УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000987 від 29.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 30 днів.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 24.01.2023 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, військовозобов`язаного ОСОБА_4 мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_2 та того ж дня направлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 35-РС від 15.04.2023 (по особовому складу) солдата ОСОБА_4 призначено на посаду номера обслуги 2 протитанкового відділення взводу вогневої підтримки 7 десантно штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 16.04.2023 близько 08.00 год. самовільно залишив місце служби - базовий табір 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , що у АДРЕСА_1 .

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами служби, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення місця служби не повідомив та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його із обов`язком військової служби до 16.11.2024, коли у супроводі працівників Житомирського зонального відділу ВСП прибув у другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, що по вул. Перемоги, 54 у м. Житомирі.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- повідомленням військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення, від 07.07.2023;

- рапортом командира 8 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 про факт самовільного залишення місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_4 ;

-актом службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 щодо самовільного залишення місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_4 , яким встановлено відсутність будь-яких поважних причин у ОСОБА_4 на самовільне залишення місця дислокації підрозділу військової частини;

- наказом начальника командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування щодо самовільного залишення місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_4 ;- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

У клопотанні слідчий послався на ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що наявний реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком від п`яти до десяти років. 25.01.2025 підозрюваний ОСОБА_4 оголошувався в розшук оскільки місце його перебування органу досудового розслідування невідоме.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що військовослужбовець ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину 16.04.2023, та понад 1 рік та 6 місяців про належність до військової служби органам державної влади та правоохоронні органу не повідомляв, проводячи час на власний розсуд.

Окрім цього, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тобто тримання під вартою.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігання наведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 можливе винятково у разі застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив, що був реальний момент коли необхідно було підти в СЗЧ для збереження власного життя, пояснив що має відношення та намір продовжувати військову службу.

Захисник при вирішенні клопотання покладалась на розсуд суду, пояснила що третьою штурмовою бригадою надано відношення щодо подальшого проходження ОСОБА_4 військової служби, це є його волевиявленням. Просила врахувати, що підозрюваний ОСОБА_4 є одруженим, має на утриманні одвох неповнолітніх дітей.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому перебувають матеріали кримінального провадження №0000987 від 29.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

01.10.2025 ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22.09.2025 у справі № 295/13159/25 про надання дозволу на затримання з метою його приводу до Богунського районного суду міста Житомира для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

02.10.2025 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05.11.2025 включно.

28.10.2025 підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та надано можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 закінчується 05.11.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включаються у строки досудового розслідування.

Слідчий вказує, що необхідність продовження строку запобіжного заходу є необхідність здійснення наступних слідчих (розшукові) та процесуальних дій, прийняття процесуальних рішеннь, а саме:

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти та вручити обвинувальний акт, який необхідно направити до Житомирського районного суду м. Житомира для розгляду, але до 05.11.2025 провести підготовче судове засідання за обвинуваченням ОСОБА_4 неможливо, що позбавляє прокурора подати клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

Відповідно до частин 2, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчий суддя має обрати такий запобіжний захід, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Підозрюваний свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав та зазначив, що має намір продовжити проходження військової служби.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

З долученої до матеріалів справи письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 встановлено, що командування вказаної військової частини надало згоду на проходження військової служби (згідно ч. 5 ст. 401 КК Українни) військовослужбовцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та планує на посаду солдата резерву 51 запасної роти, ВОС - 100915А.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 вину в скоєному визнає, проте

має намір продовжувати військову службу, не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 200, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1