Справа №639/5609/25
Провадження№1-кп/639/368/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 23 червня 2025 року за №0000547 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2025 о 12.30, ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по вул. Коваля Іллі в Новобаварському районі м. Харкова, з боку вул. Бульварної до вул. Ірпінської зі швидкістю приблизно 20-25 км/год.

Під час руху поблизу будинку №29 по вул. Коваля Іллі, водій ОСОБА_7 , виконуючи поворот ліворуч на пров. Кибальчича, діючи необережно, грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4, ПДР України, згідно з якими: - п. 10.1 ПДР України «перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинене переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; - п. 10.4 ПДР України «перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху і цьому напрямку»; не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не зупинився, щоб дати дорогу іншому транспортному засобу, а саме скутеру без реєстраційного номеру під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку по вул. Коваля Іллі з боку вул. Ірпінської по вул. Бульварної, в результаті чого допустив з ним зіткнення, що в подальшому призвело до падіння водія скутеру ОСОБА_5 на проїзну частину. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/426-А/25 від 24.07.2025, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події потерпілому ОСОБА_5 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалого розладу здоров`я понад 3-х тижнів, а саме: закритого уламкового перелому 5-ї п`ястної кістки лівої кисті зі зміщенням, закритого уламкового перелому основної фаланги 1-го пальця лівої кисті зі зміщенням.

Відповідно до висновку судової комплексної автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи №9395/9396/9397/10600/10601/10602/10603/10604/10605/10606/10607 від 21.07.2025 дії водія автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, що знаходяться з технічної точки зору, в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним та пояснив, що скоїв злочин при обставинах наведених вище.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні надав показання щодо обставин вчиненого відносно нього злочину, так як вони викладені в обвинувальному акті, звернувся з цивільним позовом про відшкодування моральної шкоди.

Обвинувачений, потерпілий, вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними про особу обвинуваченого встановлено, що він не працює, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем якого характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_7 , його відношення до скоєного злочину, та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства відповідно до ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Щодо заявленого цивільного позову, то суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Вирішуючи пред`явлений ОСОБА_5 цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

За правилами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно роз`яснень даних в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Вирішуючи заявлений ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення моральної шкоди, суд вважає встановленим, що потерпілому протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілого за своє здоров`я та життя під час ДТП; моральних переживаннях потерпілого у зв`язку зі спричиненими тілесними ушкодженнями, які потребували часу для лікування та визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань потерпілого, при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену ОСОБА_7 в розмірі 35000 гривень.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, врахувавши ухвалу Новобаварського районного суду міста Харкова від 09.10.2025.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Процесуальні витрати при проведенні експертиз у розмірі 65 308 грн. 32 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 35000 грн.

Скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Новобаварського районного суду міста Харкова від 30.06.2025 на автомобіль марки «Toyota», модель «Camry», д.н.з. « НОМЕР_2 », VIN-код: НОМЕР_3 , синього кольору, 2017 р. в., який має пошкодження у вигляді: деформації переднього правого крила, капоту справа, переднього бамперу справа, правого бокового дзеркала, розбита передня права фара, розбите лобове скло справа, деформація даху, який належить на праві власності ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , та повернути власнику ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Новобаварського районного суду міста Харкова від 30.06.2025 на скутер невстановленої моделі, без номеру, який має пошкодження у вигляді: деформації пластику по всьому (кузову) корпусу, відокремлене сидіння, акумулятор, деформації керма, передньої фари, та повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Новобаварського районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику, потерпілій, представнику потерпілої та прокурору.

Суддя ОСОБА_1