею 368-5 КК, є предикатним; (6) отже, хід досудового розслідування, порядок та джерела збирання доказів, фактичні обставини справи свідчать про те, що повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статтею 209 КК, сформовано на підставі обставин, які бути встановлені ДБР в межах кримінального провадження № 0001243 за частиною 4 статті 190 КК; (7) за версією слідства саме вчинення ОСОБА_5 злочину за частиною 4 статті 190 КК передувало легалізації (відмиванню) майна, одержаного законним шляхом; (8) тому відповідно до частини 9 статті 216 КПК кримінальне провадження за частиною 2 статті 209 КК відноситься до підслідності ДБР, оскільки до підслідності саме цього органу досудового розслідування віднесене кримінальне правопорушення, що передувало легалізації (відмиванню) майна; (9) при цьому припущення слідчого судді про причетність ОСОБА_5 до вчинення незаконного збагачення, що передувало вчиненню злочину за частиною 2 статті 209 КК, та посилання при цьому на положення частини 9 статті 216 КПК як на виключну підслідність двох проваджень НАБУ є істотним порушенням норм процесуального законодавства; (10) слідчий суддя, зазначаючи, що надані прокурором документи підтверджують фактичні обставини провадження та сторона захисту їх не заперечує, вийшов за межі предмету та підстав скарги; (11) таким чином вищенаведені порушення призведуть до ситуації, в якій справа щодо предикатного злочину за частиною 4 статті 190 КК перебуватиме на розгляді в місцевому суді, а справа за частиною 2 статті 209 КК у випадку направлення обвинувального акта до суду - у Вищому антикорупційному суді; (12) отже, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Позиції учасників провадження

8.Підозрюваний та захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

9.Прокурор в судове засідання не прибув, проте надав Суду письмові заперечення, у яких просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та розглянути її без його участі. Враховуючи, що прокурор був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду та не заперечує проти здійснення розгляду без його участі, його неприбуття не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду (частина 4 статті 405 КПК).

Оцінка та мотиви Суду

10.Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (частина 1 статті 404 КПК).

11.Сторона захисту в скарзі на повідомлення про підозру та апеляційній скарзі не порушує питання щодо: (1) обґрунтованості повідомлення про підозру ОСОБА_5 та / або об`єктивної причетності останнього до подій, наведених в повідомленні про підозру; (2) відповідності змісту повідомлення про підозру вимогам статті 277 КПК; (3) дотримання положень статей 276, 278 КПК щодо конкретного випадку повідомлення про підозру, порядку його вручення та факту його одержання підозрюваним. Тому ці питання не перевіряються Судом.

12.Враховуючи доводи апеляційної скарги та правову позицію, висловлену в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, Суд повинен вирішити чи є підстави для висновку, що повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 16.10.2025 здійснене неуповноваженим суб`єктом [заступником Генерального прокурора - керівником САП ОСОБА_7 ] у зв`язку із тим, що за позицією захисту кримінальне провадження № 0000272 за частиною 2 статті 209 КК не належить до підслідності НАБУ.

13.Основні доводи апелянта про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 здійснене неуповноваженим суб`єктом, зводяться до того, що відповідно до положень частини 9 статті 216 КПК кримінальне провадження № 0000272 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 209 КК, належить саме до підслідності ДБР, яке здійснювало досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001243 щодо злочину за частиною 4 статті 190 КК, який передував легалізації (відмиванню) майна, одержаного злочинним шляхом.

14.Відповідно до частини 9 статті 216 КПК у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтями 209 і 209-1 КК, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу, який розпочав досудове розслідування або до підслідності якого відноситься кримінальне правопорушення, що передував легалізації (відмиванню) майна, одержаного злочинним шляхом, крім випадків, коли ці кримінальні правопорушення віднесено згідно із цією статтею до підслідності НАБУ.

15.Положення цієї частини статті визначають правила альтернативної підслідності щодо злочинів, передбачених статтями 209 та 209-1 КК. Так, досудове розслідування цих кримінальних правопорушень здійснюється: (1) слідчим того органу досудового розслідування, який розпочав досудове розслідування за статтями 209, 209-1 КК або (2) слідчим органу досудового розслідування, до підслідності якого належить кримінальне правопорушення, що передувало легалізації (відмиванню) майна, одержаного злочинним шляхом (предикатний злочин). Водночас із цього правила встановлений виняток: у випадках, коли кримінальні правопорушення, передбачені статтями 209 і 209-1 КК, згідно із положеннями частини 5 статті 216 КПК України віднесені до підслідності НАБУ, досудове розслідування здійснюється цим органом незалежно від того, який орган розпочав досудове розслідування та до чиєї підслідності належить предикатний злочин.

16.Отже, першочергово слід встановити чи належить до підслідності НАБУ кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 209 КК.

17.Відповідно до частини 5 статті 216 КПК детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, визначених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК. Виходячи зі змісту та структури норм, що містяться в пунктах 1-3 частини 5 статті 216КПК, законодавцем встановлено обов`язкові альтернативні умови належності кримінального провадження до підслідності НАБУ, які можна узагальнити за такими критеріями: (1) спеціальний правовий статус суб?єкта кримінального правопорушення (пункт 1); (2) розмір шкоди або предмету злочину у поєднані із спеціальним правовим статусом суб`єкта кримінального правопорушення (пункт 2); (3) спеціальний правовий статус особи, стосовно якої вчинено кримінальне правопорушення, передбачене статті 369 та частиною 1статті 369-2КК (абзац 1 пункту 3); (4) кваліфікація діяння у поєднанні із тяжкими наслідками, які було заподіяно чи могло бути заподіяно визначеним кримінальним правопорушенням (абзац 2 пункту 3); (5) мета попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень, які віднесені цією статтею до підслідності НАБУ.

18.Так, детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування кримінального провадження, зокрема, щодо злочину, передбаченого статтею 209 КК, за умови його вчинення народним депутатом України (абзац 1 пункту 1 частини 5 статті 216 КПК).

19.Відповідно до повідомлення про підозру: (1) згідно із протоколом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.07.2019 «Про результати виборів народних депутатів в одномандатному виборчому окрузі № 76» та Закону України «Про вибори народних депутатів України» ОСОБА_5 визнано обраним народним депутатом України ІХ скликання та 29.08.2019 після складення присяги на вірність Україні перед Верховною Радою України, скріпивши текст такої присяги особистим підписом, відповідно до положень статті 2 Закону України «Про статус народного депутата України» ОСОБА_5 набув повноважень народного депутата України. Отже, ОСОБА_5 на момент ймовірного вчинення кримінального правопорушення та дотепер є народним депутатом України, що, крім того, не ставиться під сумнів стороною захисту; (2) ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 209 КК, за викладених у повідомленні про підозру обставин.

20.Отже, відповідно до частини 5 статті 216 КПК кримінальне провадження № 0000272 віднесене до підслідності НАБУ та досудове розслідування у ньому правомірно здійснюється саме детективами НАБУ.

21.При цьому сторона захисту у скарзі на повідомлення про підозру помилково зазначила про те, що для віднесення кримінального провадження за статтею 209 КК до підслідності НАБУ спеціальний статус суб`єкта не має значення, а необхідним є встановлення саме розміру завданої злочином шкоди, що у п`ять тисяч і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так, у разі наявності підстав вважати, що злочин, передбачений частиною 2 статті 209 КК, ймовірно вчинений народним депутатом України вже наявна одна із альтернативних умов належності такого кримінального провадження до підслідності НАБУ, а саме за критерієм спеціального правового статусу суб`єкта кримінального правопорушення (абзац 1 пункту 1 частини 5 статті 216 КПК).

22.З огляду на вищезазначене та положення частини 9 статті 216 КПК (щодо винятку в частині віднесення кримінального правопорушення до підслідності НАБУ), Суд дійшов висновку, що кримінальне провадження № 0000272 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 209 КК, належить до підслідності НАБУ, повідомлення про підозру ОСОБА_5 як народному депутату України відповідно до пункту 2 частини 1 статті 481 КПК правомірно здійснене заступником Генерального прокурора - керівником САП.

23.При цьому Суд додатково звертає увагу, що положення частини 9 статті 216 КПК за загальним правилом передбачає альтернативну підслідність кримінальних проваджень за статтями 209 та 209-1 КК. Так, досудове розслідування цих злочинів здійснюється, зокрема, слідчими того органу досудового розслідування, який розпочав досудове розслідування за статтями 209, 209-1 КК.

24.Із матеріалів справи вбачається: (1) 02.04.2025 перший заступник Генерального прокурора на підставі листа ІНФОРМАЦІЯ_6 , який надійшов до ІНФОРМАЦІЯ_7 із відповідними матеріалами, вніс відомості до ЄРДР за № 0000272 із попередньою правовою кваліфікацією за статтею 368-5 КК; (2) постановою в. о. Генерального прокурора від 03.04.2025 здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні доручено детективам НАБУ; (3) 11.06.2025 перший заступник Генерального прокурора в порядку статті 214, частини 1 статті 482-2 КПК вніс відомості до ЄРДР за № 0000456 із попередньо правовою кваліфікацією за частиною 2 статті 209 КК. Із витягу з ЄРДР вбачається, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 від 02.04.2025 в діях народного депутата України ОСОБА_5 виявлено можливі ознаки легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом; (4) постановою в. о. Генерального прокурора від 11.06.2025 доручено здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні детективам НАБУ; (5) постановою прокурора ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.07.2025 матеріали кримінальних проваджень № 0000456 від 11.06.2025 та № 0000272 від 02.04.2025 об`єднані в одне провадження за № 0000272.

25.Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК). З наведених вище відомостей щодо руху проваджень слідує, що саме НАБУ є органом, який розпочав досудове розслідування, оскільки: (1) з метою виконання вимог частини 1 статті 482-2 КПК відомості щодо ймовірного вчинення народним депутатом України злочину, передбаченого частиною 2 статті 209 КК, внесені до ЄРДР в. о. Генерального прокурора; (2) такі відомості внесені на підставі матеріалів НАБУ, адже можливі ознаки легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, виявлені саме під час здійснення детективами НАБУ досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 за статтею 368-5 КК; (3) відповідно до частини 7 статті 214 КПК якщо відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені прокурором, він зобов`язаний з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування. Так, в. о. Генерального прокурора доручив проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за частиною 2 статті 209 КК саме детективам НАБУ; (4) отже, враховуючи те, що: (а) факт ймовірного вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 209 КК, виявлений детективами НАБУ під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження за статтею 368-5 КК, (б) відомості про кримінальне правопорушення за частиною 2 статті 209 КК внесені до ЄРДР саме в. о. Генерального прокурора з метою виконання положень КПК щодо забезпечення гарантій депутатської діяльності та (в) здійснення досудового розслідування з дотриманням правил підслідності доручено детективам НАБУ, саме НАБУ вважається органом, який розпочав досудове розслідування у цьому провадженні.

26.Отже, відповідно до положень частини 9 статті 216 КПК досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 правомірно здійснюють саме детективи НАБУ як за критерієм того, відповідно до частини 5 статті 216 КПК злочин, передбачений статтею 209 КК [у вчиненні якого ОСОБА_5 як народному депутату України повідомлено про підозру], належить до виключної підслідності НАБУ, так і додатково за критерієм того, що досудове розслідування за статтею 209 КК було розпочате саме НАБУ.

27.Щодо доводу апеляційної скарги про те, що злочин, передбачений статтею 209 КК, є похідним та залежним від предикатного кримінального правопорушення за частиною 4 статті 190 КК [що на переконання сторони захисту підтверджується, зокрема, ознайомленням детективами НАБУ із матеріалами кримінального провадження та одержанням тимчасового доступу до речей і документів, які перебували у володіння ДБР], що в свою чергу обумовлює необхідність здійснення досудового розслідування цих злочинів одним органом досудового розслідування, Суд зазначає наступне: (1) частина 9 статті 216 КПК передбачає чіткий виняток із загального правила, відповідно до якого, якщо злочин, передбачений статтею 209 КК, віднесений до підслідності НАБУ, досудове розслідування здійснюється саме цим органом незалежно від того, який орган розпочав досудове розслідування та до чиєї підслідності належить предикатний злочин. Таким чином, у разі віднесення злочину за статтею 209 КК до виключної підслідності НАБУ застосовується пріоритет спеціальної підслідності над альтернативною підслідністю, визначеною у цій частині статті; (2) кваліфікація за статтею 209 КК не залежить від встановлення вироком факту вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, адже достатнім є саме наявність фактичних обставин, що свідчать про одержання майна злочинним шляхом.

28.Суд також не бере до уваги довід апелянта про те, що здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за частиною 2 статті 209 КК детективами НАБУ призведе до негативної ситуації, коли справа щодо предикатного злочину за частиною 4 статті 190 КК перебуватиме на розгляді в ІНФОРМАЦІЯ_8 , а справа щодо легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, у випадку направлення обвинувального акта до суду - у ІНФОРМАЦІЯ_9 . Так, питання щодо направлення кримінального провадження з одного суду до іншого підлягає вирішенню в порядку статті 34 КПК та скасування повідомлення про підозру, про що наявна вимога в апеляційній скарзі, не може вплинути на вирішення зазначеного питання.

29.В апеляційній скарзі захисник наводив також інші доводи, які не стосуються висновку слідчого судді по суті скарги, тож їх вирішення не має суттєвого значення для цієї справи. При цьому Суд виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

30.Отже, за результатами апеляційного розгляду Суд дійшов висновку, що слідчий суддя правильно встановив, що кримінальне провадження № 0000272 за частиною 2 статті 209 КК належить до підслідності НАБУ, отже, повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 16.10.2025 здійснене в порядку пункту 1 частини 1 статті 481 КПК уповноваженим суб`єктом [заступником Генерального прокурора - керівником САП ОСОБА_7 ] та відсутні підстави для задоволення скарги захисника на повідомлення про підозру.

31.З наведених вище мотивів в задоволенні апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

32.Керуючись статтями 303, 407, 532 КПК, колегія суддів постановила:

1.Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.12.2025 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3