Справа № 159/2782/25
Провадження № 1-кс/159/65/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_6 перебуває клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУГ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000276 від 22 лютого 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 345 КК України (єдиний унікальний номер судової справи 159/2782/25, провадження 1-кс/159/57/26).

08.01.2025 під час судового зсідання ОСОБА_3 заявив слідчому судді ОСОБА_6 усний відвід.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про відвід підтримав.

Відповідно до ст. 330 КПК України, у зв`язку з повторним порушенням порядку у залі судового засідання, неодноразового ігнорування ОСОБА_3 розпоряджень слідчого судді, заявника було видалено із зали судових засідань та припинено відеоконференцію.

Захисник в судовому засіданні заяву підтримала.

Прокурор заперечувала проти задоволення заяви, просила відмовити в її задоволенні.

Дослідивши заяву, заслухавши думку учасників судового розгляду, прихожу до наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

У відповідності до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Статтями 75 та 76 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді (слідчого судді).

Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

ОСОБА_3 висловив думку щодо упередженості слідчого судді ОСОБА_6 , проте заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, що виключають участь слідчого судді ОСОБА_6 у розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сумніви ОСОБА_3 щодо неупередженого розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мають суб`єктивний, а не об`єктивний характер, які ґрунтуються на власному сприйнятті інформації, жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються.

Під час судового розгляду даної заяви за наданими матеріалами також не встановлено наявність певної особистої заінтересованості слідчого судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином в ході судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у об`єктивності, безсторонності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 та які, у свою чергу, унеможливлювали б постановляння нею об`єктивного судового рішення з дотриманням загальних засад кримінального провадження, передбачених статтею 7 КПК України, а відтак заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу слідчого судді, вважаю, що доводи ОСОБА_3 є необґрунтованими, а тому у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, слідчий суддя ,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000276 від 22 лютого 2025 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 345 КК України (єдиний унікальний номер судової справи 159/2782/25, провадження 1-кс/159/57/26) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1