Подільський районний суд міста Києва
Провадження №
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2025 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001861, відомості про яке внесено до ЄРДР 01.09.2025 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колки Маневицького району Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, раніше судимого:

- 06.09.2024 Подільським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян

обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого у подальшому неодноразово продовжено.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.09.2025 приблизно о 05:41 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив повз магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням в інше приміщення. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 , 01.09.2025 в той самий час, взявши до рук камінь, який лежав поруч з магазином, розбив вітринне скло та проник в приміщення магазину, звідки викрав статуетку бронзову «Крішна під деревом», вартістю 38 740 грн. та статуетку «Будди», вартістю 1 500 грн., які належать ФОП « ОСОБА_6 ». Тримаючи при собі викрадене майно, ОСОБА_4 пішов з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши ФОП « ОСОБА_6 » майнової шкоди на загальну суму 40 240 грн.

В судовому засіданні будучи допитаним, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини вчинення діяння, викладені в обвинувальному акті, зокрема в частині часу, місця та способу, щиро розкаявся у вчиненому. Вказав, що дійсно за наведеного у обвинувальному акті алгоритму дій вчинив: таємне викрадення майна (крадіжки) ФОП « ОСОБА_6 ». ОСОБА_4 також виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини. Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень обвинувачений просив визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення, оскільки повністю погоджується з встановленими обставинами.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. В цьому випадку, повне визнання вини, не заперечення обвинуваченим фактичних обставин кримінального правопорушення та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин діяння, в якому він обвинувачується, правових наслідків розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення останнім цих обставин є передумовами для здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Відповідно, Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин встановлених судом.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за: ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого - не встановлено.

Щодо доводів сторони захисту про визнання такими, що пом`якшують покарання інформацію про стан здоров`я обвинуваченого, судом, після дослідження відповідей начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та завідувача Київської міської медичної частини, не встановлено законних підстав для визнання відповідної інформації обставиною, що пом`якшує покарання.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що віднесено до категорії тяжких злочинів (ч. 4 ст. 185 КК України); відношення до скоєного; особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працює, однак, зі слів обвинуваченого, має можливість неофіційно працювати на розвантажувальних роботах, роботах пов`язаних із прибиранням тощо, стан його здоров`я (ВДТБ (23.10.2025), тривожно-депресивний розлад, протитуберкульозний курс лікування), те, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, немає документально підтвердженого постійного місця реєстрації та проживання, однак, зі слів обвинуваченого, має можливість мешкати в хостелі, неодружений, немає на утриманні малолітніх дітей. В судовому засіданні учасники не заперечували вказані обставини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду чи розміру покарання.

З урахуванням вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше судимий за умисний проступок проти здоров`я особи (побої та мордування), на шлях виправлення і перевиховання не стає та вчиняє новий корисливий злочин, отже правильних висновків для себе не робить, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі. Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України чи призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до частини 4 статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Оскільки потреба в збереженні речових доказів минула, слід скасувати арешт, накладений: ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 05 вересня 2025 року (справа №758/13618/25) на майно, яке тимчасово вилучене в ході проведення особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: статуетку у вигляді голови та 2 уламки від статуетки у вигляді голови, які поміщено до спец пакету №WAR1080052.

Як зазначено вище, вироком Подільського районного суду м. Києва від 06.09.2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.

Вирок набрав законної сили 14.10.2024 року, несплачена сума штрафу складає 850 грн. 00 копійок.

На підставі викладеного, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного приєднання призначених покарань, до покарання, призначеного за цим вироком, суд приєднує не відбуте покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 06.09.2024 року, за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в дохід держави у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Крім того, як вбачається із ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

На підставі ч. 3 ст. 72КК України покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, виконувати самостійно.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

До вступу вироку в законну силу, обраний запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання призначених покарань, до покарання, призначеного за цим вироком приєднати не відбуте покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 06.09.2024року за ч. 1 ст.126 КК України у виді штрафу в дохід держави у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок та призначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, виконувати самостійно.

До вступу вироку в законну силу, обраний запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання 01 вересня 2025 року.

Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання період з 01.09.2025 року по день набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Скасувати арешт, накладений: ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 05 вересня 2025 року (справа №758/13618/25) на майно, яке тимчасово вилучене в ході проведення особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: статуетку у вигляді голови та 2 уламки від статуетки у вигляді голови, які поміщено до спец пакету №WAR1080052.

Речові докази: DVD-R диск з відеозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження;

шматок асфальтового покриття, який упаковано в спеціальний пакет WAR 1358757 - знищити;

гіпсова статуетка у формі голови Будди з уламками від неї, яка упакована в спеціальний пакет WAR 1080052 - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1