Провадження № 1-кс/734/524/25 Справа № 734/4033/25
У х в а л а

іменем України

17 вересня 2025 року селище Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Козелець клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про звільнення позбавленого волі ОСОБА_5 та додержання інших його прав, -

В С Т А Н О В И В:

представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області з клопотанням про звільнення позбавленого волі ОСОБА_5 та додержання інших його прав. В якому просить зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) негайно відшукати та доставити ОСОБА_5 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_5 , в тому числі лікарями ендокринологом, неврологом та ортопедом-вертебрологом. Доручити прокуратурі провести дослідження фактів нелюдського утримання потерпілого в неволі, викладених в цьому клопотанні та/або усній заяві ОСОБА_5 . Витребувати у відповідних державних органів та вивчити у відкритому судовому засіданні документи, на підставі яких на сьогодні ОСОБА_5 затриманий та позбавлений волі. Звільнити позбавленого волі ОСОБА_5 , відновивши таким чином його право на безперешкодне пересування. Вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки ОСОБА_5 згідно із законодавством, призначивши йому охорону у встановленому порядку.

Клопотання мотивоване тим, що 02.09.2025 вранці (точний час невідомий) на автодорозі Н01 між м. Обухів та с. Григорівка Київської області біля блок-посту (точне місце невідомо) група невідомих осіб затримала потерпілого ОСОБА_5 . За фактом його викрадення до Обухівського РУП ГУНП в Київській області скеровано повідомлення про злочин, наслідки його розгляду та внесення інформації в ЄРДР очікуються.

За отриманою інформацією, під час затримання ОСОБА_5 нанесено синці, садна, інші тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких невідомий.

Згідно доданих медичних документів ОСОБА_5 страждає на хронічне захворювання опорно-рухового апарату - зміни дегенеративного характеру грудного та поперекового відділів хребта, протрузії дисків L3-L4:L4-LS з явищами дискорадикулярного конфлікту, спондилоартрозу та має порушення статики (тобто не може безперешкодно та самостійно пересуватись). Відтак його примусове затримання та грубе поводження з ним не могло не загострити перебіг цієї хронічної хвороби.

Сьогодні стало відомо, що потерпілий ОСОБА_5 протиправно позбавлений свободи пересування та примусово без судового рішення або інших законних підстав утримується на території селища Десна Деснянської селищної громади Чернігівського району Чернігівської області, поштовий індекс 17024. За цією адресою знаходиться 169 навчальний центр ЗСУ імені князя Ярослава Мудрого (в/ч НОМЕР_1 ) (контактні телефони НОМЕР_2 ).

За наявною інформацією, потерпілий протиправно утримується за вказаною адресою у нелюдських умовах. Його хронічна хвороба загострилась, він потерпає від постійного болю внаслідок непосильного для нього навантаження.

В неволі він не має можливості лікування його хронічної хвороби, йому не забезпечено рекомендований згідно доданої медичної документації медичний огляд лікарями неврологом та ортопедом-вертебрологом, не забезпечено належне лікування, видача знеболювальних та лікувальних препаратів та виготовлення необхідного корсету та іншого спеціального медичного обладнання для стабілізації статичної функції та можливості безперешкодного пересування.

Потерпілому не надано ортопедичний матрац, який відповідав би індивідуальним анатомічним властивостям його тіла, внаслідок чого він не має можливості для повноцінного сну.

Харчування потерпілого є очевидно розбалансованим, не містить рекомендованих йому для зміцнення опорної функції хребта вітамінів, пробіотиків та мікроелементів, в тому числі не насичено кальцієм у споживній формі глюконату та хондроїтіном, які є критично необхідними для зміцнення хребта потерпілого.

Також викликає серйозні сумніви повноцінність харчування потерпілого на предмет достатньості білків та незамінних амінокислот, вітамінів А, В-12, Д-3 та С, клітковини.

Фактично потерпілий без належного лікування та медичного догляду піддається катуванню та повільно вмирає.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він підтримує клопотання в повному обсязі, про викрадення та позбавлення волі ОСОБА_5 повідомила його дружина.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки після проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до наказу командира з 03.09.2025 року проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , поставлений на всі види забезпечення. 16.09.2025 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 №264 вибув на навчання до Великобританії. Жодних скарг від даного військовослужбовця не надходило, права останнього не порушені. Відсутній предмет розгляду клопотання у порядку ст. 206 КПК України, так як він є мобілізованим відповідно до Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», тому дане клопотання не є компетенцією суду.

Заслухавши прокурора, представника заявника та дослідивши у судовому засіданні зміст клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За приписами ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Викладена вимога ч. 5 ст. 9 КПК зобов`язує слідчого суддю приймати процесуальні та інші рішення з урахуванням практики Європейського суду.

Частина 1 статті 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлює, що суди застосовують у розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Частиною 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що "кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним".

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу . Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Згідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» (надалі Закон) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Статтею 1 Законом встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ №69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Згідно до п 1, 2 ст. 1 «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно до положень ч. 6 ст. 2, п. 2 ч. 1 ст. 24 вказаного вище Закону одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

У відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

У ході судового розгляду встановлено, що гр. ОСОБА_5 03.09.2025 року призваний на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 . 16.09.2025 року наказом командира військової частини НОМЕР_3 №264 вибув на навчання до Великобританії. Права останнього не порушені, скарг не має, а тому може бути звільнений з військової служби виключно у відповідності та з підстав, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», який є вичерпним. При цьому даних, що ОСОБА_5 є підозрюваним, обвинуваченим або затриманим у будь-якому кримінальному провадженні та перебуває під вартою, в ході судового розгляду не встановлено. Також не встановлено даних, що він є потерпілим у будь-якому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. ч. 2-5 ст. 206 КПК якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Так, стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, положення ст. 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 9 КПК України закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, з огляду на положення статті 206 КПК України, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання представника заявника адвоката ОСОБА_4 про звільнення позбавленого волі ОСОБА_5 та додержання інших його прав, оскільки задоволення вимог клопотання явно виходять за межі повноважень слідчого судді, визначених ст. 206 КПК України.

Керуючись ст. 206, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про звільнення позбавленого волі ОСОБА_5 та додержання інших його прав, відмовити в повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 22 вересня 2025 року о 10 годині 40 хвилин в залі судових засідань Козелецького районного суду Чернігівської області.

Слідчий суддя ОСОБА_6