Справа № 206/6779/25
Провадження № 1-кп/206/461/25
УХВАЛА

25 грудня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , особи стосовно якої накладено арешт на майно у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання особи стосовно якої накладено арешт на майно у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000039 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 369-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Самарського районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 369-2 КК України.

Особою стосовно якої накладено арешт на майно у кримінальному провадженні ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні подано клопотання про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000039 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 369-2 КК України. Клопотання обгрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 05.09.2025 у справі 202/8097/25 у вказаному кримінальному провадженні було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_8 , а саме:

- частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020), номер об`єкта в РПВН № 15285010, яке перебуває у законному володінні ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.

У клопотанні прокурора та ухвалі слідчого судді про арешт майна зазначено, що єдиною метою арешту є забезпечення можливої його конфіскації, оскільки санкція ст. 368 КК України передбачає можливе застосування у майбутньому конфіскації майна ОСОБА_4 .

Проте, 19.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри на ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким та санкція якого не передбачає конфіскації майна.

Особа, стосовно якої накладено арешт на майно, є донькою обвинуваченої та законним володільцем арештованого майна, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Арештоване майно не є доказом у кримінальному правопорушенні, а санкція інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_4 кримінального правопорушення не передбачає конфіскації майна.

У судовому засіданні особа стосовно якої накладено арешт на майно у кримінальному провадженні ОСОБА_8 підтримала своє клопотання, просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Прокурор та інші учасники судового засідання не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані докази,суд дійшов такого висновку.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як установлено судом під час розгляду клопотання та підтверджується відомостями, викладеними в ухвалі слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 05.09.2025, арешт на майно було накладено з метою забезпечення можливої конфіскації майна. Водночас у судовому засіданні стороною обвинувачення не заперечувалося, що 19.11.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про зміну підозри на ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України. Зазначене кримінальне правопорушення відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким, а санкція ч. 2 ст. 369-2 КК України не передбачає конфіскації майна як виду кримінального покарання чи додаткового заходу кримінально-правового характеру.

Таким чином, мета, з якою було накладено арешт на майно, фактично відпала, а подальше застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження не узгоджується з вимогами ст. 170 КПК України.

Крім того, судом установлено, що арештоване майно належить ОСОБА_8 , яка не є підозрюваною чи обвинуваченою у даному кримінальному провадженні, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Доказів того, що вказане майно є предметом чи знаряддям кримінального правопорушення, набуте злочинним шляхом або підлягає спеціальній конфіскації, стороною обвинувачення суду не надано.

Також відсутні дані про заявлення у даному кримінальному провадженні цивільного позову чи необхідність забезпечення інших процесуальних цілей, передбачених ст. 170 КПК України.

За таких обставин суд доходить висновку, що подальше обмеження права власності третьої особи є непропорційним, не відповідає завданням кримінального провадження та суперечить вимогам статей 170, 174 КПК України, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-174, 369, 372 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання особи стосовно якої накладено арешт на майно у кримінальному провадженні ОСОБА_8 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000039 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 369-2 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений у кримінальному провадженні № 0000039 від 14.06.2025, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 05.09.2025 у справі № 202/8097/25 шляхом заборони відчуження та розпорядження, а саме на нерухоме майно:

- частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020), номер об`єкта в РПВН № 15285010, яке перебуває у законному володінні ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 26.12.2025 о 14.00.

Суддя ОСОБА_1