Справа № 215/6598/25
УХВАЛА
23 вересня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю учасників кримінального провадження:
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
У провадженні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської областіперебуває вказане кримінальне провадження.
На даний час судовий розгляд у даному кримінальному проваджені не завершений, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 05.10.2025.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дане клопотання обґрунтовується тим, що на даний час продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував щодо клопотання про продовження йому вказаного запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого підтримала позицію останнього.
Потерпіла просила суд задовольнити клопотання прокурора, пояснила, що боїться обвинуваченого.
Представник потерпілої підтримав клопотання прокурора.
Суд, вислухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою від 07.08.2025 продовжено ОСОБА_3 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк по 05 жовтня 2025 року включно.
Частиною 4 ст. 176 КПК України передбачено, що запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_3 з позиції практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків, а санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, він, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, може переховуватися від суду, а тому відповідний ризик є обґрунтованим.
Актуальним суд вважає ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_3 може впливати на потерпілу та свідків у даній справі, оскільки вони є його знайомими і сусідами та ще судом не допитані, а тому є підстави вважати, що з метою зміни ними своїх показань, обвинувачений може вчинити спроби впливати на них.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст.407 КК України за самовільне залишення військової частини, при цьому обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тобто вчинив нове кримінальне правопорушення.
Таким чином, у судовому засіданні достеменно встановлено, що є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, під важкістю відповідальності, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілу та на свідків, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Обвинувачений відповідно до п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України відноситься до осіб, до яких може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , обставини та наслідки його вчинення, суспільну небезпеку вказаного кримінального правопорушення, а також обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. Для запобігання цих ризиків суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Прокурором було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , пов`язаний із застосуванням насильства до потерпілої, тому суд не знаходить підстав для визначення розміру застави.
Обставин, які б спростовували правомірність подальшого тримання обвинуваченого під вартою судом не встановлено.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 331, 372,376 КПК України, суд
Клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Криворізькій установі виконання покарань (№3)» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 21 листопада 2025 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Суддя