У Х В А Л А

18 грудня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , на незаконне утримання під вартою (в порядку ст. 206 КПК України),

У С Т А Н О В И В:

в грудні 2025 року слідчим суддею отримана скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , на незаконне утримання під вартою (в порядку ст. 206 КПК України).

У вказаній скарзі зазначалось, що ОСОБА_6 затриманий на виконання вироку Деснянського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року та станом на день подання скарги перебуває в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)».

Однак, вказаним вироком ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався, а сам вирок не набрав законної сили.

Отож, з огляду на це, адвокат ОСОБА_4 стверджував, що ОСОБА_6 під вартою утримується незаконно, а тому, посилаючись на ст. 206 КПК України, просив:

- зобов`язати Державну установу «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», або будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається ОСОБА_6 , негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення особи;

- негайно витребувати з Деснянського районного суду м. Києва в порядку електронного документообігу шляхом надсилання на електронну адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області завіреного ЕЦП судді/суду листа Деснянського районного суду м. Києва про відкликання розпорядження про набрання законної сили вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням положень ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць, оскільки саме Деснянський районний суд м. Києва може підтвердити факт не набрання вироком законної сили.

Слідчим суддею призначене судове засідання на 18 грудня 2025 року.

У вказаному судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, вказавши, що ОСОБА_6 звільнений з Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» - 17 грудня 2025 року.

Розгляд скарги вирішено проводити за відсутності адвоката ОСОБА_4 , оскільки він про дату, час та місце розгляду повідомлявся, а його неявка не перешкоджає розгляду.

Одночасно, 18 грудня 2025 року до слідчого судді надійшли матеріали з Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», з приводу перебування в цій установі ОСОБА_8 , відповідно до яких останній звільнений з установи - 17 грудня 2025 року, а тому його доставка була неможливою.

Слідчий суддя оголосивши скаргу, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали додані до скарги та матеріали надані Державною установою «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», дійшла висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи (ч. 3 ст. 206 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України, незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Отже, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

З копії вироку Деснянського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року слідчим суддею з`ясовано, що ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 309, ст. 71, 72 КК України, до позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць. Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

З копії розпорядження від 30 вересня 2025 року слідчим суддею з`ясовано, що Деснянським районним судом м. Києва направлене розпорядження про виконання вироку Деснянського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року, як такого, що набрав законної сили.

З копій довідок Деснянського управління поліції ГУНП у місті Києві від 07 листопада 2025 року слідчим суддею з`ясовано, що ОСОБА_6 затриманий 07 листопада 2025 року.

З копії витягу № 1.11/97-2025 від 25 листопада 2025 року слідчим суддею з`ясовано, що Центральна комісія Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, обмеження волі, визначила, що ОСОБА_6 має відбувати покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)».

З копії листа Деснянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2025 року слідчим суддею з`ясовано, що суд повідомив Державну установу «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» про те, що 14 листопада 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року, яким відкрите апеляційне провадження.

У зв`язку з цим, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року вважається таким, що не набрав законної сили, а тому суд, відкликавши розпорядження про його виконання, повідомив про необхідність негайного звільнення ОСОБА_8 з-під варти.

З копії довідки про звільнення серії КИВ № 30634 від 17 грудня 2025 року слідчим суддею з`ясовано, що ОСОБА_6 звільнений з Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» - 17 грудня 2025 року.

Отож, слідчим суддею установлено, що як на день надходження скарги до слідчого судді, так і на день її розгляду, ОСОБА_6 звільнений з-під варти і в місцях несвободи не перебуває.

За таких обставин, підстав для ухвалення рішення передбаченого ст. 206 КПК України, слідчим суддею не установлено.

Керуючись ст. 307 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , на незаконне утримання під вартою (в порядку ст. 206 КПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_9