Провадження №1-кп/523/993/26
УХВАЛА

про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

23 січня 2026 року м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання вказаного прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданого в межах розгляду кримінального провадження №0001136, внесеного до ЄРДР 21.06.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, зі середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який проходив військову службу на посаді стрільця-номера обслуги 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 3 запасної десантно-штурмової роти запасного десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, до затримання фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 26.04.2022 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309, ст.ст.75, 76 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, зі звільненням від відбування покарання зі іспитовим строком 3 роки;

- 24.06.2022 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільнений умовно-достроково, невідбутий термін 11 місяців 9 днів;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Пересипського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

23.01.2026 року прокурором ОСОБА_3 подано до суду письмове клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, побоюючись покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; вказаний підсудний має право ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, а отже знатиме анкетні дані потерпілих, свідків, які ще не допитані в суді та місця їх мешкання, що обумовлює існування ризику незаконного впливу на них; підсудний офіційно непрацевлаштований, постійного джерела доходу не має, що свідчить про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, що на думку сторони обвинувачення обумовлює існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення).

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного ним клопотання, вислухавши позицію захисника ОСОБА_4 та підсудного ОСОБА_5 , які із клопотанням прокурора не погодились та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Як слідує з матеріалів провадження, ухвалою судді Пересипського районного суду м.Одеси від 26.11.2025 року відносно підсудного ОСОБА_5 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 24.01.2026 року, включно.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого та вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, а за наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Як слідує з обвинувального акта та матеріалів судового провадження, підсудний ОСОБА_5 забезпечений місцем проживання у м.Одесі, але вказаний підсудний раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні низки кримінальних правопорушень у розглядуваному кримінальному провадженні, що мали місце в умовах воєнного стану в державі і збройної агресії рф проти України; неодружений та офіційно не працевлаштований; не забезпечений місцем реєстрації на території України, суспільно-корисною працею на час затримання не займався, сукупність чого свідчить про тенденцію останнього до вчинення кримінально-протиправних діянь корисливого спрямування, його антисоціальну поведінку, нехтування загальними нормами співіснування в суспільстві.

Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини підсудного ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а також свідчать про небажання підсудного вставати на шлях виправлення і дотримуватись загальноприйнятих правил законослухняної поведінки, що у свою чергу об`єктивно доводить існування ризиків можливого ухилення підсудного від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підсудним процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану, із запобіганням означеним ризикам.

Між тим, суд частково погоджується із наведеними у клопотанні прокурора обов`язками, які він просить покласти на обвинуваченого у разі внесення застави.

Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_4 щодо застосування до підсудного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки будь-який інший запобіжний захід є неспівмірним з тяжкістю і кількісних складом інкримінованих підсудному ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та особою останнього, який раніше неодноразово судимий, а ураховуючи запровадження воєнного стану та збройну агресію рф проти України, працівники органу внутрішніх справ задіяні у вжитті заходів з протидії агресії та суттєво обмежені у виконанні своїх повноважень з перевірки житла, під арештом в якому має перебувати особа, та з перевірки питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, тощо.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованих підсудному ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, їх характер, суспільну небезпечність і наслідки кримінально-протиправного діяння, зважаючи на характеризуючі особу підсудного дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного підсудного не зможе забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Виходячи з того, що за ухвалою суду від 26.11.2025 року, підсудному ОСОБА_5 в якості альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, визначено розмір застави у встановленому абз.2 ч.5 ст.182 КПК України розмірі, а тому в разі внесення вказаним підсудним або заставодавцем наведеного в означеній ухвалі суду розміру застави, підсудний підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього відповідних обов`язків за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.26, 177-178, 182-183, 194-195, 199, 331, 369-372, Главою 18 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 23.03.2026 року, включно.

У разі внесення застави, покласти на підсудного ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі Одеського району без дозволу суду; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 23.03.2026 року.

Копії ухвали вручити підсудному ОСОБА_5 під розписку та направити до установи утримання під вартою, а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, передбаченому ч.2 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1