Справа № 484/5204/25
Провадження: № 1-кп/484/432/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000464, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області, розлученого, який має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює охоронцем на підприємстві, інвалідності не має, має базову середню спеціальну, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за фактами вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_6 , на шлях виправлення не став, належних висновків не зоби та продовжує вчиняти систематичне домашнє насильство.

Так, постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 лютого 2025 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ч.2 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення 18.02.2025 психологічного насильства в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_6 та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 травня 2025 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення 25.04.2025 психологічного насильства в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_6 та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави.

Крім того, 19.05.2025 приблизно о 12:04 ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_6 дії психологічного насильства, а саме: ображав словесно, погрожував застосуванням зброї, виражався нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю останньої, чим чинив психологічне насильство в сім`ї.

Умисні, систематичні та протиправні дії ОСОБА_3 , направлені на вчинення домашнього насильства відносно особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, викликали у ОСОБА_6 негативні зміни психоемоційної та соціальної сфер особистості останньої та спричинили їй психологічні (моральні) страждання.

19.05.2025 ОСОБА_6 звернулась із заявою, в якій вказала, що ОСОБА_3 умисно вчиняє відносно неї домашнє насильство.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2025 внесені відомості за №0000464 за ст. 126-1 КК України. Про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_3 .

Обвинувачений під час судового розгляду свою винуватість визнав, розкаявся у вчиненому, пояснив, що дійсно ображав 19.05.2025 свою дружину через ревнощі.

Потерпіла надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, призначити покарання згідно чинного законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, також піддержується доказами, наданими прокурором в судовому засіданні.

Відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 лютого 2025 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ч.2 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення 18.02.2025 психологічного насильства в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_6 та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави.

Згідно із постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 травня 2025 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення 25.04.2025 психологічного насильства в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_6 та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави.

Відповідно до висновку експерта №195 від 09.07.2025 вказана ситуація є психотравмуючою для ОСОБА_6 . Негативні зміни психоемоційної та соціальної сфери її особисті, є наслідками ситуації, яка досліджується за кримінальним провадженням, та свідчить про те, що ОСОБА_6 спричинені психологічні (моральні) страждання. Пережиті нею почуття приниження, пригніченості, сорому, неповноцінності, страху, стану психологічного дискомфорту тощо, свідчать про інтенсивність спричинених їй страждань та негативних наслідків: пригнічений настрій, фіксованість на спогадах, тривога, порушення сну, насторога, відсутність емоційного благополуччя, перешкоджають її активному соціальному функціонуванню та впливають на якість її життя.

Клопотання про дослідження інших доказів суду не заявлені.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання негативна характеристика на нього відсутня, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, обставини вчинення правопорушення, дають підстави для призначення йому покарання в межа санкцій статі, яка визначає відповідальність за вчинення злочину, що йому інкримінують, у виді пробаційного нагляду, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.2 ст.59-1 КК України. На думку суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Судові витрати відсутні. Інформація щодо речових доказів суду не надана. Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

На підставі ч.2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що обвинувачений, захисник, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1