Справа № 204/529/26
Провадження № 1-кс/204/118/26
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, раніше судимого:

- 14.12.2022 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 9 років із конфіскацією майна, 22 серпня 2024 року звільнений умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом,

зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2026 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП ОСОБА_5 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділенням відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 02.01.2026 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , вчинив умисний тяжкий злочин проти власності, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України. Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №139 від 02.09.2024 ОСОБА_4 , зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду гранатометника 2 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ), у військовому званні "солдат", військової частини НОМЕР_1 . Згідно зі ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, ст.41 Конституції України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому. Відповідно до ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 та території України, в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан строком на 90 діб, який у подальшому неодноразово продовжено, останній раз Указом Президента України від 20.10.2025 року № 794/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», затвердженим Законом України від 21.10.2025 року 4644-ІX), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб. ОСОБА_4 підозрюється у тому, що будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 187 Кримінального кодексу України, повторно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 Кримінального кодексу України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про Укази Президента України про введення та продовження воєнного стану в Україні, повторно вчинив умисне тяжке корисливе кримінальне правопорушення проти власності, а саме 27.10.2025 близько 13 годині 05 хвилини, знаходячись у приміщенні торгівельного залу магазину «Єва» № 5 ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Незалежності, буд. 13, побачив на торгівельній вітрині туалетну чоловічу воду Givenchy Centleman об`ємом 60 мл., що належить потерпілому ТОВ «РУШ», та яку він визначив для себе, як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за вищевказаною адресою, у вищевказаний час ОСОБА_4 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, взяв з торгівельної вітрини туалетну чоловічу воду Givenchy Centleman об`ємом 60 мл. та поклав собі до капюшону куртки одягнутої на ньому. Після чого, ОСОБА_4 тримаючи при собі вищевказане майно, не розрахувавшись, вийшов з приміщення магазину, де був затриманий працівником магазину, через що не отримав реальної можливості розпорядитись викраденим майном, чим спричинив потерпілому ТОВ «РУШ», матеріальну шкоду на суму 4074 грн. 67 коп. (чотири тисячі сімдесят чотири гривні шістдесят сім копійок). З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 підозрюється у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України. Підозра відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 27.12.2025 року; протоколом огляду місця події від 27.12.2025; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 ; актом інвентаризації; довідкою вартості викраденого майна; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 ; висновком судово-товарознавчої експертизи №67/26 від 14.01.2026; іншими наявними в матеріалах доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування.

15.01.2026 року у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України. Під час досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки існують ризики того, що він може вчинити дії передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Слід зазначити, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, тобто відсутні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем мешкання, що вказує на можливість переховування останнього від органу досудового розслідування та суду. Слід також зауважити, що підозрюваний не має офіційних джерел доходів, а злочин, в якому він підозрюється, вчинявся ним з корисливих мотивів, тобто вчинений злочин є способом забезпечення підозрюваним свого побуту та життєвих потреб. Втім, ОСОБА_4 співпрацює зі слідством, не чинить перешкод слідству та з`являється до слідчого за телефонним викликом у зазначений час, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. У судовому засіданні наявність даного ризику було повністю підтверджено.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця реєстрації та проживання, враховуючи наявність ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., оскільки враховуючи вищевикладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205, 492 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 березня 2026 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не залишати в період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги підозрюваному та подальшого невідкладного повернення до житла;

-прибувати за вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді або суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників СУ ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1