Провадження №: 1-кп/336/263/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000846 від 26.10.2020 року відносно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ворокомле Камінь-Кашинського району Волинської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер, раніше не судимого,-

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.10.2020 року ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття віконного скла, проник до приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: ковдру зимову із підодіяльником розміром 190 см.*150 см. із малюнком квітів, покривало із ліжка розмірами 1,5 м.*2 м., матеріал - габілін, пилку ручну «Дружба» по дереву, каструлю емаліровану, сковороду, загальна вартість якого згідно висновку експерту N? 20 від 28.10.2020 складає 463 грн.40 коп., після чого разом з викраденим майном залишив місце скоєння кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло.

Крім того, 26.10.2020 близько 09.00 години ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття віконного скла, проник до приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де почав виносити з будинку духову піч «Харків», вартість якої згідно висновку експерта N?20 від 27.10.2020 складає 400 грн. 00 коп., після чого намагався покинути приміщення будинку, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування клопотання прокурор посилалась на те, що на час судового розгляду набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким визначено інший розмір задля розмежування дрібної крадіжки та крадіжки. А отже, наразі дії обвинуваченого кваліфікуються як дрібна крадіжка, що є підставою для закриття кримінального провадження, ураховуючи положення статті 5 КК України, положень статтей 284, 479-2 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити, пояснив, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження за вказаних прокурором та роз`яснених судом (нереабілітуючих) підстав.

Потерпіла в судове засідання за викликом не прибула, про дату, час та місце розгляду судового провадження була повідомлена належним чином. Сторони кримінального провадження щодо розгляду клопотання за відсутності потерпілого не заперечували.

Заслухавши думку учасників по справі, суд дійшов наступного висновку.

09.08.2024 набув сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2025 складає 3 028 грн 00 коп.

Станом на 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102,00 грн, а 50% від його розміру становили 1051,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень ПК та Закону 3886-IX, на момент вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2102,00 грн. (1051*2=2102).

Це вказує, що для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2020 році становив 1051 грн 00 коп.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2020 складає 2102 грн 00 коп.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як видно з обвинувального акта, ОСОБА_6 інкриміновано таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло за ч. 3 ст. 185 КК України, та незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за подіями, які мали місце 26.10.2020 року.

Аналізуючи наведені положення законів (пункти 3.1., 3.2.), слід дійти висновку, що відбулась втрата чинності закону, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки). Бо наразі не є кримінально карним діянням - викрадення чужого майна, вартість якого становить до 3028 грн 00 коп., а у 2020 році, ураховуючи положення ст. 5 КК України, 2 102 грн 00 коп.

З цих підстав, ураховуючи положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, бо вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А отже, ураховуючи наявність згоди обвинуваченого, кримінальне провадження підлягає закриттю через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не пред`являвся. Судові витрати в провадження відсутні. Питання речових доказів суд не вирішує, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи будь-яких даних про речові докази.

Слід урахувати, що закриття кримінального провадження з підстав, які передбачені п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, а отже і відсутні підстави для роз`яснення обвинуваченому положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Керуючись статтями 7, 100, 124 - 128, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене 26.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000846 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскарженою до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1