Справа № 677/1868/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2025м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

колегією суддів у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Красилові кримінальне провадження провадженні № 0000099 від 14.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 114-2 КК України.

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красилівського районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.05.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.05.2025 відносно підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому строк дії ухвал неодноразово продовжувався, востаннє 13.10.2025 на строк до 10.12.2025.

Прокурор ОСОБА_5 подала до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотань відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_7 зазначено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть переховуватись від суду, так як обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, усвідомлюють тяжкість висунутого обвинувачення, категорію вказаного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_7 може виїхати за кордон, обвинувачений ОСОБА_6 в свою чергу не є військовослужбовцем, а тому також може безперешкодно виїхати за кордон, суспільний резонанс, а також те, що їм загрожує покарання у виді позбавлення волі та його реальне відбування у місцях позбавлення волі, мають зв`язки з представниками російської федерації, які можуть допомогти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виїхати на тимчасово окуповану територію України або на територію російської федерації з метою уникнення кримінальної відповідальності, зокрема із замовником вказаного злочину, який має фінансові та оперативні можливості для сприяння останнім в переховуванні від суду. Також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки більшість доказів їх злочинної діяльності зафіксовано в їх листуванні через мобільні додатки, до яких вони, перебуваючи на волі, матимуть доступ, оскільки знають паролі доступу до своїх акаунтів, тобто можуть вчинити дії направлені на знищення доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, зокрема для покращення свого майнового становища. На думку прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Також прокурор просить не визначати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розмір застави.

В обґрунтування клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 зазначено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Обвинувачений може переховуватись від суду, так як обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, усвідомлює тяжкість обвинувачення, категорію вказаного кримінального правопорушення, не є військовослужбовцем, тому може безперешкодно виїхати за кордон, суспільний резонанс, а також те, що йому загрожує покарання у виді позбавлення волі та його реальне відбування у місцях позбавлення волі, що дає обґрунтовані підстави вважати, що останній переховуватиметься від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Також ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки більшість доказів злочинної діяльності ОСОБА_8 зафіксовано в його листуваннях через мобільні додатки, до яких останній, перебуваючи на волі, матиме доступ, оскільки знає паролі доступу до своїх акаунтів, тобто може вчинити дії направлені на знищення доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, зокрема у зв`язку з тим, що він перебуває у близьких стосунках з обвинуваченою ОСОБА_7 . На думку прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою обвинуваченого, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Також прокурор просить не визначати ОСОБА_8 розмір застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала вказані клопотання з наведених у них підстав та обґрунтувань.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_9 щодо задоволення клопотання прокурора заперечили. Вважають клопотання необґрунтованим, а наведені у ньому ризики недоведеними.

Обвинувачена ОСОБА_7 заперечила щодо задоволення клопотання, просила обрати більш м`який запобіжний захід. Захисник ОСОБА_10 вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково, не заперечила щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку дії запобіжного засобу у виді тримання під вартою на строк 60 діб, разом з тим, просила визначити розмір застави вважаючи обґрунтованим лише ризик переховування обвинуваченої від суду, з огляду на тяжкість передбаченого покарання, а інші ризики є недоведеними.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_11 щодо задоволення клопотання прокурора заперечили. Вважають клопотання необґрунтованим, а наведені у ньому ризики недоведеними. Захисник ОСОБА_11 просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши учасників процесу, колегія суддів доходить таких висновків.

Щодо ризику переховування обвинувачених від суду, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

При визначенні імовірності переховування обвинувачених від суду, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує кожному обвинуваченому у разі визнання їх винними у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, які класифікуються, як тяжкий та особливо тяжкий злочини у сфері національної безпеки, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 114-2 КК України та довічне позбавлення волі за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 111 КК України, те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановили та підтримували контакт з працівником ворожої спеціальної служби, який може сприяти обвинуваченим в ухиленні від суду.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Співставлення можливих негативних наслідків для обвинувачених у разі визнання їх винуватими у зазначених кримінальних правопорушеннях доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Колегія суддів також зауважує, що ризик переховування від суду стосується не виключно ухилення обвинувачених від суду шляхом виїзду за кордоном, а розповсюджується й на можливість переховування в межах України. При цьому, не виключається можливість перетину державного кордону у спосіб, не передбачений законом, виїзд на тимчасово окуповану територію України.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів також вважає обґрунтованим ризик щодо знищення чи спотворення доказів, оскільки більшість доказів злочинної діяльності всіх обвинувачених зафіксована в листуваннях обвинувачених через мобільні додатки, і такі докази ще не досліджувались в судовому засіданні.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи характер злочинів, кількість епізодів умисних протиправних дій, що інкримінуються кожному з обвинувачених, географію вчинення протиправних діянь, а також фактичні обставини їх вчинення, суд вважає, що вказаний ризик продовжує існувати щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_8 прокурором в судовому засіданні недоведений.

Вищевказане дозволяє дійти висновку, що застосування до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не дозволить вчасно, повно, всебічно та об`єктивно розглядати кримінальне провадження у суді. Сукупність наведених вище обставини вказують на високий ступінь ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від суду, ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а тому дію запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим слід продовжити, оскільки такі ризики, після обрання та продовження запобіжного заходу не перестали існувати, у зв`язку з чим клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів обвинуваченим підлягає задоволенню.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів враховує, що він офіційно не працевлаштований, постійного законного джерела доходу не має, не одружений, утриманців не має, є несудимим.

Вік та стан здоров`я ОСОБА_6 не перешкоджають застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_6 та тяжкості кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином та за своїм характером становить велику суспільну небезпеку, унеможливить настання ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо особи обвинуваченої ОСОБА_7 колегія суддів враховує, що вона офіційно не працевлаштована, постійного законного джерела доходу не має, не заміжня, утриманців не має, раніше не несудима.

Вік та стан здоров`я ОСОБА_7 не перешкоджають застосуванню до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченої ОСОБА_7 та тяжкості кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином та за своїм характером становить велику суспільну небезпеку, унеможливить настання ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів враховує, що він працює фізіотерапевтом в 9-тій міській лікарні м. Запоріжжя, не одружений, утриманців не має, раніше несудимий.

Вік та стан здоров`я ОСОБА_8 не перешкоджають застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_8 та тяжкості кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином та за своїм характером становить велику суспільну небезпеку, унеможливить настання ризиків, передбачених п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись положеннями абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів не визначає розмір застави кожному із обвинувачених в з огляду на те, що вони обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, ч. 3 ст. 114-2 КК України, в умовах воєнного стану.

Зважаючи на вказане клопотання захисника ОСОБА_10 про визначення обвинуваченій ОСОБА_7 застави не підлягає задоволенню.

Клопотання захисника ОСОБА_11 про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зважаючи на встановлені колегією суддів обставини, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 29.01.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 29.01.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити до 29.01.2026 року включно, без визначення розміру застави.

В задоволенні клопотань захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та захисникам, які були присутні в судовому засіданні.

Копію ухвали надіслати захиснику ОСОБА_12 , який був відсутній в судовому засіданні та до Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом 5 днів з моменту проголошення ухвали, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3