Провадження № 1-кп/760/3220/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР 14.08.2024 за №0000693, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оржів Рівненської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України,-

в с т а н о в и в :

як встановлено в судовому засіданні, рішенням першого засідання VIII скликання Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської обласної від 08.12.2020 № 1, та відповідно до ст. 283 Виборчого кодексу України, ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 4 Закону України «Про статут депутатів місцевих рад», ОСОБА_5 було обрано депутатом VIII скликання Клеванської селищної ради Рівненського району, Рівненської обласної.

Крім того, як депутат селищної ради ОСОБА_5 увійшов до складу Постійної комісії з питань освіти, охорони здоров`я, культури, фізичної культури та спорту.

Відповідно до ст. 38 Регламенту Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області VIIІ скликання, ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат ради представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею о рганів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення.

Депутат місцевої ради має право вносити пропозиції і зауваження до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті; вносити на розгляд ради та її органів пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю; вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них; порушувати в раді та її органах питання про необхідність перевірки роботи підзвітних та підконтрольних раді органів, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до Положення про постійні комісії Клеванської селищної ради Рівненського район Рівненської області, затвердженого рішенням Клеванської селищної ради від 08.12.2020 № 5, члени постійних комісій мають право вносити пропозиції про розгляд на засіданнях постійних комісій будь-якого питання, що належить до відання комісії; брати участь в обговоренні рекомендацій, пропозицій, висновків; викладати свою окрему думку як додаток до рекомендацій чи висновку комісії.

Згідно розділу підпункту 4.4, розділу 4 указаного Положення, Постійна комісія з питань освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури та спорту розглядає у тому числі: питання сприяння відродженню осередків традиційної народної творчості, національно-культурних традицій населення, художніх промислів і ремесел; питання забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Таким чином, будучи з 08.12.2020 депутатом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської обласної, ОСОБА_5 відповідно до ст. 18 КК України є службовою особою органу місцевого самоврядування.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, та місці, але не пізніше 28.08.2024, у ОСОБА_5 виник умисел на контрабандне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей. Водночас, будучи депутатом та обіймаючи посаду члена Постійної комісії з питань освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури та спорту, ОСОБА_5 був обізнаний з вимогами чинного законодавства щодо охорони культурних цінностей та про спеціальний порядок їх переміщення через кордон України.

Зокрема, відповідно до статті 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», культурні цінності - об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України.

Статтями 11, 12, 13 указаного Закону передбачено, що заявлені до вивезення (тимчасового вивезення) та повернуті після тимчасового вивезення культурні цінності підлягають обов`язковій державній експертизі. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей за клопотанням власника культурних цінностей чи уповноваженої ним особи приймає на підставі висновку державної експертизи рішення про можливість або неможливість вивезення культурних цінностей. У разі прийняття центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей, рішення про можливість вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей власнику культурних цінностей, чи уповноваженій ним особі, видається свідоцтво встановленого зразка на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей. Таке свідоцтво є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється.

Згідно статті 6 Конвенції «Про заходи, спрямовані на заборону та запобігання незаконному ввезенню, вивезенню та передачі права власності на культурні цінності» від 14.11.1970, ратифікованої Указом Президії Верховної ради Української РСР від 12.10.1988 № 5396-ХІ, держава учасниця зобов`язана запровадити відповідне свідоцтво, яким держава-експортер підтверджує, що вона дала дозвіл на вивезення однієї чи декількох культурних цінностей; заборонити вивезення зі своєї території культурних цінностей, до яких не додано зазначене свідоцтво.

У відповідності до п. п. 3.2, п. 8 Положення про митний контроль та митне оформлення міжнародних поштових відправлень (далі - МПВ), затвердженого Наказом Державної митної служби України і Державного комітету зв`язку та інформатизації України від 27.10.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України (далі - Мінюст) 17.11.1999, будь-яке товарне вкладення в міжнародне поштове відправлення підлягає декларуванню, не підлягають пропуску через митний кордон України в МПВ предмети на переміщення яких через митний кордон України встановлено обмеження внаслідок застосування державних заходів нетарифного регулювання (ліцензування, сертифікації тощо) або щодо яких діє дозвільна система з боку державних органів контролю, у разі відсутності відповідних дозвільних документів.

Діючи у порушення наведених вимог нормативно-правових актів, реалізуючи свій умисел, направлений на переміщення культурних цінностей через державний кордон України з приховуванням від митного контролю, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.08.2024, перебуваючи у невстановленому місці, ОСОБА_5 сформував поштове відправлення LL062350085UA, указавши відправник: ОСОБА_6 , НОМЕР_1 , АДРЕСА_2», отримувач «ОСОБА_7: НОМЕР_2, АДРЕСА_3», та до якого помістив 7 предметів, що являються колекцією археологічних предметів V - ХІХ ст.ст. і належать до культурних цінностей та мають історичне, художнє, етнографічне і наукове значення, зокрема:

-скронева підвіска, Пеньківська культура (V-VІІ ст.), у кількості 1 од.;

-поясна бляшка, Салтівська культура (2 пол. VІІІ - 1 пол. ІХ ст.) - 1 од.;

-ґудзик-гирька, Салтівська культура (2 пол. VІІІ - 1 пол. ІХ ст.) - 2 од.;

-скоба для підвішування, Салтівська культура (2 пол. VІІІ - 1 пол. ІХ ст.) - 1 од.;

-перстень зі вставкою із синього скла, (ХІХ ст.) - 1 од.

Задля унеможливлення виявлення культурних цінностей митним органом, з метою їх приховання від митного контролю, ОСОБА_5 особисто упакував визначені культурні цінності у непрозоре пакування та зазначив недостовірні дані при створенні міжнародного поштового відправлення, указавши про знаходженні у поштовому відправленні: «6 Pendant used» - «6 Підвісок використаних», без зазначення наявності у вмісті поштового відправлення культурних цінностей.

Продовжуючи реалізації злочинного умислу, направленого на контрабандне переміщення через кордон України культурних цінностей, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.08.2024, ОСОБА_5 звернувся до поштового відділення АТ «Укрпошта» № 35313, за адресою: Рівненська область, с. Оржів, вул. Заводська, буд. 6, та передав для відправлення сформоване ним міжнародне поштове відправлення LL062350085UA.

Водночас, злочинний умисел ОСОБА_5 щодо контрабанди, тобто переміщення культурних цінностей через державний кордон України з приховуванням від митного контролю, не був доведений ним до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки 28.08.2024 під час митного огляду міжнародного поштового відправлення LL062350085UA в зоні діяльності єдиного митного терміну оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» - митного посту ДОПП АТ «Укрпошта» Київської митниці Державної митної служби за адресою: м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2, було виявлено приховані від митного контролю 7 одиниць предметів, що являються колекцією археологічних предметів V - ХІХ ст. ст. і належать до культурних цінностей та мають історичне, художнє, етнографічне та наукове значення культурних цінностей.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились у закінченому замаху на контрабанду, тобто переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, але не був доведений ним до кінця з причин, що не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України.

19.09.2025 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з вказаною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України.

Також вказаною угодою сторони погодили ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України, із врахуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили фактичні обставини справи, як вони викладені в обвинувальному акті та просили затвердити угоду про визнання ним винуватості.

Прокурор не заперечила щодо затвердження такої угоди судом.

Згідно з ч.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком визнає права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом враховується, що ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість, характеризується виключно позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, несудимий, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, має статус учасника бойових дій.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінальному кодексу України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 373,374,475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості від 19.09.2025 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. який необхідно сплатити на: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Солом`янський район; Код отримувача (код ЄДРПОУ) : 37993783 Номер рахунку(IBAN):UA0026010; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код класифікації доходів бюджету: 21081100; Призначення платежу: штраф за вироком суду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді домашнього арешту у нічний час доби - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в сумі 6058 (шість тисячі п`ятдесят вісім) грн. 24 коп.

Речові докази:

- скронева підвіска, Пеньківська культура (V-VІІ ст.), у кількості 1 од.; поясна бляшка, Салтівська культура (2 пол. VІІІ - 1 пол. ІХ ст.) - 1 од.; ґудзик-гирька, Салтівська культура (2 пол. VІІІ - 1 пол. ІХ ст.) - 2 од.; скоба для підвішування, Салтівська культура (2 пол. VІІІ - 1 пол. ІХ ст.) - 1 од.; перстень зі вставкою із синього скла, (ХІХ ст.) - 1 од., які являються колекцією археологічних предметів V - ХІХ ст.ст. і належать до культурних цінностей та мають історичне, художнє, етнографічне і наукове значення, які зберіггаються у кімнаті зберігання речових доказів Головного управління СБ України - конфіскувати в дохід держави в особі Національного музею історії України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів після його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Київського апеляційного суду з обмеженням:

Обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1