УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0002740 від 30.07.2025 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0002740 від 30.07.2025 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190КК України на майно, що належало померлому ОСОБА_4 та вилучено під час огляду сейфової скриньки № НОМЕР_1, відкритої на ім`я останнього в АТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 46.

На обґрунтування клопотання зазначено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному вище провадженні, яким встановлено, що 31.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З`ясовано, що у зв`язку з хронічним вживанням алкоголем протягом останніх 25 років ОСОБА_4 перебував у неадекватному стані, не впізнавав родичів, поводився агресивно, підозріло. Померлий дуже погано пересувався, майже не покидав свого помешкання, майже ні з ким не спілкувався, за виключенням таксиста, який привозив йому продукти харчування та алкоголь кожного дня.

У квітні 2025 року з ОСОБА_5 (сином померлого ОСОБА_4 ) зв`язалася ОСОБА_6 , - дальня родичка ОСОБА_4 , яка повідомила, що вона є спадкоємицею рухомого, нерухомого майна, корпоративних прав ОСОБА_4

ОСОБА_5 після відкриття спадкової справи та перевірки реєстрів, нотаріус повідомила, що 26.07.2024 ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 .

Відповідно до тексту Заповіту від 26.07.2024, зареєстрованого в реєстрі за № 1008, ОСОБА_4 заповів ОСОБА_6 усе своє майно.

У той же час, згідно з висновком експерта від 29.09.2025 № СЕ-19/111-25/53645-ПЧ проведеною судовою почеркознавчою експертизою встановлено, що підписи і рукописні записи у заповіті від імені ОСОБА_4 виконані ним, але виконані особою ймовірніше за все під дією стійких збиваючих факторів природнього характеру (хронічні захворювання, алкогольне сп`яніння, фармакологічні та інші засоби, що підсилюють збуджувальні процеси, тощо).

Рішенням слідчого судді від 22.09.2025 накладений арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 . Однак, оригінали правовстановлюючих документів належного останньому майна вилучені органом досудового розслідування під час огляду орендованого померлим банківського сейфу у відділенні АТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Київ вул. Хрещатик, 46 , зокрема, платіжні інструкції, звіт про експертну оцінку земельної ділянки № 308/21 від 16.04.2021, договори-заяви про відкриття рахунків, нотаріально засвідчена копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.10.2023 № 2017, грошові кошти у сумі 33 000 доларів США.

Рішенням слідчого від 08.10.2025 перелічене вище майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись наведеним, прокурор, наполягаючи, що перелічені вище документи та грошові кошти, що належали померлому гр. ОСОБА_4 , є об`єктами злочинних посягань та можуть бути у подальшому використані для неправомірного відчуження майна останнього, тобто є речовими доказами, просив з метою забезпечення збереження схоронності такого майна, накласти на нього арешт.

У судове засідання прокурор не прибув. Подав заяву, у якій просив здійснити розгляд клопотання за його відсутності, зазначивши, що підтримує останнє, просив задовольнити у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими стороною обвинувачення матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ст. 190 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном шляхом шахрайства.

Отже, не виключено, що документи та грошові кошти, виявлені органом досудового розслідування під час огляду банківської скрині померлого ОСОБА_4 , є об`єктом злочинного посягання, тобто мають ознаки речових доказів у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №№ 0002740 від 30.07.2025 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190КК України на майно, вилучене 08.10.2025 під час огляду сейфової скриньки № НОМЕР_1, відкритої на ім`я ОСОБА_4 , в АТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 46, а саме на:

-платіжну інструкцію на видачу готівки № 431912,

- платіжну інструкцію на видачу готівки № 431913,

- звіт про експертну оцінку земельної ділянки № 308/21 від 16.04.2021,

- платіжну інструкцію № 6803-11 від 03.10.2023,

- платіжну інструкцію № 6803-12 від 03.10.2023,

- договір-заяву про відкриття рахунку PRFO-031023/010-68 від 03.10.2023,

- договір-заяву про відкриття рахунку PRFO-031023/010-68 від 03.10.2023,

- нотаріально засвідчену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.10.2023 № 2017,

- кошти в сумі 33 000 (тридцять три тисячі) доларів США купюрами номіналом 100 (сто) доларів США.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1