Справа № 482/2102/25
Номер провадження 1-кс/482/685/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса клопотання слідчого кримінальному провадженні - старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000956 від 04.11.2024 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Миколаєва, Миколаївської області, громадянки України, працюючої на посаді фахівця кафедри морського та господарчого права Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000956 від 04.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч. З ст. 369-2 України.

У ході досудового розслідування встановлено, що наказом від 20.06.2025 №276к ОСОБА_4 продовжили термін роботи на посаді завідувача навчально-методичного кабінету кафедри морського та господарського права Національного університету кораблебудування імені адмірал а Макарова.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 , з метою вступу до Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова 20.05.2025 прибув за адресою: м. Миколаїв, вул. Марка Кропивницького, 138а. Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_7 звернувся до працівника кафедри, яка представилась як « ОСОБА_8 » (в подальшому встановлена як ОСОБА_4 ), для одержання інформації про можливість та умови вступу до ВНЗ. У ході розмови ОСОБА_4 повідомила список документів, які потрібні для вступу до ВНЗ та падала для спілкування номер мобільного телефону НОМЕР_1 , зазначивши про надіслання їй особисто копій документів у месенджері «Телеграм».

У подальшому, ОСОБА_7 будучи переконаним, що ОСОБА_4 може здійснити вплив на посадових осіб Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова на прийняття рішення про зарахування останнього на навчання, погодився на таку пропозицію та на вимогу ОСОБА_4 , в період часу з 20.05.2025 по 04.06.2025, через месенджер «Телеграм» надіслав ОСОБА_4 копії документів згідно із зазначеним ОСОБА_4 переліком, а 05.06.2025 під час телефонної розмови з ОСОБА_4 остання повідомила ОСОБА_7 , що його документи опрацьовуються, а вступна компанія розпочнеться 01.07.2025 та необхідно буде прибути до закладу освіти. Крім цього, ОСОБА_4 зазначила, що вона буде працювати у складі приймальної комісії у іншому приміщенні університету, яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 3.

У подальшому, в період часу з 05.06.2025 по кінець червня 2025 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 01.07.2025, у ОСОБА_4 , після перегляду документів наданих ОСОБА_7 , виник злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди від останнього за вплив на прийняття рішення на посадових осіб приймальної комісії та подальшого забезпечення зарахування ОСОБА_7 до Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова та з цією метою остання вирішила висловити ОСОБА_7 вимогу надання їй особисто такої вигоди під час наступної розмови за здійснення впливу на посадових осіб приймальної комісії з метою безперешкодного вступу останнього до вищевказаного навчального закладу.

01.07.2025 ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Одеса Одеської області, з метою з`ясування стану обробки його документів та можливості вступу до ВНЗ, зателефонував ОСОБА_4 через месенджер «Вайбер». В ході телефонної розмови ОСОБА_4 наголосила щодо термінового прибуття до неї, до головного корпусу університету за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний,3, до кабінету №240.

У подальшому, приблизно о 17:30 год. ОСОБА_7 прибув до м. Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 3, та пройшов до кабінету №240, де вже перебувала ОСОБА_4 . В ході особистої розмови, остання, з метою реалізації особистого корисливого умислу направленого на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 шляхом вимагання такої вимоги, висловила ОСОБА_7 вимогу надання їй особисто неправомірної вигоди у сумі 400 доларів США за вплив на прийняття рішення про зарахування ОСОБА_7 на денну форму навчання за контрактом або 1000 доларів СІІІА - на денну форму навчання за кошти державного бюджету шляхом забезпечення здачі ОСОБА_7 вступних екзаменів. Розуміючи, що у разі не зарахування на навчання ОСОБА_7 не буде можливості подати документи до іншого навчального закладу, так як вийшли строки подачі документів, а також те, що він може бути мобілізований до лав ЗСУ, повідомив ОСОБА_4 що відповідь він надасть пізніше.

У подальшому, 03.07.2025 ОСОБА_4 реалізуючи корисливий умисел, направлений па одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 шляхом вимагання такої вимоги, зателефонувала останньому та повідомила, щоб ОСОБА_7 пришвидшив надання відповіді та встановила термін до середи, тобто до 09.07.2025 та зазначила, що у разі ненадання їй неправомірної вигоди у вказаний строк, умови вступу можуть змінитися.

У подальшому, 08.07.2025, ОСОБА_7 , через месенджер «Телеграм» зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що у нього відсутня можливість прибути у зазначену нею дату 09.07.2025. В свою чергу ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію корисливого умислу направленого на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , зазначила, що в такому разі ОСОБА_7 зобов`язаний прибути 11.07.2025 та надати їй неправомірну вигоду, так як вступний залік відбудеться 12.07.2025.

У подальшому, 11.07.2025 ОСОБА_7 прибув до м. Миколаєва.

Зателефонувавши ОСОБА_4 та повідомивши про прибуття, остання зазначила про зустріч за адресою: м. Миколаїв, вул. 3-тя Слобідська.

Прибувши за вказаною адресою, о 18:58 год. ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_4 біля магазину «Капюшон», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. 3-тя Слобідська, 51. В ході особистої розмови ОСОБА_4 зазначила, що за надання неправомірної вигоди у сумі 1000 доларів СІІІА ОСОБА_7 буде зарахований на навчання до Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова на денну форму за кошти державного бюджету терміном 4 роки. Крім цього, у разі якщо ОСОБА_7 не хоче з`являтись в університеті та відвідувати заняття, необхідно у грудні 2025 року особисто ОСОБА_4 надати ще 6 000 грн. за позитивне складення заліків та екзаменів під час сесії.

Продовжуючи розмову, о 19:02 год. ОСОБА_7 падав, а ОСОБА_9 одержала неправомірну вигоду у сумі 1 000 доларів США за успішне складення вступних екзаменів до ВНЗ та зарахування ОСОБА_7 до Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова. Після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 повідомила, що пізніше поштою направить ОСОБА_7 наказ про зарахування до ВНЗ, а також відповідну довідку, яку потрібно буде надати до ТЦК та СП з метою отримання відстрочки від мобілізації па термін навчання у ВНЗ.

У подальшому 13.08.2025 ОСОБА_10 , в месенджері «Телеграм» надіслала ОСОБА_7 скановану копію наказу від 11.08.2025 за №624-уч. про зарахування ОСОБА_7 з 01.09.2025 на навчання до Національного університету кораблебудування ім. Адмірала Макарова на очну/денну форму здобуття освіти за спеціальностями за кошти

23.09.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

З огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,а також вказуючи на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на неї обов`язки:

не залишати кв. АДРЕСА_3 цілодобово, за винятком випадків звернення за медичною допомогою, явки за викликом до слідчого, прокурора, суду;

прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду;

не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає (м. Миколаїв), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/роботи, про зміну засобів зв`язку;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі отримання).

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні вказувала, на не обґрунтованість заявлених ризиків. Так 23.09.2025 року вдома у ОСОБА_4 було проведено обшук, 24.09.2025 року їй вручено повідомлення про підозру, однак вона затримана не була і самостійно прибула до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, жодних дій спрямованих на переховування не вчиняла. ОСОБА_4 має сталі соціальні зв`язки, постійне місце роботи, постійне місце проживання, де проживає разом з сином. Вона не змогла б ефективно переховуватися навіть якщо бажала б цього через стан свого здоров`я, так вона має вроджений порок серця, через який вона має кисневе голодання, вона регулярно проходить лікування для підтримання рівня свого здоров`я. Вищевказані обставини свідчать про неспроможність доводів слідчого про наявність ризику переховування, у той же час слідчий жодних вагомих доводів на користь наявності цього ризики не навів.

Захисник вказувала, що ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у кримінальному провадженні також не обґрунтовані належним чином, так події які викладено у пред`явленій ОСОБА_4 підозрі відбулися у липні 2025 року (11.07.2025 року) з того часу вона не вчинила жодних дій які свідчили б про наявність вищевказаних ризиків, не зрозуміло яким чином літня хвора жінка може здійснювати тиск на свідків.

Захисник вказувала, що враховуючи вищевикладене та позицію органу досудового розслідування згідно якої запобігти реалізації ризиків і забезпечити виконання підозрюваною її обов`язків, здатен цілодобовий домашній арешт, то інші більш мякі види запобіжних заходів, такі як особисте зобов`язання або домашній арешт у нічний час з покладенням обов`язків, можуть досягти цієї ж мети.

ОСОБА_4 підтримала позицію висловлену захисником.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, матеріали характеризуючі підозрювану, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

заявою ОСОБА_7 , від 04.07.2025;

протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , від 10.07.2025;

протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 11.07.2025;

заявою ОСОБА_7 від 13.08.2024;

протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії аудіо-відеоконтроль розмов або інших звуків, рухів та дій особи;

протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - контроль за вчиненням злочину щодо ОСОБА_4 ;

протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії знаття інформації з електронних комунікаційних мереж;

іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра, як визначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, що можна перевірити у судовому розгляді, та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Досліджені слідчим суддею докази у їх сукупності і взаємозв`язку свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що при обранні запобіжного заходу він не встановлює остаточної кваліфікації злочину, а лише оцінює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні певного діяння. Тобто, суддя розглядає, чи є достатньо доказів для того, щоб вважати особу підозрюваною у вчиненні злочину, і чи існує ризик, що вона може перешкоджати розслідуванню або ухилятися від нього, якщо не буде застосовано запобіжний захід.

Також слідчим суддею встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 2 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, виходячи з наступного.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а тому, приймаючи до уваги тяжкість злочину і те, що на даному етапі досудового розслідування не відшукано та не вилучено всіх речей і документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема грошових коштів, одержаних підозрюваною в якості неправомірної вигоди, що свідчить про наявність вищевказаного ризику.

Щодо ризику незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Він підтверджується тим, що маючи зв`язки які виникли у неї вході роботи в НУК ім. Адмірала Макарова, підозрювана може здійснити вплив переконуючи і вмовляючи свідків у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_7 , інших осіб з числа працівників Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова, які підлягають допиту, понятих, що приймали участь у слідчих діях та осіб, які можливо причеті до вчинення кримінального правопорушення, з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрювану або з метою інформування останніх про хід розслідування та сприяння уникненню останніми відповідальності за вчинені ними злочини.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду, під час розгляду клопотання в цілому свого підтвердження не знайшов. Так ОСОБА_4 не була затримана, самостійно з`являлася на виклики у тому числі до слідчого судді, дій спрямованих на переховування від слідства не вчинила, хоча мала таку можливість, враховуючи її особу, позитивну характеристику за місцем роботи, слідчий суддя не вбачає значущого ризику її виїзду з місця її проживання в іншу область до іншої країни у незаконний спосіб або на непідконтрольну Україні територію.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не є можливим, а саме:

особисте зобов`язання - оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, з корисливих мотивів, до вчинення якого ймовірно причетні і інші особи, не може заслуговувати на довіру такого ступеня ;

особиста порука - оскільки відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Саме така міра запобіжного заходу, як домашні арешт у певний час доби, з покладенням відповідних обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, є обґрунтованою, цей запобіжний захід здатен досягти тих же цілей що і цілодобовий арешт (про застосування якого просив слідчий), а крім того забезпечить право підозрюваної на здобуття засобів для існування, своєчасне отримання медичної допомоги тощо.

У той же час жоден з передбачених більш м`яких запобіжних заходів, не дасть змоги запобігти доведеним під час розгляду ризикам та не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваної.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000956 від 04.11.2024 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, строком до 23.11.2025 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

знаходитися за місцем проживання за адресою: кв. АДРЕСА_3 щоденно в період часу з 21 години до 7 години;

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/роботи, про зміну засобів зв`язку;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну за їх наявності.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст складено 25.09.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1