УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , про застосування, в межах кримінального провадження №0000244 від 02.04.2025 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Збараж Збаразького району Тернопільської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244 від 02.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначив, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливою метою, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, вступила у попередню змову з своїм чоловіком ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Державній установі «Стрижавська виправна колонія № 81», та своїм товаришем ОСОБА_8 , незаконно організувала обіг наркотичних засобів, зокрема їх доставку у виправну колонію, що є установою виконання покарань, з метою подальшого збуту серед засуджених.

01.08.2025 о 20:18 год. ОСОБА_5 виконуючи вказівки ОСОБА_7 , який в свою чергу координував дії ОСОБА_8 та контрольованої особи ОСОБА_9 , ОСОБА_5 особисто здійснила пересилання наркотичних засобів через відділення № 23 ТОВ «Нова пошта», за адресою: м. Львів, вул. Симона Петлюри, буд. 2 до Державної установи «Стрижавська виправна колонія № 81», за адресою: буд. 62, вул. Алеї, с-ще Стрижавка, Вінницького району Вінницької області.

05.08.2025 близько 13:00, перебуваючи в житловій секції установи, ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 посилку, яка містила предмети побути, серед яких за попередньою змовою, було сховано наркотичні засоби. ОСОБА_7 витягнув з коробки джинсові штани, з кишень яких дістав поліетиленові зіп-пакети, що містили: речовину рослинного походження зеленого кольору з характерним запахом (канабіс); кристалічну речовину білого кольору (метадон).

У подальшому, ОСОБА_7 передав частину наркотичних засобів ОСОБА_9 , шляхом безпосередньої передачі «з рук в руки», а саме поліетиленовий зіп-пакет, у якому містилися: чотири згортки з речовиною рослинного походження, два згортка з кристалічною речовиною. О 13:55 того ж дня, в кімнаті короткострокових побачень, ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції зазначені наркотичні засоби, що підтверджено протоколом огляду та їх вилучення.

Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 13.08.2025, надана на експертизу речовина рослинного походження, яку ОСОБА_9 збув ОСОБА_7 , є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,25 г. Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 25.08.2025, надана на експертизу речовина рослинного походження, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 1,64 г.

Загальна маса канабісу становить 1,89 г.

Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 15.08.2025, надана на експертизу кристалічна речовина, масою 0,2951 г, яку ОСОБА_9 збув ОСОБА_7 , містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,2384 г.

Окрім того, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливою метою, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, вступила у попередню змову з своїм чоловіком ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Державній установі «Стрижавська виправна колонія № 81», та своїм товаришем ОСОБА_8 , незаконно організувала обіг наркотичних засобів, зокрема їх доставку у виправну колонію, що є установою виконання покарань, з метою подальшого збуту серед засуджених.

15.09.2025, в період часу 12:40 год. по 12:50 год. ОСОБА_5 виконуючи вказівки ОСОБА_7 , який в свою чергу координував дії ОСОБА_8 та контрольованої особи ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , ОСОБА_5 особисто здійснила пересилання наркотичних засобів через відділення № 23 ТОВ «Нова пошта», за адресою: м. Львів, вул. Симона Петлюри, буд. 2 до Державної установи «Стрижавська виправна колонія № 81», за адресою: буд. 62, вул. Алеї, с-ще Стрижавка, Вінницького району Вінницької області.

17.09.2025 близько 14:30, перебуваючи в житловій секції установи, ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 посилку, яка містила предмети побути, серед яких за попередньою змовою, було сховано наркотичні засоби. ОСОБА_7 витягнув з коробки спортивну кофту, з кишені якої дістав поліетиленові зіп-пакети, що містили: речовину рослинного походження зеленого кольору з характерним запахом (канабіс); кристалічну речовину білого кольору (метадон).

У подальшому, ОСОБА_7 передав частину наркотичних засобів ОСОБА_9 , шляхом безпосередньої передачі «з рук в руки», а саме поліетиленовий зіп-пакет, у якому містилася кристалічна речовина та один паперовий згорток з речовиною рослинного походження. Того ж дня, в кімнаті короткострокових побачень, ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції зазначені наркотичні засоби, що підтверджено протоколом огляду та їх вилучення.

У подальшому, ОСОБА_7 передав частину наркотичних засобів ОСОБА_11 , шляхом безпосередньої передачі «з рук в руки», а саме поліетиленовий зіп-пакет, у якому містилася кристалічна речовина. Того ж дня, в кімнаті короткострокових побачень, ОСОБА_11 добровільно видав працівникам поліції зазначені наркотичні засоби, що підтверджено протоколом огляду та їх вилучення.

Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 26.09.2025, в наданій на експертизу кристалічній речовині виявлено метадон та триметоприм. Метадон відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Триметоприм до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не відноситься. В кристалічній речовині, масою 0,7862 г, маса метадону складає 0, 1663 г.

Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 25.09.2025, надана на експертизу грудкоподібна речовина рослинного походження, із ознаками формування, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг яких заборонено смолою канабісу.

Маса смоли становить 1,22 г.

Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 26.09.2025, в наданій на експертизу кристалічній речовині міститься наркотичний засіб метадон. Метадон відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. В досліджуваній кристалічній речовині, масою 0,0455 г, маса метадону становить 0,0353 г.

Окрім того, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливою метою, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, вступила у попередню змову з своїм чоловіком ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Державній установі «Стрижавська виправна колонія № 81», та своїм товаришем ОСОБА_8 , незаконно організувала обіг наркотичних засобів, зокрема їх доставку у виправну колонію, що є установою виконання покарань, з метою подальшого збуту серед засуджених.

30.09.2025 ОСОБА_5 виконуючи вказівки ОСОБА_7 , який в свою чергу координував дії ОСОБА_8 та контрольованої особи ОСОБА_11 , ОСОБА_5 особисто здійснила пересилання наркотичних засобів через відділення № 23 ТОВ «Нова пошта», за адресою: м. Львів, вул. Симона Петлюри, буд. 2 до Державної установи «Стрижавська виправна колонія № 81», за адресою: буд. 62, вул. Алеї, с-ще Стрижавка, Вінницького району Вінницької області.

30.09.2025 перебуваючи на території для прогулянок, поблизу локального сектору № 1, відділення соціально-психологічної служби № 1 установи, ОСОБА_7 передав частину наркотичних засобів ОСОБА_9 , шляхом безпосередньої передачі «з рук в руки», а саме поліетиленовий зіп-пакет, у якому містилася кристалічна речовина. Того ж дня, в кімнаті короткострокових побачень, ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції зазначений наркотичний засіб, що підтверджено протоколом огляду та їх вилучення.

Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 30.09.2025, надана на експертизу речовина рослинного походження, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,81 г.

30 вересня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01 жовтня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне пересилання з метою незаконного збуту наркотичних засобів у місця позбавлення волі, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме:

- Рапортом про кримінальне правопорушення від 01.04.2025;

- Протоколом огляду (вилучення наркотиків) від 05.08.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.08.2025;

- Протоколом огляду відеозапису від 15.09.2025;

- Висновком експерта матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-25/17749-НЗПРАП від 25.08.2025;

- Висновком експерта матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-25/17751-НЗПРАП від 13.08.2025;

- Висновком експерта матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-25/17750-НЗПРАП від 15.08.2025;

- Протоколом огляду, виїмки кореспонденції та отримання зразків з відправлень, від 02.08.2025;

- Протоколом про результати проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки;

- Протоколом огляду (вилучення наркотиків) від 14.09.2025;

- Протоколом огляду (вилучення наркотиків) від 17.09.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.09.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.09.2025;

- Протоколами про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій від 26.08.2025;

- Протоколом обшуку від 30.09.2025;

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

- іншими доказами.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрювана усвідомлює тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання винною в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на тривалий строк;

- незаконного впливу підозрюваної на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , матиме можливість незаконного впливу на свідків з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування;

З огляду на викладене, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити, з підстав, що наведено у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та вказав, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просила застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_5 , підтримала позицію захисника. Поряд з цим на запитання суду повідомила, що вона дітей не має, групи інвалідності не має, офіційно працевлаштована.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які вказані слідчим у клопотанні та долучені до матеріалів справи.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваною особою конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В силу ст. 178 КПК України вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 інкримінується скоєння тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, дітей не має, групи інвалідності не має, офіційно працевлаштована.

Оцінивши в сукупності вищевказані характеризуючі особу підозрюваного обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки та достатні стримуючі фактори.

Ризики вчинення підозрюваною дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрювана ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість покарання, може намагатись переховуватись від органу досудового розслідування, та незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків, що унеможливлює обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваної та виконання нею процесуальних обов`язків.

З огляду на зазначене слідчий суддя приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не будуть достатнім стримуючим фактором та не забезпечать належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Щодо визначення розміру застави, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_5 необхідно визначити заставу.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий у клопотанні просив встановити розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто максимальний поріг для злочинів, вказаної категорії тяжкості.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваній злочину, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваної, інші, наведені вище обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваною обов`язків, визначених у ст. 194 КПК України, у зв`язку із чим, вважає за необхідне визначити заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як обґрунтовану та достатню для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

На переконання судді наведений розмір застави, що встановлюється судом в межах визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатний запобігти відповідним ризикам, та забезпечити виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя переконаний в доцільності задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання особи, тобто з 14:11 год. 30.09.2025 року.

Встановити строк дії ухвали суду до 14:11 год. 29.11.2025 року.

Визначити підозрюваній ОСОБА_5 , розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- не відлучатись із місця проживання;

- здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Якщо ОСОБА_5 , не виконає покладені на неї обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрювану ОСОБА_5 , визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: