279/321/23 1-кс/279/1589/25 УХВАЛА

15 грудня 2025 року м. Коростень
Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника власника майна військової частини НОМЕР_1 про скасування арешту майна,
На обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що близько 18 год. 20 хв. військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в закинутому будинку по АДРЕСА_1 , вчинив спробу самогубства за допомогою автомата АК 74, с/н 1947050, в результаті чого був доставлений до реанімаційного відділення КНП «Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради», що за адресою: м. Коростень, вул. М. Амосова, 8, з діагнозом відкрита черепно-мозкова травма, вогнепальне поранення голови. В подальшому, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20 год. 30 хв. від отриманої травми помер в реанімаційному відділенні КНП «Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради».
Відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.01.2023 у справі № 279/321/23 клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про арешт майна задоволено, накладено арешт на майно військової частини НОМЕР_1 , зокрема на автомат АК-74 № НОМЕР_2 та патрони калібру 5,45х39 мм.
У зв`язку з тим, що відпала потреба у подальшому накладенні арешту просив клопотання задовольнити та скасувати арешт.
Протоколом автоматизованого визначення слідчого судді розгляд клопотання переданий слідчому судді ОСОБА_1 та призначений на 09:00 годин 15.12.2025 року.
Учасники провадження про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, шляхом направлення повісток.
Представник власника майна подав заяву про розгляд справи без їх участі, клопотання просить задовольнити.
Слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області та прокурор Коростенської окружної прокуратури про дату, час місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, заперечень та клопотань не надали.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши мотиви поданого клопотання, долучені на його підтвердження докази, дійшов такого висновку.
Відповідно до ухвали слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.01.2023 року у справі № 279/321/23 09.01.2023 близько 18 год. 20 хв. військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в закинутому будинку по АДРЕСА_1 , вчинив спробу самогубства за допомогою автомата АК 74, с/н 1947050, в результаті чого був доставлений до реанімаційного відділення КНП «Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради», що за адресою: м. Коростень, вул. М. Амосова, 8, з діагнозом відкрита черепно-мозкова травма, вогнепальне поранення голови. В подальшому, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20 год. 30 хв. від отриманої травми помер в реанімаційному відділенні КНП «Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради».
На підставі ухвали слідчого судді від 11.01.2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції, за погодженням з прокурором Коростенської окружної прокуратури, накладено арешт на автомат АК-74 с/н НОМЕР_2 , гільзу калібру 5,45x39 мм та патрон калібру 5,45x39 мм, які вилучені вході огляду місця події 10.01.2023 у період часу з 00 год. 00 хв по 00 год. 50 хв. в нежитловому приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , які належать військовій частині НОМЕР_1 (заступник командира батальйону ОСОБА_4 ).
Відповідно до положення ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Метою накладення арешту на автомобіль згідно з ухвалою слідчого судді від 11.01.2023 вказано необхідність збереження речових доказів та проведення експертних досліджень для забезпечення всебічного, повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження; підставою - наявність достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При вирішенні питання щодо пропорційності заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя враховує положення ч.3 ст.132 КПК України, відповідно якої застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Накладення арешту на майно становить втручання у право особи мирно володіти своїм майном, передбачене ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому при його застосуванні суд повинен оцінювати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому втручання у права та свободи осіб завжди повинно бути мінімально необхідним для досягнення мети цього втручання.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. При цьому обмеження права власності повинно бути розумним та спів розмірним завданням кримінального провадження.
Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини критеріями сумісності заходу втручання у право власності із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є такі обставини:
- чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі. Тобто втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними;
- чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту зазначеної статті. Якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів;
- чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності.
ЄСПЛ неодноразово наголошував, що продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
З огляду на викладене, на підставі наведених аргументів власника майна, досліджених документів, з урахуванням позиції слідчого, прокурора, які не заперечили щодо задоволення клопотання, не навели будь-яких доводів щодо необхідності продовження вжитих заходів забезпечення кримінального провадження та не спростували доводів власника майна, слідчий суддя вважає, що подальше втручання у здійснення права власності особи у частині користування своїм майном вже не відповідає завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим слід дійти висновку, що у подальшому застосуванні такого обмеження права власника на володіння майном як накладення арешту на автомат АК-74 с/н НОМЕР_2 , гільзу калібру 5,45x39 мм та патрон калібру 5,45x39 мм, які вилучені вході огляду місця події 10.01.2023 у період часу з 00 год. 00 хв по 00 год. 50 хв. в нежитловому приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , які належать військовій частині НОМЕР_1 відпала потреба.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.
У силу ч.3 ст.169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Керуючись ст. ст. 169,173, 174, 175,309,532 КПК України,
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.01.2023 року у справі №279/321/23, а саме на автомат АК-74 с/н НОМЕР_2 , гільзу калібру 5,45x39 мм та патрон калібру 5,45x39 мм, які вилучені вході огляду місця події 10.01.2023 у період часу з 00 год. 00 хв по 00 год. 50 хв. в нежитловому приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , які належать військовій частині НОМЕР_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_5