ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
н/п 1-кс/490/5103/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Червоний Маяк, Бериславського району, Херсонської області, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Управління СБ України в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000328 від 09.07.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

16.12.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно вказаного повідомлення, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня 2022 року, у громадянина України ОСОБА_6 , який перебував на тимчасово окупованій території села Миколаївка Бериславського району Херсонської області, виник умисел, спрямований на добровільне зайняття посади пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора, створеній російською федерацією на тимчасово окупованій території Херсонської області.

З цією метою ОСОБА_6 , будучи громадянином України та фактично проживаючи на території села Миколаївка Бериславського району Херсонської області, достеменно знаючи про факт захоплення цієї території збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, що Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого державного кордону є цілісною і недоторканною, розуміючи, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, а порядок утворення та діяльності органів виконавчої влади визначається виключно Конституцією України та законами України, діючи умисно та добровільно, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня 2022 року, зайняв посаду у незаконному органі влади, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме т.зв. «Главы Николаевского сельского совета Бериславской Военно-гражданской администрации Херсонской области» (мовою оригіналу російською).

Зайнявши вищевказану посаду у незаконно створеному на тимчасово окупованій території органі, ОСОБА_6 діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих, політичних та ідеологічних мотивів, здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції щодо формування та функціонування системи органів влади на території села Миколаївка Бериславського району Херсонської області, підконтрольної окупаційним військам російської федерації.

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_6 повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваного на 19 грудня 2025 року, 22 грудня 2025 року та 23 грудня 2025 року опубліковані в газеті КМУ «Урядовий кур`єр» випуск від 16 грудня 2025 року та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, за посиланням: https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-ginko-yu-v.

24 грудня 2025 року, на підставі ст. 281 КПК України, ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, є ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вказаним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків не зможе обрання більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на необґрунтованість ризиків.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про основоположні права та свободи та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,яке відносяться до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Підозра є обґрунтованою, підтверджується наступними зібраними матеріалами кримінального провадження:

1. Допитами свідків:

- ОСОБА_7 , пояснив, що у 2022 році, під час тимчасової окупації Херсонської області державою-агресором рф, громадянин України ОСОБА_6 зайняв посаду старости села в окупаційній адміністрації с. Миколаївка, Херсонської області, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зокрема організацією та проведенням зборів місцевих мешканців, а також надавав довідки для оформлення російських паспортів та пенсій;

- ОСОБА_8 , пояснив, що у 2022 році, громадянин України ОСОБА_6 зайняв посаду старости села Миколаївка на тимчасово окупованій території Херсонської області, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зокрема організацією та проведенням зборів місцевих мешканців, а також надавав довідки по місцю проживання. Посаду обіймав останній до звільнення с. Миколаївка з-під окупації держави-агресора рф. На даний час ОСОБА_6 , за словами свідка, перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області;

- ОСОБА_9 , пояснила, що влітку 2022 року, під час тимчасової окупації Херсонської області державою-агресором рф, громадянин України ОСОБА_6 зайняв посаду старости села в окупаційній адміністрації с. Миколаївка, Херсонської області, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зокрема організацією та проведенням зборів місцевих мешканців;

- ОСОБА_10 , пояснила, що у 2022 році, під час тимчасової окупації Херсонської області державою-агресором рф, громадянин України ОСОБА_6 зайняв посаду старости села в окупаційній адміністрації с. Миколаївка, Херсонської області, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зокрема організацією та проведенням зборів місцевих мешканців;

- ОСОБА_11 , пояснила, що не пізніше квітня 2022 року, під час тимчасової окупації Херсонської області державою-агресором рф, громадянин України ОСОБА_6 зайняв посаду старости села в окупаційній адміністрації с. Миколаївка, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зокрема організацією та проведенням зборів місцевих мешканців, здійснював керівництво підлеглими;

- ОСОБА_12 , пояснила, що не пізніше червня 2022 року, під час тимчасової окупації Херсонської області державою-агресором рф, громадянин України ОСОБА_6 зайняв посаду старости села в окупаційній адміністрації с. Миколаївка, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зокрема організацією та проведенням зборів місцевих мешканців, здійснював керівництво підлеглими;

- ОСОБА_13 , пояснила, що у 2022 році, під час тимчасової окупації Херсонської області державою-агресором рф, громадянин України ОСОБА_6 зайняв посаду старости села в окупаційній адміністрації с. Миколаївка, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зокрема організацією та проведенням зборів місцевих мешканців, а також здійснення керівництва підлеглими;

- ОСОБА_14 , пояснила, що не пізніше липня 2022 року, під час тимчасової окупації Херсонської області державою-агресором рф, громадянин України ОСОБА_6 , маючи проросійські настрої, добровільно зайняв посаду старости села в окупаційній адміністрації с. Миколаївка, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зокрема організацією та проведенням зборів місцевих мешканців, здійснював керівництво підлеглими, організував у селі заходи спрямовані на підтримку держави-агресора рф.

2. Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеними за участі свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , під час проведення слідчих (розшукових) дій останні впізнали ОСОБА_6 як особу, про яку надавали покази.

3. Протоколами оглядів:

- протоколом огляду документу від 21.11.2025, встановлено, що документ, який надав за заявою свідок ОСОБА_8 , під назвою «Заявление о подтверждении места проживания ОСОБА_8 » (мовою оригіналу російською), яка адресована «Начальнику пенсионного фонда Бериславского района Херсонской области ОСОБА_15 » (мовою оригіналу російською), вказаний документ виконаний від імені особи « ОСОБА_16 , с. Николаевка, ул. Шевченко, 32, тел. НОМЕР_1 » (мовою оригіналу російською) та містить підпис особи, вищевказаний документ має наступний зміст: «Я, ОСОБА_16 , староста с. Николаевка, подтверждаю, что ОСОБА_8 , 1966 года рождения, на данное время действительно проживает в АДРЕСА_2 » (мовою оригіналу російською), відомості зазначені у вказаному документі підтверджують зайняття ОСОБА_6 посади старости (голови) села Миколаївка окупаційної адміністрації, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

- протоколом огляду документів від 10.12.2025, встановлено, що відомості у документах, які надані Тягинською сільською військовою адміністрацією Бериславського району Херсонської області у відповідь на запит в порядку ст. 93 КПК України, вказують на зайняття ОСОБА_6 посади старости (голови) села Миколаївка окупаційної адміністрації держави-агресора рф, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

4. Повідомленням оперативного підрозділу, що ОСОБА_6 перебуває на території держави-агресора рф, м. Краснодар, де переховується від органу досудового розслідування.

5. Іншими матеріалами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним в інкримінованому правопорушенні, того факту, що ОСОБА_6 знаходиться в державному розшуку, його фактичне місцезнаходження до цього часу не встановлено, вважаю доведеною наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки прокурором доведено наявність мети та підстав застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а такождоведено, що підозрюваний оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, який у відповідності до ч. 2 цієї ж статті обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглянути після його затримання і не пізніш як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 02 січня 2026 року о 11 год. 20 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_17