Справа № 308/7051/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , у присутності: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/493/24 (справа № 308/7051/24), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001204 від 14.06.2024 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин, Хмельницької області, українця за національністю, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2024 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1-кп/308/493/24 (справа №308/7051/24), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001204 від 14.06.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2024 року справу було розподілено на суддю ОСОБА_11 .

За ухвалою від 22.04.2024 року судом було призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

За ухвалою від 25.06.2024 року було постановлено здійснювати розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів, визначено склад колегії суддів: ОСОБА_12 - головуючий суддя, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

За ухвалою від 24.07.2024 року судом було призначено справу до судового розгляду. На цей час триває стадія допиту свідків у цьому кримінальному провадженні.

В судовому засіданні 27.01.2026 року прокурор подав клопотання від 26.01.2026 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції від 28.04.2023), тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах; ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість обвинувачення у вчиненні ОСОБА_8 вказаних кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме:

- запобігання спробам переховуватися від суду.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, який інкримінуються ОСОБА_8 , є особливо тяжкими і передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від суду.

В обґрунтування наявності вказаного ризику також прокурор зазначає, що завдана матеріальна шкода потерпілій, яка встановлена у кримінальному провадженні на даний час є значною та складає 6 645 177,50 грн., а в разі доведення вини особи у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, остання зобов`язана буде її відшкодувати в повному обсязі. Крім того, в ході огляду мобільного телефону «Iphone 14 PRO МАХ» та мобільного телефону марки «ZTE», які були вилучені у ОСОБА_8 в ході санкціонованого обшуку автомобіля 12.10.2023 було встановлено, що останньому було відомо про те, що проводиться досудове розслідування за фактом вчинення ним кримінального правопорушення та як вбачається останній шукав будь-які можливості уникнути кримінальної відповідальності за вищевказане кримінальне правопорушення, що саме по собі дає підстави вважати, що ОСОБА_8 буде й далі намагатися уникнути кримінальної відповідальності та переховуватись від суду. Вищевказані обставини дають підстави вважати, що він, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватись від суду протягом тривалого часу, а саме, перебуваючи на волі, матиме можливість покинути територію України поза межами пункту пропуску та перебувати за її межами тривалий час, що негативно вплине на судовий розгляд даного кримінального провадження.

- запобігання спробам незаконно впливати на свідків, експерта, потерпілих, спеціаліста у кримінальному провадженні.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слід виходити із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. Також обвинувачений може впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні та вчинити на неї тиск, з метою зміни нею наданих показів. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків, потерпілу, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи. З огляду на викладене, зазначене обумовлює необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

- запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Перебуваючи на волі ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, чи штучно створити докази, в тому числі в електронному вигляді, які б підвереджували його невинуватість у вчиненні інкримінованих злочинів.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Перебуваючи на волі ОСОБА_8 , володіючи спеціальними знаннями щодо організації роботи так званих шахрайських методів заволодіння грошовими коштами осіб, пошуку та придбання баз даних потенційних потерпілих, може вдатися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки може відшукати інших осіб грошовими коштами яких заволодіє шахрайським шляхом, що вже робив раніше, з метою конспірації залучити нових співучасників злочину.

Як зауважує прокурор, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі викладеного, прокурор просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі 13 020 400,00 грн. на шістдесят днів.

В судовому засіданні 27.01.2026 року судом було з`ясовано думку всіх присутніх щодо зазначеного клопотання.

Прокурор клопотання підтримав та просив суд його задовольнити, з підстав наведених у клопотанні.

Потерпіла та її представник підтримали думку прокурора.

Захисник ОСОБА_9 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , оскільки, на думку сторони захисту таке клопотання не відповідає вимогам КПК України, зазначив, що на момент розгляду клопотання строк тримання обвинуваченого під вартою становить близько 30 місяців, що саме по собі вимагає від сторони обвинувачення та суду значно вищого стандарту обґрунтування, ніж на початкових етапах провадження та просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, окрім того, 27.01.2026 року захисник ОСОБА_9 подав письмові заперечення на клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_10 підтримала позицію колеги, просила змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, вважають, що ризики відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію своїх захисників та заперечив проти зазначеного клопотання, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

За ухвалою від 05.06.2024 року судом було застосовано (обрано) відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 02 серпня 2024 року включно.

При цьому судом встановлено наступне.

18.04.2024 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001204 від 14.06.2024, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, в якому призначено підготовче судове засідання.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.10.2023 (справа №308/17704/23) відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.12.2023 з визначенням розміру застави 4950 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 13285800 грн., з покладенням на нього у разі внесення застави відповідних обов`язків.

Під час обрання та продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею було враховано, що підозра у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень обґрунтована та підтверджується матеріалами кримінального провадження, а також підтверджено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливу на свідків, експерта, потерпілих, спеціаліста у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Стороною обвинувачення ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції від 28.04.2023), який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії проступку, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення суд виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001204.

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватив у кримінальних правопорушеннях, вік обвинуваченого, який є молодою особою, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, який зареєстрований в м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області та фактично проживає в с. Романків Обухівського району Київської області, одружений, має на утриманні малолітню дитину, відсутність постійного місця роботи та джерела доходу, майновий стан обвинуваченого, а також відсутність у нього судимостей.

Зважаючи на викладене та обґрунтування сторони обвинувачення, особу обвинуваченого, беручи до уваги, що судове провадження знаходиться на стадії допиту свідків, на даний час свідки у даному кримінальному провадженні судом не допитані, суд вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обґрунтовано обвинувачується та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу обвинуваченого; можливість незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер інкримінованого діяння, які під тиском обвинуваченого можуть змінити показання або надавати неправдиві покази в суді; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає наявними у зв`язку із встановленням обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Зазначений строк неодноразово продовжувався судом та був предметом перегляду у апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно із ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як зазначалося вище при застосуванні саме такого запобіжного заходу щодо обвинуваченого судом була встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на викладене та обґрунтування сторони обвинувачення, особу обвинуваченого, беручи до уваги, що на даний час всі свідки у даному кримінальному провадженні судом не допитані, суд вважає доведеними та такими що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, наявність яких була встановлена судом при застосування запобіжного заходу до обвинуваченого, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обґрунтовано обвинувачується та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу обвинуваченого; можливість незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, які на цей час ще судом не допитані, враховуючи характер інкримінованого діяння, які під тиском обвинуваченого можуть змінити показання або надавати неправдиві покази в суді; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , пов`язаний із заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах. При цьому суд бере до уваги спосіб вчинення даного злочину, розмір спричиненої цим злочином майнової шкоди, а також особу потерпілої ОСОБА_6 , яка є матір`ю загиблого військовослужбовця, який загинув виконуючи бойове завдання пов`язане із захистом територіальної цілісності України під час дії воєнного стану.

Заперечення сторони захисту щодо неможливості продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , суд оцінює критично, оскільки стороною захисту не надано жодних реальних доказів неможливості застосування такого.

Будь-яких даних про відсутність або зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б були підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, захисниками та обвинуваченим не доведено. Судом, не встановлено обставин, які би свідчили про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.1991 «Летельє проти Франції», скарга № 12369/86).

За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України та з огляду на обґрунтованість обвинувачення, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінальних правопорушень, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_8 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а тому клопотання, подане стороною обвинувачення 27.01.2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177-178, 182, 183, 186, 193, 194, 331, 392, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, строк дії раніше застосованого (обраного) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 26 березня 2026 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, потерпілій та її представнику, обвинуваченому та його захиснику та надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», - для відому та виконання.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом та може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3