Справа № 157/2026/25
Провадження №1-кс/157/507/25
УХВАЛА

01 грудня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 , подану у порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2025 року за № 0000610 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

Захисник підозрюваного ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області із скаргою, в якій просить визнати незаконним затримання підозрюваного ОСОБА_2 13 листопада 2025 року на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, встановити, що фактичне затримання відбулось 13 листопада 2025 року о 14 годині 40 хвилин, доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Львові, провести перевірку відомостей, викладених у даній скарзі за фактами позапроцесуального вилучення мобільного терміналу та застосування до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівниками правоохоронного органу фізичного насильства під час його затримання 13 листопада 2025 року в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 13 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610 за ознаками кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 332 України. Крім цього, просить здійснити дистанційне судове провадження з розгляду цієї скарги в режимі відеоконференції із захисником ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_2 з особистого електронного кабінету поза межами приміщення суду з використанням ними власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), за наступними реєстраційними даними: (1) ОСОБА_4 , телефон НОМЕР_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; (2) ОСОБА_2 , телефон НОМЕР_2 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; витребувати з матеріалів досудового розслідування зазначеного кримінального провадження та дослідження в засіданні відеозапису обшуку транспортного засобу, проведеного 13 листопада 2025 року у період часу з 19 години 40 хвилин по 22 годину 57 хвилин слідчою ОСОБА_5 ; викликати шляхом направлення судової повістки на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_8) та допит в якості свідка оперативного працівника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; витребувати з Головного управління Національної поліції у Волинській області (адреса: 43025, Україна, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, буд. 11; електронна адреса: ) копії аудіозапису повідомлення, яке надійшло 13 листопада 2025 року о 15 год 06 хв з абонентського номеру НОМЕР_3 (заявник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9) телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції служби «102» управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування територіальних органів поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (подія за № 246562978, оператор 102 Ляснюк, пульт № 50, дзвінок 13 листопада 2025 року о 15:06:25) та яке зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» з автоматичним присвоєнням порядкового номерів єдиного обліку 14863; витребувати з Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (адреса: 44501, Україна, Волинська обл., м. Камінь-Каширський, вул. Шевченка, буд. 6; електронна адреса: ) копії відеозаписів із підсистеми ІТС ІПНП «Custody Records», якими зафіксовані перебування ОСОБА_2 , а також його захисника ОСОБА_7 у приміщенні Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області за період проведення особистого обшуку підозрюваного, оформлення протоколу його затримання та складення ним заяви про надання дозволу на проведення огляду мобільного телефону; викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 . В обґрунтування скарги зазначає, що СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено 13 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610 за ознаками кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 332 КК України, і в якому ОСОБА_2 має статус підозрюваного. В рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_2 було затримано у порядку ст. 208 КПК України 13 листопада 2025 року, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. Відповідно до змісту цього протоколу, складеного за участю захисника ОСОБА_7 без застосування технічних засобів фіксації, 14 листопада 2025 року о 3 годині 35 хвилині у приміщенні Камінь-Каширського РВП, що по вул. Шевченка, 6 в м. Камені-Каширському ОСОБА_2 слідчим слідчого відділення Камінь-Каширського РВП капітаном поліції ОСОБА_10 фактично затримано о 22 годині 58 хвилині 13 листопада 2025 року неподалік від села Любешівська Воля Камінь-Каширського району Волинської області, на автодорозі Р-14 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 208 КПК України - якщо особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. При цьому слідчий зазначив у протоколі, що ОСОБА_2 підозрюється в тому, що він 13 листопада 2025 року, керуючись корисливим мотивом, сприяв у організації незаконного перетину через державний кордон України, а саме, використовуючи свій транспортний засіб марки «Jeep Grand Cherokee» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 , мав намір доставити до державного кордону України з Республікою Білорусь ОСОБА_11 та ще трьох невстановлених осіб. Водночас, у ході конфіденційного побачення, ОСОБА_2 повідомив, що при здійсненні фактичного його затримання невідомі йому працівники правоохоронних органів, ймовірно, оперативні працівники, (1) безпричинно застосували до нього фізичну силу та прийоми рукопашного бою, (2) без жодного документування вилучили належний йому мобільний телефон, який намагались перед цим розблокувати шляхом подолання системи логічного та біометричного захисту, заламуючи та викручуючи йому пальці обох рук, що в результаті їм вдалось. При цьому, які саме дії з вилученим та розблокованим поза його волею пристроєм було вчинено, чи щось було вилучено або ж, навпаки, додано до нього, він не знає. Окрім того, ОСОБА_2 вказав, що: (1) йому не було роз`яснено його прав і обов`язків при затриманні до моменту складення протоколу; (2) він був присутнім в ході проведення несанкціонованого обшуку належного йому транспортного засобу без роз`яснення права не надавати дозвіл на проникнення до нього та права на участь в цій слідчій дії адвоката; (3) його несвоєчасно доставили до найближчого відділення органу досудового розслідування - відділку поліції в м. Камені-Каширському; (4) час його фактичного затримання, що зазначив у протоколі слідчий, не відповідає дійсному, оскільки таке насправді відбулось не пізніше 14 години 40 хвилин 13 листопада 2025 року; (5) жоден з присутніх на місці працівників правоохоронних органів йому не пояснив, за що він затриманий та вчинення якого злочину йому інкримінують. У зв`язку із викладеним вище вважає за доцільне порушити перед судом питання та повідомити власні зауваження стосовно незаконного характеру дій працівників правоохоронних органів під час затримання ОСОБА_2 , що полягають у наступному: 1. Час затримання не відповідає дійсному, фактично ОСОБА_2 був затриманий не пізніше 14 години 40 хвилин, а не о 22 годині 58 хвилині 13 листопада 2025 року, утім це працівниками поліції категорично заперечується та не визнається. Відтак слідчий вніс до протоколу затримання недостовірні відомості, які прямо спростовуються долученими копіями: 1.1. рапорту, зареєстрованого в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» з автоматичним присвоєнням порядкового номерів єдиного обліку 14863 від 13 листопада 2025 року, відповідно до якого з абонентського номеру НОМЕР_3 від заявника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є працівником Державної прикордонної служби України (правоохоронного органу) - начальником прикордонного оперативно-розшукового відділу, надійшло 13 листопада 2025 року о 15 год 06 хв телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції служби «102» управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування територіальних органів поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області повідомлення про подію за порядковим № 246562978 про те, що о 13 листопада 2025 року 15 годині 06 хвилині між селами Любешівська Воля та Нові Березичі затримано чотири особи чоловічої статті, дані яких встановлюються, та водія транспортного засобу «Jeep Grand Cherokee» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який допомагав у незаконному переправлені даних осіб через державний кордон. За результатом відпрацювання вищевказаного виклику на місце події прибули о 15 годині 12 хвилині поліцейський ГРПП Камінь-Каширського РВП ОСОБА_12 та о 15 годині 43 хвилині слідча Камінь-Каширського РВП ОСОБА_5 . 29 листопада 2025 року адвокатом ОСОБА_3 було скеровано запит за № 403 на адресу ГУНП у Волинській області з метою отримання копії аудіозапису вищевказаного повідомлення, втім станом на день подання цієї скарги жодної відповіді отримано не було, у зв`язку із чим сторона захисту вважає за необхідне просити суд витребувати запитуваний документ з метою об`єктивного з`ясування вагомих обставин кримінального провадження, котрі у подальшому можуть істотно вплинути на оцінку допустимості здобутих органом досудового розслідування доказів, про що буде заявлено відповідне клопотання. Крім того, вважає за доцільне порушити перед судом клопотання про здійснення виклику та допиту в якості свідка особи, котра здійснювала телефонний дзвінок на лінію «102» та повідомляла про обставини затримання підозрюваного 13 листопада 2025 року - оперативного працівника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , котрий, на погляд сторони захисту, також може підтвердити дійсний час затримання ОСОБА_2 та інші обставини, які оспорюються захистом. 1.2. Відеозапису судового засідання по справі № 157/2026/25 (провадження № 1-кс/157/467/25 за клопотанням слідчого про арешт майна в даному кримінальному провадженні), згідно з яким сторона захисту повідомляла слідчого суддю про те, коли насправді був затриманий підозрюваний ОСОБА_2 та коли у нього був вилучений мобільний телефон, що у подальшому підтвердив свідок ОСОБА_11 (тайм код відеофонограми 19:20-20:50, 24:20-25:00); 1.3. Відеозапису судового засідання по справі № 157/2026/25 (провадження № 1-кс/157/479/25 за клопотанням слідчого про здійснення допиту свідка ОСОБА_11 в порядку ст. 225 КПК України в даному кримінальному провадженні), згідно з яким свідок сторони обвинувачення ОСОБА_11 19 листопада 2025 року давав показання, будучи приведеним до присяги та попередженим про кримінальну відповідальність, про те, що ОСОБА_2 із ним разом був насправді затриманий не пізніше 14 години 40 хвилин 13 листопада 2025 року (працівники Державної прикордонної служби України переслідували, затримали, «прийняли», поставили на коліна, «активно» погрожували, нецензурно лаялись, наносили свідку удари, «мило» (прим. - зі слів свідка - це сарказм) спілкувались із ОСОБА_2 , тримали 6-7 годин на місці події, права свідку зачитали лише близько 21 години, забрали мобільні телефони, оглядали їх зміст, вели комунікації з їх допомогою з іншими особами). Показання даного свідка опосередковано підтверджуються долученими копіями оприлюднених Державною прикордонною службою України відомостей на офіційному порталі та в соціальній мережі (копії додаються), відповідно до яких зокрема, «Правоохоронці затримали водія та одного з пасажирів - 27-річного мешканця Житомира. Натомість троє інших чоловіків кинулись навтьоки вглиб лісового масиву». 2. Було грубо порушено пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), оскільки жодних правових підстав для здійснення затримання у порядку статті 208 КПК України не існувало і такі в протоколі затримання не значаться при тому, що об`єктивно відсутні зазначені у вищевказаній статті умови для такого затримання та ще й без ухвали слідчого судді. Слідчий в цій частині обмежився виключно абстрактним посиланням на положення ст. 208 КПК України та її цитуванням, однак будь-яких конкретних підстав, що виправдовують застосування одного з винятків, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України, у складеному більш ніж через 12 годин після дійсного затримання протоколі не вказав. У зв`язку із цим захист покликається на рішення Європейського суду з прав людини від 23 травня 2024 року (CASE OF RYTIKOV v. UKRAINE (справа «Ритіков проти України»), заява № 52855/19), згідно із яким протокол затримання особи повинен містити конкретні підстави для такого затримання. Це особливо актуально в обставинах цієї справи, в якій положення частини 1 статті 208 КПК було лише згадано (пункт 8 цього рішення ЄСПЛ), тоді як ні протокол затримання, ні протокол обшуку не містили жодної конкретної інформації і не спиралися на жодні конкретні обставини, які б пояснювали, який злочин вчинив заявник перед затриманням або які ознаки явно вказували на те, що він щойно вчинив злочин. Таким чином, не можна стверджувати, що органи влади зіткнулися з невідкладною ситуацією, яка підпадає під один з винятків, передбачених частиною 1 статті 208 КПК, таких як, наприклад, затримання особи на місці злочину (flagrante delicto) (пункт 27 рішення), у зв`язку із чим ЄСПЛ констатував порушення п. 1 ст. 5 Конвенції. Абсолютно аналогічні порушення мали місце і в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 , оскільки як його незадокументоване затримання з 14 години 40 хвилин по 22 годину 58 хвилину 13 листопада 2025 року, так і проведення слідчої дії за його участі (обшуку автомобіля) без складення протоколу затримання, відбулись за відсутності попереднього дозволу суду та за відсутності жодної законної підстави для здійснення такої слідчої дії, а в самому протоколі затримання слідчим не було чітко відображено, яка саме з виняткових підстав слугувала передумовою затримання ОСОБА_2 та в чому така конкретно полягала - не вказано, які саме конкретні злочинні дії вчинила особа, які ознаки вказують на те, що щойно було вчинено кримінальне правопорушення і що до нього причетний саме ОСОБА_2 . 3. Під час фактичного затримання мало місце жорстоке та нелюдське поводження із затриманим, безпричинно та безпідставно були застосовані засоби фізичної сили (прийоми рукопашного бою, заламування рук за спиною, примушування стояти на колінах, удушення та притискання голови до землі задля отримання в такий спосіб відомостей про код логічного доступу до позапроцесуально вилученого мобільного телефону, кайданки), хоча затриманий жодних дій спрямованих на перешкоджання правоохоронним органам не здійснював, не втікав, не намагався залишити місце події, виконував усі розпорядження працівників ДПС України, СБ України та поліції. Останні (прим. - невстановлені працівники ДПС України, СБ України), в свою чергу, насильницьким шляхом, силоміць вилучили мобільний пристрій затриманого, виламуючи та викручуючи пальці обох рук, прикладали їх до вилученого під час фактичного затримання мобільного телефону ОСОБА_2 , притискаючи голову до землі, здушуючи його в такий спосіб, спричиняючи фізичний біль і вимагаючи усного повідомлення коду розблокування системи логічного захисту мобільного терміналу, в такий спосіб здійснивши подолання систем захисту пристрою (логічного та біометричного) та отримавши повний доступ до приватної конфіденційної інформації без санкції суду, та таким чином здійснивши втручання у приватне спілкування, котре, зі слів підозрюваного, працівники правоохоронного органу продовжували вже після затримання від його імені. Факт отримання незаконного доступу правоохоронних органів до вилученого у ОСОБА_2 мобільного пристрою підтверджується долученими до цієї скарги копіями: (1) заяви останнього від 13 листопада 2025 року, складеної за відсутності захисника, без наявності жодного доказу роз`яснення особі права не свідчити проти себе та не надавати доступ до конфіденційної інформації стосовно себе, відповідно до якої ОСОБА_2 начебто надав «добровільну» згоду на огляд його мобільного телефону без зазначення у цій заяві чотиризначного коду логічного захисту доступу до пристрою, хоча наразі він таку «добровільність» категорично заперечує, наполягаючи, що дана заява була написана під погрозою застосування до нього сили зі сторони правоохоронних органів; (2) відеозапису слідчої дії огляду речі, проведеного 14 листопада 2025 року у період часу з 4 години 17 хвилини по 4 години 31 хвилини слідчим ОСОБА_10 за участі слідчої ОСОБА_5 , та з якого вбачається обізнаність слідчого ОСОБА_10 про чотиризначний код логічного захисту вилученого начебто під час затримання ОСОБА_2 мобільного телефону, про який останній слідчого не повідомляв у своїй заяві, що вказана вище, та який винятково через застосування катувань і фізичної сили був повідомлений ОСОБА_2 лише один раз під час дійсного вилучення мобільного терміналу працівниками ДПС України близько 14 години 40 хвилин 13 листопада 2025 року на місці затримання. 4. Із фактично затриманим ОСОБА_2 проводилась слідча дія - обшук автомобіля, за відсутності складеного протоколу про його затримання, що є неприпустимим. Вищевказане підтверджується долученою копією протоколу від 13 листопада 2025 року, проведеного у період часу з 19 години 40 хвилин по 22 годину 57 хвилин слідчою ОСОБА_5 та зафіксованого відеозаписом, про витребування та дослідження якого в ході вирішення цієї скарги проситиме сторона захисту з метою з`ясування статусу підозрюваного, в якому він приймав участь під час цієї слідчої дії, роз`яснення його процесуальних прав і можливості вільно пересуватись, оскільки не було надано можливості ознайомитись з таким відеозаписом та скопіювати його. При цьому також відзначу, що якщо пристати на версію сторони обвинувачення, виходить, що близько 14 години 40 хвилин 13 листопада 2025 року автомобіль під керуванням підозрюваного, в якому до того ж перебували троє свідків, був зупинений працівниками ДПС України, після чого цілих п`ять годин нічого не відбувалось до 19 години 40 хвилини, а лише з цього моменту було розпочато проведення слідчих дій і ОСОБА_2 цілком «добровільно» чекав на місці, не будучи при цьому обмеженим у праві вільного пересування, а лише по завершенні обшуку ОСОБА_2 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. Втім, такий перебіг подій повністю спростовується показаннями допитаного свідка обвинувачення ОСОБА_11 , котрий вказує про здійснення затримання працівниками ДПС України буквально одразу ж після зупинки транспортного засобу, а жодних підстав сумніватись в достовірності таких слів об`єктивно немає, враховуючи, що слідство саме на ці показання спирається при вирішенні питань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Отже, цілком очевидним, що є факт штучного викривлення органом досудового розслідування справжнього часу фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_2 , а будь-яких доказів, котрі б ставили під сумнів чи спростовували достовірність його пояснень про затримання саме о 14 годині 40 хвилин 13 листопада 2025 року, матеріали кримінального провадження не містять і сторона обвинувачення таких надати не може, що, в свою чергу, вказує на підставність скарги у відповідній її частині, котра стосується періоду незадокументованого затримання особи. 5. В ході фактичного затримання ОСОБА_2 був вилучений його мобільний телефон, утім у протоколі це відображено як вилучення не на місці затримання, а нібито в приміщенні поліції при понятих. З метою достовірного встановлення дійсних обставин вилучення мобільного телефону ОСОБА_2 . 25 листопада 2025 року адвокатом ОСОБА_3 було нарочно подано запит № 392 від 24 листопада 2025 року до Камінь-Каширського РВП, у якому він просив зокрема надати копії всіх відеозаписів із підсистеми ІТС ІПНП «Custody Records», якими зафіксовані перебування ОСОБА_2 , а також його захисника ОСОБА_7 , у приміщенні Камінь-Каширського РВП, в тому числі й особистого обшуку підозрюваного та оформлення протоколів його затримання та допиту, проте станом на момент подання цієї скарги відповіді на вищевказаний запит отримано не було, у зв`язку із чим сторона захисту заявлятиме клопотання про витребування та дослідження в ході судового розгляду згаданих вище відеозаписів з метою перевірки достовірності відомостей, викладених у протоколі затримання підозрюваного, та з`ясування законності його затримання в порядку ст. 208 КПК України, присутності під час цієї слідчої дії захисника, а також встановлення обставин вилучення мобільного телефону ОСОБА_2 . Окрім цього, захист рахує за доцільне з аналогічних міркувань просити суд також викликати та допитати в ході вирішення цієї скарги зазначених у протоколі затримання понятих - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про що буде заявлено відповідне клопотання. 6. Всупереч положенням ч. 4 ст. 208, ч. З ст. 210, п.п. 2, 5-6 ч. 2 ст. 212 КПК України до прибуття ОСОБА_2 та його захисника до Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області (1) не було роз`яснено прав затриманої особи, (2) не забезпечено запису усіх дій, проведених із затриманим (зокрема, вилучення телефону), (3) слідчим не проведено перевірку для вирішення питання відповідальність винуватих у несвоєчасному доставленні затриманого до найближчого органу досудового розслідування осіб. 7. Порушено положення ст. 213 КПК України внаслідок несвоєчасного оповіщення відповідного центру з надання безоплатної правничої допомоги про затримання ОСОБА_2 , яке мало місце в результаті штучного викривлення стороною обвинувачення дійсного часу фактичного затримання особи та її не доставлення до найближчого відділку поліції, що підтверджується долученою копією доручення № 001 - 030001925 від 13 листопада 2025 року, часом видачі якого значиться «23 год. 45 хв.» (тобто, захисника було призначено лише через 9 годин після фактичного затримання підозрюваного, що явно не відповідає критерію негайності, регламентованому у статі 213 КПК України). 8. Порушено п. «с» ч. 3 ст. 5 Конвенції, яким закріплено, що «кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя». Дана норма була порушена стороною обвинувачення, оскільки не було забезпечено своєчасного (1) складення протоколу затримання особи всупереч ч. 5 ст. 208 КПК України, (2) доставлення особи до найближчого підрозділу органу досудового розслідування всупереч ч. 1 ст. 210 КПК України та (3) надання безоплатної правничої допомоги затриманій особі та таким чином навмисно і свідомо обмежено її право на захист. У такий же спосіб слідчий порушив і положення ст.ст. 59, 63 Конституції України та ст.ст. 20, 22 КПК України. Залучення слідчим ОСОБА_10 підозрюваному ОСОБА_2 захисника за призначенням ОСОБА_13 відповідно до постанови, датованої 13 листопада 2025 року є вочевидь сумнівним, оскільки в даній постанові наведено відомості, котрі орган досудового розслідування отримав лише 14 листопада 2025 року (зокрема щодо інших осіб, окрім ОСОБА_11 , - свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , котрі були затримані за матеріалами досудового розслідування лише близько 4 години 14 листопада 2025 року), а відтак згадана постанова вочевидь була складена не того дня, що в ній зафіксовано, і тому вона є незаконною. 9. Порушено положення ст. 209 КПК України, котрою визначено, що є моментом затримання особи - цю норму слідчий свавільно порушив, відображаючи в протоколі недостовірний час затримання ОСОБА_2 задля досягнення зручного та бажаного для нього або ж органу досудового розслідування в цілому результату слідчої дії та спотворюючи в такий спосіб правдивість змісту протоколу при тому, що ОСОБА_2 був затриманий не о 22 годині 58 хвилині, а за більш ніж за вісім годин до цього - не пізніше 14 години 40 хвилин 13 листопада 2025 року. Тобто, ОСОБА_2 упродовж даного періоду часу перебував у статусі так званого «незадокументованого затримання». Сукупність окреслених вище обставин, на погляд, сторони захисту, дозволяє констатувати. Наявність очевидних ознак незаконності затримання ОСОБА_2 та перебування його у статусі так званого незадокументованого затримання у період часу з 14 години 40 хвилин до 22 години 58 хвилин 13 листопада 2025 року, впродовж якого мали місце численні порушення прав людини, котрі повинні бути перевіреними шляхом реалізації слідчих дій в іншому кримінальному провадженні іншим органом, уповноваженим на проведення досудових розслідувань кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів. А відтак, вимоги цієї скарги є підставними та підлягають до задоволення. Також, подібна практика незаконних дій працівників правоохоронних органів при затриманні осіб є непоодинокою та носить системний характер, унаслідок чого лише за участю адвоката ОСОБА_3 впродовж 2025 року було зафіксовано як мінімум тричі подібні випадки та ініційовано у зв`язку із цим подання аналогічних скарг, за підсумком розгляду яких останні задовольнялись частково, а відтак викладені аргументи не повинні залишатись без належного реагування з боку суду, який згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 29 Конституції України встановлено, що кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право, поряд з іншим, вимагати перевірки обґрунтованості затримання; оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З урахуванням зазначених положень закону не вбачаю підстав для повернення скарги чи відмови у відкриті провадженні.

Таким чином, необхідно відкрити провадження за скаргою та призначити її до розгляду у судовому засіданні.

Захисником підозрюваного ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_3 також подано клопотання, у якому останній просить забезпечити участь у судовому засіданні під час розгляду зазначеної скарги підозрюваного ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_4 у режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС - «Електронний суд».

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми. Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Частинами 5, 6 ст. 336 КПК України встановлено, що учасники кримінального провадження беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та кваліфікованого електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку тощо несе учасник кримінального провадження, який подав відповідне клопотання.

Згідно з Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, у судах для забезпечення участі учасників судового провадження у режимі відеоконференції існує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) - сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС.

Функціонують три підсистеми (модулі) ЄСІТС - «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистема відеоконференцзв`язку.

Пунктами 45, 46 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи встановлено, що підсистема відеоконференцзв`язку забезпечує, зокрема, можливість користувачам брати участь у засіданнях інших органів та установ системи правосуддя в режимі відеоконференції. Інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою wiki.court.gov.ua. За наявності в суді технічної можливості учасник справи у порядку, встановленому процесуальним законом, може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Згідно з п. 49 Положення для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції учасник справи повинен попередньо зареєструватися в Електронному кабінеті. Учасник справи також повинен перевірити наявні у нього власні технічні засоби на відповідність технічним вимогам, визначеним Інструкцією користувача підсистеми відеоконференцзв`язку, для роботи із системою відеоконференцзв`язку.

Враховуючи доводи, наведені представником заявника у скарзі, доходжу висновку, що з метою дотримання встановлених КПК України строків розгляду скарги, доцільно участь підозрюваного ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_4 у судовому засіданні забезпечити у режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС - «Електронний суд».

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 336, 372 КПК України, -

постановив:

Відкрити провадження за скаргою підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 , поданою у порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2025 року за № 0000610 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Справу за скаргою призначити до розгляду на 11 годину 00 хвилин 02 грудня 2025 року.

Витребувати із СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області для дослідження у судовому засіданні матеріали досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2025 року за № 0000610 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Забезпечити участь підозрюваного ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_4 у судовому засіданні під час розгляду скарги у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС - «Електронний суд».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1