Номер провадження 1-кс/175/1356/25
УХВАЛА

іменем України

17 вересня 2025 року селище Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого, погоджене прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000072 від 03.02.2025 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, громадянин України, не працює, неодружений, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, в якому просить обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ст.126-1 КК України, тобто у вчиненні умисного систематичного психологічного насильства щодо осіб, з якими останній перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих осіб за тих обставин, що ОСОБА_5 систематично, в період часу із початку травня місяця 2024 но середину січня місяця 2025, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен мас право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо осіб, з якими останній перебував у сімейних відносинах, а саме до колишньої дружини ОСОБА_6 в присутності їхніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 шляхом словесних образ або погроз, залякування, що призвело до тривалих, інтенсивних й негативних за своїми проявами психологічних (моральних) страждань, які зумовили порушення звичного стереотипу їх життєдіяльності. завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам і особистому благополуччі, в продуктивній життєдіяльності.

За вчинення насильства в сім`ї протягом вказаного періоду часу на громадянина ОСОБА_5 неодноразово було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1та 2 статті 173-2 КУпАП та за вказані адміністративні правопорушення постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 27.05.2025 та постановами Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.10.2024, 17.02.2025 було притягнуто до адміністративної відповідальності.

11.05.2024 о 18:45 ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_6 в присутності малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з чим складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 15.05.2024 посадовими особами відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області було встановлено ризик існування безпосередньої загрози життю, чи здоров`ю потерпілої особи та відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення відносно ОСОБА_6 , складено терміновий заборонний припис, згідно якого ОСОБА_5 заборонено контактування в будь-який спосіб з потерпілими.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2024 ОСОБА_5 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім, цього 21.07.2024 року о 01:30 год. ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_6 , у зв`язку з чим складено протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також 21.07.2024 посадовими особами відділення поліції №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області було встановлено ризик існування безпосередньої загрози житло чи здоров`ю потерпілої особи та відповідно до вимог ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення відносно ОСОБА_5 , складено терміновий заборонний припис, згідно якого ОСОБА_5 заборонено контактування в будь-який спосіб з потерпілими.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (справа № 175/13804/24) від 14.10.2024 ОСОБА_5 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім, цього 18.12.2024 о 21:00 ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 , повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_6 , у зв`язку з чим складено протокол за ч. 2 ст. 173-2 КУпАІІ.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (справа № 175/823/25) від 17.02.2025 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_5 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і продовжуючи свою протипарвну поведінку, знову вчинив психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_6 , що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Так, 20.01.2025 року ОСОБА_5 , діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм моралі, на ґрунті неприязних відносин, вчинив по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_6 психологічне насильство, що виразилося в словесних образах нецензурною лексикою, тим самим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, що погіршило якість її життя.

Внаслідок вказаних дій встановлено, що у потерпілої ОСОБА_6 наявні негативні зміни, остання має зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок вчиненого відносно неї систематичного домашнього насильства, яке мало місце в період з початку травня місяця 2024 року по середину січня місяця 2025 року.

Внаслідок вказаних умисних систематичних насильницьких дій ОСОБА_5 для ОСОБА_6 , ситуація, яка склалася є психотравмувальною для неї та їй спричинені страждання.

Також встановлено, що внаслідок вчиненого ОСОБА_5 систематичного домашнього насильства відносно ОСОБА_6 малолітнім дітям були заподіяні психічні страждання.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст.126-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти обов`язки на два місяці. Прокурор повідомила, що ОСОБА_5 продовжує свою протиправну поведінку, про що свідчать неодноразові звернення потерпілої до поліції впродовж 2025 року. Прокурор просила, серед іншого, застосувати до підозрюваного обмежувальні заходи у виді заборони наближатися на 500м до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може перебувати; та у виді заборони листування, телефонних переговорів з постраждалою особою.

Підозрюваний ОСОБА_7 не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, однак заперечував проти встановлення заборони наближатись до дітей, листуватись та телефонути їм. Підозрюваний повідомив, що бачився з дітьми минулого тижня, і хотів би мати можливість зутрічатись з ними пару разів на тиждень. Підозрюваний підтвердив, що не працює. Підозрюваний заперечив, що вдарив дитину у живот, дитина щось видумує, це мабуть матір налаштовує проти батька. Підозрюваний заявив слідчому судді, що вважає допустимим із виховною метою застосувати силу до дітей. З приводу випадків домашнього насильства щодо колишньої дружини, підозрюваний стверджував, що вона сама винна, оскільки провокує і ображає його в сварках, і йому тяжко втриматись.

Окрім ОСОБА_6 потерпілими у цьому провадженні також визнані четверо малолітніх дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 .

Матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів, які дозволяють підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину, зокрема, протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 , протоколи допитів малолітніх потерпілих, висновки судово-психологічних експертиз, протокол допиту свідка ОСОБА_11 , постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 27.05.2024, постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.10.2024, 17.02.2025. В судовому засіданні оглянуто відомості з інформаційної бази Національної поліції, які підтверджують, що потерпіла 01.05.2025 та 26.08.2025 зверталась до поліції щодо вчинення домашнього насильства ОСОБА_5 .

Згідно п.2 ч.1 ст.194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України у виді можливості незаконно впливати на потерпілих та продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Ці ризики підтверджуються тим, що підозрюваний у вчиненні домашнього насильства ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності може впливати на потерпілих. Зокрема, ОСОБА_6 показала, що підозрюваний постійно здійснює їй дзвінки з погрозами, переслідує її за місцем проживання. Відомостями з інформаційної бази Національної поліції підтверджується, що потерпіла 01.05.2025 та 26.08.2025 зверталась до поліції щодо вчинення домашнього насильства ОСОБА_5 вже після порушення цього кримінального провадження. В судовому засіданні підозрюваний заявив слідчому судді, що потерпіла сама винна, провокує його, і йому тяжко втриматись.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про необхідність запобігти ризикам та застосувати запобіжний захід.

При вирішенні питання щодо обрання виду запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, наявність постійного місця проживання, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимостей.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 2 років.

Разом з тим, визначаючи вид достатнього запобіжного заходу, слідчий суддя зауважує, що у клопотанні ставиться питання про обрання найбільш м`якого запобіжного заходу - особистого зобов`язання.

Оцінивши у сукупності всі обставини, в тому числі передбачені ст.ст.177-178 КПК України, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконного впливу на потерпілих, продовжити кримінальну поведінку, доцільно застосувати до ОСОБА_5 найбільш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Згідно ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Частиною 6 ст.194 КПК передбачено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька обмежувальних заходів, серед яких: заборона наближатися на визначену відстань до місцяпроживання, заборона листування, телефонних переговорів.

Згідно ч.7 ст.194 КПК, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Вирішуючи питання, які обов`язки слід покласти на підозрюваного, слідчий суддя послуговується наступними міркуваннями.

Конвенція про права дитини, ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, передбачає, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною (Стаття 9); Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину (Стаття 19).

Згідно Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, ґрунтується на засадах:

- гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя; - врахування непропорційного впливу домашнього насильства на жінок і чоловіків, дітей та дорослих; - визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства; - повага та неупереджене і небайдуже ставлення до постраждалих осіб з боку суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, забезпечення пріоритетності прав, законних інтересів та безпеки постраждалих осіб (Стаття 4).

Постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку (Стаття 22 Закону).

Згідно ст.10 Закону України "Про охорону дитинства" кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від усіх форм домашнього насильства та інших проявів жорстокого поводження з дитиною, у тому числі з боку батьків або інших законних представників дитини.

Водночас у ст. 151 Сімейного кодексу України закріплено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, при цьому батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно ст.155 батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що захист інтересів дитини, постраждалої від домашнього насильства може превалювати над дотриманням прав батьків, зокрема, щодо переважного права на виховання та спілкування.

Слідчому судді представлено показання потерпілих, зокрема, допитаних в присутності психолога малолітніх потерпілих - дітей підозрюваного, які засвідчили, що ОСОБА_5 неодноразово застосовував психологічне та фізичне насильство в присутності дітей до їх матері, що їх лякало і вони були змушені ховатись від нього. Наявні свідчення про застосування фізичного насильства до дітей. Хоча підозрюваний перед слідчим суддею заперечив побиття дитини, однак заявив, що вважає допустимим із виховною метою застосувати силу до дітей.

Висновками судово-психологічних експертиз встановлено, що дії ОСОБА_5 щодо систематичного домашнього насильства відносно ОСОБА_6 суттєво погіршують умови життя малолітніх дітей, створюють негативний вплив на їх розвиток і заподіює їм психічні страждання.

Слідчий суддя переконаний, що за таких обставин встановлення заборони наближатися до місцезнаходження постраждалих від домашнього насильства осіб (зокрема, малолітніх дітей) та заборона листування, телефонних переговорів у цій справі, зважаючи на пріоритетність прав/інтересів/безпеки постраждалих, є виправданим і таким, що обґрунтовує тимчасове втручання в права батька на виховання дітей і спілкування.

Водночас в судовому засіданні встановлено, що орієнтовна відстань між будинком, де проживає потерпіла з дітьми за адресою АДРЕСА_4 , та будинком, де проживає підозрюваний за адресою АДРЕСА_1 є меншою за 500м, про які клопоче прокурор, і складає приблизно 300м. Клопотання в частині відстані слід задовольнити частково, визначивши заборонену дистанцію у 100м, що не створить надмірного втручання в організацію життя підозрюваного та, водночас, забезпечить безпеку потерпілих.

Слідчий суддя відмічає, що у випадку недотримання встановлених обмежень, обсяг обов`язків може бути переглянутий.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.5, ч.6 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 на строк два місяці, тобто до 17.11.2025, наступні обов`язки:

1. Не відлучатися за межі с.Новоспаське Дніпровського району Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. Прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій.

4. Заборонити наближатися на 100м до місця проживання потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , а також до місць, де потерпілі можуть постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин.

5. Заборонити листування, телефонні переговори, інші контакти через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб з потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених згідно ухвали слідчого судді обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1