Справа № 308/1163/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області, майора юстиції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000189, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області, майор юстиції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором - заступником керівника Закарпатської Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000189, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого , свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. На переконання сторони обвинувачення, зібрані органом досудового розслідування фактичні дані свідчать, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити запобігання вищезазначеним ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, наведених у клопотанні. Додав, що підозрюваний отримав наркотичний засіб із-за кордону, що свідчить про наявність закордоном його співучасників, які можуть посприяти йому у незаконному виїзді за межі України. Ризики, перераховані у клопотанні, є обґрунтованими та підтвердженими наявними у справі доказами.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. Стверджує, що наведені у клопотанні ризики є формальними та пов`язані з мірою покарання, яка може бути обрана за вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 . Однак практика Європейського суду з прав людини говорить про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не можуть базуватися виключно на тяжкості покарання. Ризик знищення речей або документів, які мають значення для кримінального провадження, не підтверджений клопотанням та доданими до нього доказами. Щодо незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших осіб зазначила, що прокурор вказує на те, що свідки у даному кримінальному провадженні є легендованими особами, таким чином незаконний вплив на них можна нівелювати, встановивши заборону спілкуватися з такими особами. Підозрюваний до кримінальної відповідальності раніше не притягався, має постійне місце проживання. З 2017 року підозрюваний працює на підприємстві «Джейбіл», де постійно професійно зростає. Щодо перетину кордону 23.01.2026 зазначила, що в той день ОСОБА_4 повертався з-за кордону, оскільки був там у відрядження з іншими колегами. Додала, що 23.01.2026 підозрюваний на території Закарпатської області не перебував, оскільки цього ж дня о 05 годині ранку виїхав у Львівську область, а в обідній час цього ж дня вже знаходився в готелі «Ольга», що на території Львівської області. Зауважила, що прохання прокурора обрати підозрюваному найтяжчий запобіжний захід без визначення розміру застави є необґрунтованим. Просила визначити підозрюваному розмір застави з урахуванням наявних у нього соціально-сприятливих факторів.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні вказав, що стороною обвинувачення у клопотанні не обґрунтовано чому до підозрюваного слід застосувати найтяжсий запобіжний захід, адже тяжкість кримінального правопорушення не може бути єдиним фактом, який є підставою для обрання запобіжного заходу. Додав, що стороною обвинувачення не наданого належних доказів того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування на суду. Підтвердженням цього є те, що ОСОБА_4 під час обшуку добровільно видав слідчому спеціальний пристрій для куріння. Звернув увагу, що стороною також не наведено належних та переконливих доказів того, що підозрюваний організував пересилання наркотичного засобу до м. Києва та того, що він орендував приміщення, в якому під час обшуку було знайдено наркотичний засіб. Зауважив, що допит свідків слід оцінювати критично з огляду на можливу неправдивість наданих ними показань. Просив обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід або визначити розмір застави.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників та зазначив, що пред`явлене йому звинувачення у відправленні наркотичного засобу поштою не відповідає дійсності, оскільки в той день він перебував на території Львівської області. Просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід або визначити розмір застави.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження 0000189, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.11.2025.

Органом досудового розслідування встановлено, що не пізніше 01.07.2025 ОСОБА_4 придбав з метою збуту наркотичний засіб кокаїн, в особливо великому розмірі, загальною вагою 6,674 кг, який перед цим був, за наразі невстановлених обставин, переміщений в Україну через державний кордон, та який він перемістив до орендованого ним приміщення АДРЕСА_3 , де зберігав його з метою збуту до 12 год. 00 хв. 23.01.2026.

Надалі, біля 12 год. 00 хв. 23.01.2026, переслідуючи корисливий мотив щодо збуту наркотичного засобу кокаїну, ОСОБА_4 , використовуючи засоби та методи конспірації, організував за допомогою послуг поштового оператора «Нова Пошта», перевезення з м. Ужгорода до м. Києва вищезазначеного наркотичного засобу, який був упакований в 6 пресованих поліетиленових упаковках, загальною вагою 6,674 кілограм. Після прибуття посилки з наркотичним засобом 25.01.2026 до м. Києва, ОСОБА_4 продовжуючи діяти на виконання злочинного задуму по збуту наркотичного засобу, організував доставку та розміщення зазначених вище наркотичних засобів у квартирах за адресами: АДРЕСА_4 (п?ять пресованих поліетиленових упаковок) та АДРЕСА_5 (одна пресована поліетиленова упаковка). При цьому, про факт відправки ОСОБА_4 даної посилки з наркотичним засобом, а також про точні місця їх зберігання було повідомлено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які повинні були забрати наркотичну речовину, яка у свою чергу повинна були бути у подальшому збута іншим особам.

Надалі, на виконання вищевказаного злочинного плану по збуту наркотичного засобу, біля 20 год. 00 хв. 25.01.2026 до квартири за адресою: АДРЕСА_5 прибув громадянин України ОСОБА_10 , який забрав (придбав) наркотичний засіб кокаїн вагою 1,074 кг, який містився в одному пресованому поліетиленовому упакування.

Крім того, на виконання вищевказаного злочинного плану по збуту наркотичного засобу, біля 20 год. 00 хв. 25.01.2026 до квартири за адресою: АДРЕСА_4 прибула ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка м. Київ, яка діючи за попередньо обумовленими вказівками, забрала (придбала) наркотичний засіб кокаїн вагою 5,600 кг., який містився в п?яти пресованих поліетиленових упакуваннях, після чого вона була затримана співробітниками правоохоронних органів.

Згідно з висновком експерта від 24.01.2026 № CE-19/107-26/707-НЗПРАП надана на експертизу «порошкоподібна речовина білого кольору в постанові про призначення експертизи поіменована як: «пресована порошкоподібна речовина білого кольору, яка упакована в упаковки з синтетичного матеріалу» в своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 2 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці І», кокаін, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме в незаконному придбанні з метою збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

26 січня 2026 року о 02 год. 42 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення.

26 січня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, кваліфікуючими ознаками яких незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчиненні за попередньою змовою групою осіб.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину обгрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме відповідями на доручення 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Закарпатській області та УСР в Закарпатській області ДСР НП України, проведеним комплексом НСРД, висновком експерта, протоколами огляду місця події від 25.01.2026 у ході яких було вилучено наркотичний засіб, протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 , протоколом обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Про обгрунтованість підозри, зокрема свідчать матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання про тримання під вартою.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким, за вчинення яких підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що може спонукати підозрюваного ухилятися від слідчого, прокурора, суду, в тому числі вчиняти спроби незаконного перетину державного кордону України. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Беручи до увагу тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, слідчий суддя констатує про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, враховуючи, що досудове розслідування кримінального провадження триває, не виключено, що підозрюваний, може вживати заходів щодо унеможливлення відшукання стороною обвинувачення доказів його протиправної діяльності, шляхом знищення, схову, документів та речей, місце зберігання яких йому може бути відоме та яке не було встановлено під час проведення обшуку. На підставі вищенаведеного слідчий суддя констатує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику впливу на свідків, інших підозрюваних, експерта та спеціаліста підтверджується тим, що наразі жоден з свідків не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, враховуючи визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, експертами у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Разом з тим, у ході досудового розслідування може виникнути потреба у проведенні ряду судових експертиз, що свідчить про наявність ризику впливу на експертів, спеціалістів, які будуть залучені до даного кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, прокурором доведено, що на даному етапі досудового розслідування кримінального правопорушення підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчинення розпочатого ним кримінального правопорушення, зокрема впливати на інших на даний час не встановлених осіб шляхом інформування та скеровування дій та показань осіб, які також причетні до вчинення даного кримінального правопорушення, однак на даний час не допитані, а також підшукування осіб, що можуть надати вигідні для підозрюваного показання у даному кримінальному провадження, а також продовжити набувати та збувати наркотичні засоби.

Таким чином, слідчий суддя дійшов переконання, що слідчим та прокурором доведено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, нічим не підтверджені та спростовані у ході розгляду клопотання та стосуються конкретних обставин, фактів, які можуть викликати сумнів у їх правдивості, наявність чи відсутність яких не може бути спростована на даному етапі кримінального провадження та виходять за межі поняття «обгрунтованої підозри». Аргументи захисників підозрюваного щодо відсутності конкретних доказів, які свідчать про заявлені стороною обвинувачення ризики зводяться до «відсутності наміру» та «бажання» підозрюваного вчиняти такі дії. Однак, слідчий суддя, оцінюючи наявність таких ризиків, повинен виходити з необхідності забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, всебічно оцінено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення у їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік підозрюваного, його стан здоров`я, матеріальний стан, його особу, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання.

На переконання слідчого судді, прокурором доведено, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. Про дані обставини свідчать тяжкість, характер та спосіб вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, кількість встановлених та доведених у ході розгляду клопотання ризиків.

Слідчий суддя в ракурсі встановлених фактичних обставин вважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є надмірним, потреба у застосуванні такого запобіжного заходу, на сьогодні, є дійсною, а застосування в цей час запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, є недоречним з огляду на те, що вони є непропорційними, та не зможуть забезпечити уникнення встановлених судом ризиків та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким, враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке є особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно нього слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів у межах строку досудового розслідування, а саме до 25 березня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 02 год. 42 хв. 26 січня 2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 30 хв. 30 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1