Справа № 346/1399/25
Провадження № 1-кп/346/512/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 , прокурор: ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник: ОСОБА_5 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні зали судових засідань суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000017, в якому

ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Маріуполь Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.306, ч.2 ст.28 і ч.2 ст.255-1 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.306, ч.2 ст.28 і ч.2 ст.255-1 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.306 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.306 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 у м.Маріуполь Донецької області; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 ; фактично проживаючий: АДРЕСА_7 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_8 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; судимість відсутня), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_9 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; судимість відсутня), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 у м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_10 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 у м.Калуш Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_11 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 у м.Калуш Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_12 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_16 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 у м.Калуш Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_13 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_17 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 у с.Маріямпіль Івано-Франківського району Івано-Франківської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_14 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України,

а сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_6 і його захисник ОСОБА_20 , обвинувачений ОСОБА_7 і його захисниця: ОСОБА_21 , обвинувачений ОСОБА_8 і його захисник: ОСОБА_22 , обвинувачений ОСОБА_9 і його захисник: ОСОБА_23 , обвинувачений ОСОБА_10 і його захисник ОСОБА_24 , обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_11 і його захисник ОСОБА_25 , обвинувачений ОСОБА_12 і його захисник ОСОБА_26 , обвинувачений ОСОБА_13 і його захисник ОСОБА_27 , обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_17 і їх захисник: ОСОБА_28 , обвинувачений ОСОБА_15 і його захисник ОСОБА_29 , обвинувачений ОСОБА_16 і його захисник ОСОБА_30 ,

в с т а н о в и в:

На розгляді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження № 0000017, в якому ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 у м.Маріуполь Донецької області; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 ; фактично проживаючий: АДРЕСА_7 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість), обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у строк до 31 жовтня 2025 року.

А 27 жовтня 2025 року прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів без визначення застави.

Тож суд вирішував це питання з ініціативи прокурора.

Позиції учасників провадження.

Позиція прокурора. Обвинувальний акт та зібрані у кримінальному провадженні докази підтверджують наявність обґрунтованої підозри, що обвинувачений вчинив особливо тяжкі злочини, у вчиненні яких він обвинувачується. Наявними є ризики того, що: обвинувачений буде переховуватись від суду; незаконно впливати на інших обвинувачених; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиинити інше кримінальне правопорушення. А юридичною підставою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченому є наявність обґрунтованої підозри, вказані вище ризики, які продовжують існувати, а також факт того, що останній обвинувачується у вчиненні злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавленя волі на строк понад 5 років.

Позиція захисту ( ОСОБА_4 і його захисник). Не заперечували щодо застосування запобіжного заходу.

Оцінка суду.

Положення частини 1 статті 131 КПК України передбачають, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

На підставі ухвали судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд, тобто на підставі поданого обвинувального акту вже розпочато його судовий розгляд. А отже, з метою досягнення дієвості цього провадження заходи його забезпечення можуть бути застосованими.

Проте суд відзначає, що за положеннями частини 1 статті 177 КПК України метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжного заходу, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (на які вказував прокурор): переховуватися від суду; незаконно впливати на обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховує, що частина 2 статті 177 КПК України вказує на те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особами кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. І ці ризики, в тому числі й те, що вони не зменшились, в силу положень частини 2 статті 183 та частини 3 статті 199 КПК України повинен довести саме прокурор.

Отже, хоча прокурор і повинен довести наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особами кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК (переховуватися від суду; незаконно впливати на обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення), докази, які повинен надати прокурор для доведення обгрунтованості підозри та наявності вказаних ризиків мають інший ступінь вагомості, на відміну від доведення обвинувачення в суді, тобто доведення вини обвинувачених у вчиненні конкретних злочинів, у вчиненні яких їх обвинувачує держава.

Щодо обгрунтованості підозри.

Поняття "обґрунтована підозра" у вчиненні конкретного кримінального правопорушення не визначене у КПК України, а тому, на виконання положень частини 5 статті 9 КПК України, з урахуванням частини 2 статті 8 КПК України, суд застосовує це поняття у значенні, яке надав Європейський суд з прав людини, у пункті 175 рішення від 24 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України".

Зокрема, "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28.10.1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990 року).

Також суд враховує рішенні ЄСПЛ у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18, рішення від 10 грудня 2019 року) за яким факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин.

І тому враховуючи це суд констатує, що прокурор надав суду копію ухвали слідчого судді, яка набрала законної сили щодо обвинуваченого, якою підтверджувалась обгрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим тих злочинів у вчиненні яких його обвинувачує прокурор. Суд також відзначає, що хоча він і враховує цю ухвалу на данному етапі, суд пам`ятає про презумпцію невинуватості обвинуваченого і, що саме прокурор під час судового розгляду обвинувального акту (якщо такий буде відбуватись), повинен буде довести вину обвинуваченого у вчиненні тих злочинів, в яких він його обвинувачує. І якщо прокурор не зможе цього зробити, за наявності для цього підстав, суд може ухвалити і виправдувальний вирок. Тобто у цьому питанні, обгрунтованість підозри на етапі досудового розслідування, не буде мати ніякого значення для суду. І суд продовжує відноситись до обвинуваченого, як до людини, щодо якої не доведено його вину у вчиненні ним злочинів, в яких його обвинувачує прокурор.

Щодо ризиків, на які посилався прокурор.

Суд згоден із тим, що прокурор довів наявність таких ризиків:

- можливе переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (про що дійсно свідчать особлива тяжкість, кількість і характер злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються обвинувачений, і покарання яке йомум загрожує, якщо прокурор доведе їх вину, а це позбавлення волі на строк більше 10 років);

- незаконний вплив на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні (на вказаний ризик вказує особливість кваліфікації злочинів, у вчиненні яких його обвинувачує прокурор, зокрема створення і участь у злочинній орагнізації);

- вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення (на що вказує факт наявності у обвинуваченого судомостей за вчинення злочинів, за які йому було призначено покарання у виді позбавлення волі і обвинувачення їх у вчиненні інших злочинів, які є предметом даного судового провадження, але вину у вчиненні яких повинен довести саме прокурор).

І оскільки ці ризики ґрунтуються на матеріалах судового провадження (обвинувальний акт, перелік доказів, які зібрані прокурором і вказані у реєстрі матеріалів досудового розслідування за наслідком проведення яких саме слідчих (розшукових) дій, ухвали слідчих суддів, які надав прокурор), а судовий розгляд почався, вказані прокурором ризики дійсно існують, і вони не припинили своєї дії. І тут суд знову нагадує, що ступінь доведеності наявності ризиків для обрання запобіжного заходу є відмінним від ступеня доведеності вини у вчинення злочину, і тому не потребує надання окремих і безперечних доказів того, що заявлені ризики вже існують, як факт. Не можна також сказати і про те, що заявлені прокурором ризики є абсолютно бездоказові.

Однак суд відзначає, що за положеннями частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Проте зважаючи на викладені вище норми закону, і з мотивів вказаних судом вище, суд погоджується із тим, що сама суть всіх інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема: особисте зобов`язання (стаття 179 КПК України), особиста порука (стаття 180 КПК України), застава (стаття 182 КПК України), домашній арешт (стаття 181 КПК України, з урахуванням частини 3 статті 196 КПК України), на даний момент, і саме щодо вказаних обвинувачених, не зможуть запобігти доведеним прокурором ризикам.

Суд також враховує, що за положеннями пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305 Кримінального кодексу України, та за найтяжчий злочин передбачено покарання, у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При цьому, на виконання частини 1 статті 178 КПК України суд враховує, що наявні у сторони обвинувачення докази вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочинів, можуть бути вагомими (зважаючи на їх кількість та різноманітність, яка вказана в реєстрі до обвинувального акту; однак, у подальшому, суд ще буде їх оцінювати на предмет достовірності, допустимості та належності, а також їх достатності і взаємозв`язку в частині доведення вини обвинуваченого); йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до 12 років; обвинуваченому 36 повних років; громадянин України; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ; фактично проживаючий: АДРЕСА_7 ; громадянин України; не одружений; освіта середня спеціальна; має судимість.

Отже, з огляду на усе вище викладене, клопотання прокурора у частині продовження до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Оцінка суду щодо застави.

Відповідно до вимог частини 3 статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язані визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України.

Разом з цим суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Тож з огляду на це, і з урахуванням того, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст 255, ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 і ч.2 ст.15 і ч.3 ст.305 КК України суд вважає, що підстави для визначення застави поки що відсутні.

Отже, керуючись статтями 2,7-29, 30-33, 36, 37, 42, 45-47, 55-57, 73, 75-83, 84-117, 131-132, 133-146, 176-206, 276-279, 291-293, 314-372, 376, 392-395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на 60 днів, без визначення застави задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на строк 60 (шістдесят) днів, без визначення застави. Строк дії цієї ухвали з 28.10.2025 по 26.12.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1