УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000051 від 26.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000051 від 26.02.2025, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у 2023-2024 рр. службові особи 1-го загону морської охорони РУМО ДПСУ (військово частина 1485) код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , діючи за попередньою змовою, з посадовими особами ТОВ «СИВОЛАП БУД» , розробили та реалізували злочинний, план який полягав у неналежному виконанні укладених договорів з ремонту будівель службового та побутового призначення 1-го загону морської охорони РУМО ДПСУ, завищенні вартості виконаних будівельних робіт, внесення недостовірних відомостей до актів форми КБ-2в, з метою заволодінні бюджетних коштів в умовах воєнного стану.

За наявною інформацією в електронній системі «Prozorro», що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено з ТОВ «СИВОЛАП БУД» наступні договори:

- №143-23 від 20.09.2023 предметом котрого є «Поточний ремонт адміністративної будівлі з клубом військового містечка №3»;

- №181-23 від 25.10.2023 предметом якого є «Поточний ремонт адміністративної будівлі «Казарма» військового містечка №3»;

- №200-24 від 16.08.2024 предметом якого є «Поточний ремонт приміщень їдальні, будівлі №10310-004 військового містечка №1».

19.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси проведено санкціонований обшук за місцем проживання директора ТОВ «СИВОЛАП» ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

-мобільний телефон моделі «Iphone 13Pro» в корпусі сірого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ;

-договір №717 від 07.02.2022 на 2 арк із зразками підпису ОСОБА_4

19.09.2025 на підставі постанови слідчого вилучене майно визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

03.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси клопотання про арешт вказаного майна повернуто прокурору для усунення недоліків.

На теперішній час сторона обвинувачення повторно підіймає питання арешту майна, вилученого в ході обшуку заза місцем проживання директора ТОВ «СИВОЛАП» ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що вилучене майно може містити інформацію, яка вказує на коло осіб, які причетні до незаконних дій з реалізації плану про привласненню бюджетних коштів, вказують на їх ролі, характери взаємовідносин та розподілу незаконно отриманих коштів від злочинної діяльності. Вилучене у ОСОБА_4 , причетність якого перевіряється до вчинення кримінальних правопорушень, майно містить інформацію, яка потребує детального аналізу, є предметами для оглядів та досліджень судових почеркознавчих, технічних, комп`ютерних експертиз, на проведення яких об`єктивно потрібен певний час.

Разом з тим постановою слідчого призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу об`єктом дослідження котрої є мобільний телефон моделі «Iphone 13Pro» в корпусі сірого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням чого, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор на адресу суду скерував заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій також зазначив, що клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 на адресу суду звернувся із письмовими запереченнями, згідно яких останній зазначає наступне. Стороною обвинуваченян грубо порушено строк для усунення недоліків. Ухвалою слідчого судді від 07.10.2025 повернуто клопотання для усунення недоліків, однак в попередньому клопотанні від 24.11.2025 зазначено про те, що сторона обвинувачення означену ухвалу отримала у сканованому вигляді 24.11.2025 о 09:00 год., тобто майже через 1,5 місяці з дня її ухвалення. Крім того, предстаник власника майна наполягає на тому, що на вилученому мобільному телефоні відсутня інформація та відомості, які мають значення для досудового розслідування у криімнальнмоу провадженні. Сторона обвинувачення як на момент вилучення, так і на теперішній час не довела факт відповідності вилученого майна критеріям речового доказу, що ставить під сумнів постанову слідчого від 19.09.2025. З огляду на вищевикладене у сукупності, адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та повернути вилучене майно його власнику. Крім того, у наданих письмових запереченнях вказав, що щодо розгляду клопотання без його участі не заперечував.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи заяву прокурора, а також письмові заперечення представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудове розслідування даного кримінального провадження триває, встановлюються усі обставини даного кримінального провадження.

Відповідно до повідомлення про виявлення ознак криімнального правопорушення начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по 26 Прикордонного закону ГВ забезпечення внутрішньої та власної безпеки «Південь» (а.к. 10-12), капітан 1 рангу ОСОБА_6 та старший лейтенант ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, здійснили певні дії щодо розтрат бюджетних коштів на користь ТОВ «СИВОЛАП БУД», шляхом зловживання службовим становищем, що полягало у погодженні актів виконаних робіт та дефектних відомостей, наданих ТОВ «СИВОЛАП БУД», в яких були завищені витрати робочого часу та матеріалів, завищені вартісні показники ресурсів та матеріалів для проведення ремонту, включно, до витрат машин та механізмів, які факттчно не використовувались, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , здійснили привласнення бюджетних коштів, шляхом надання вищезазначеним посадовим особам 1 ЗМО активів виконаних робіт та дефектних відомостей, в яких внесені недостовірні дані та завищено кошторис робіт.

19.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси проведено санкціонований обшук за місцем проживання директора ТОВ «СИВОЛАП» ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон та договір із зразками підпису.

Слідчий суддя враховує доводи прокурора у клопотанні та приходить до переконання з приводу того, що вилучений мобільний телефон може містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-караних дій, у тому числі й зв`язків власника такого технічного пристрою з іншими, ймовірно причетними до вчинення кримінальних правопорушень, особами.

Крім того, відносно вилученого технічного пристрою слідчий суддя приходить до переконання, що вочевидь наразі існує необхідність в його додатковому дослідженні, у тому числі на предмет видалених даних, що додатково підтвердджується долученою до клопотання поставновою слідчого від 17.11.2025 про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи. Результати проведення такого дослідження можуть стати підставою для прийняття відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні, оскільки можуть підтвердити або спростувати робочу наразі версію сторони обвинувачення.

Аналогічного переконання слідчий суддя приходить й щодо вилученого договору зі зразками підпису ОСОБА_4 , оскільки означений документ може містити відомості, які мають доказове значення для даного кримінального провадження, зокрема також може бути об`єктом відповідного експертного дослідження (почеркознавчої експертизи).

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 19.09.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

Що стосується доводів представника власника майна відносно пропуску строку на звернення з даним клопотанням, то слідчий суддя зазначає, наступне.

За наявних у слідчого судді матеріалів, ухвалою слідчого судді від 03.12.2025 клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків, вказану ухвалу направлено на адресу Одеської обласної прокуратури 08.12.2025 та 09.12.2025 сторона обвинувачення повторно звернулася із даним клопотанням.

Слідчий суддя зауважує, що метою повернення клопотання прокурору є необхідність виправлення відповідних недоліків, про які прокурор вочевидь повинен бути обізнаний з метою подальшого досягнення такого завдання.

Більше того, навіть якби доводи адвоката ОСОБА_5 відповідали дійсності, то пропуск віповідного строку не може бути достатньою підставою для нерозгляду такого клопотання, в тому числі, з огляду на правовий висновок, зроблений у постанові Верховного суду від 08.04.2020 року (справа № 263/15845/2019).

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України).

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене 19.09.2025 під час санкціонованого обшуку за місцем проживання директора ТОВ «СИВОЛАП» ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон моделі «Iphone 13 Pro» в корпусі сірого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ;договір №717 від 07.02.2022 на 2 арк із зразками підпису ОСОБА_4 .

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1