КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7830/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 подану в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 25 вересня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, у кримінальному провадженні №00001703 від 21.08.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Головного слідчого управління Національної поліції ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №00001703 від 21.08.2024, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

Просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах досудового розслідування, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначав, що управлінням розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001703 від 21.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

Відповідно абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР (далі - Закон України від 15.02.1995 №60/95-ВР) обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це види діяльності з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, реалізації (відпуску), ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що дозволяються і контролюються згідно з цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України від 15.02.1995 №60/95-ВР, діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, крім випадків, передбачених статтею 19 цього Закону.

Відповідно ч. 2 ст. 12 Закону України від 15.02.1995 №60/95-ВР, обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Статтею 13 Закону України від 15.02.1995 №60/95-ВР передбачено, що на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 №63/95-ВР (далі - закон від 15.02.1995 №63/95-ВР), незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

В порушення вказаних вимог закону, у невстановлений під час досудового розслідування час та за невідомих обставин, невстановленою досудовим розслідуванням особою прийнято рішення щодо створення стійкого ієрархічного об`єднання - злочинної організації з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації, а саме злочинів, пов`язаних з незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, а також незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якої заборонено, психотропної речовини, обіг якої обмежено та наркотичного засобу, обіг якого обмежено, у великих та особливо великих розмірах.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, за невідомих обставин у вказаний проміжок часу, зазначеною особою визначено план вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин та наркотичних засобів.

Відповідно до вказаного плану, з метою унеможливлення її викриття з боку правоохоронних органів та забезпечення сталої незаконної діяльності на території різних регіонів України, передбачалось наступне:

-пропозиція щодо незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин та наркотичних засобів, а також підбір нових учасників злочинної організації, мала здійснюватися через спеціально створений у мобільному застосунку «Telegram» чат;

-кожен з учасників зазначеної організації у своїй злочинній діяльності мав використовувати вигадані анкетні дані та постійно змінювати абонентські номери;

-незаконний збут, зберігання з метою незаконного збуту, а також передача психотропних речовин та наркотичних засобів між учасниками злочинної організації мала здійснюватися шляхом використання так-званих сховків на відкритих ділянках місцевості в яких одні учасники залишали приховані особливо небезпечні психотропні речовини та наркотичні засоби, а інші їх отримували та в подальшому аналогічним чином або через поштові сервіси збували наркозалежним особам;

-грошові кошти, отримані в результаті вказаної злочинної діяльності мали зараховуватись на електронні гаманці чи банківські рахунки, відкриті на ім`я учасників злочинної організації чи третіх осіб;

-злочинна організація мала поділятись на окремі ієрархічні структурні частини, учасники яких не мали бути знайомі між собою та мали діяти автономно у складі своїх структурних частин, чітко дотримуючись відведеної ролі у вчиненні злочинів, вчинюваних учасниками вказаної організації (організатор-керівник всієї злочинної організації, він же адміністратор окремих груп у мобільному застосунку «Telegram» куди залучались нові учасники для отримання вмінь та навичок щодо виготовлення психотропних речовин для подальшого виконання цих функцій, а також функцій направлених на збут, осіб які забезпечували надходження наркотичних засобів, обіг яких обмежено, а також осіб які забезпечували надходження лабораторного обладнання та прекурсорів необхідних для виготовлення психотропних речовин.

З метою виконання вказаного плану злочинної діяльності, зазначена невстановлена особа - організатор злочинної організації, у невстановлений проміжок часу та за невідомих обставин створила у мобільному застосунку «Telegram» мережу телеграм-каналів з назвами: «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4», « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які діяли на території Київської, Одеської, Запорізької, Житомирської, Харківської областей, а також інших регіонів України.

Так відповідно до функцій, які виконували учасники вказаної злочинної організації, вони поділялись на:

-осіб, які виконують організаційно-розпорядчу керівну функцію до яких входить коло невстановлених осіб;

-виконавці - особи які здійснювали незаконне виготовлення, зберігання психотропних речовин, а також подальший їх збут, до яких серед інших на даний час невстановлених осіб, входили: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

-виконавці - особи які здійснювали незаконне постачання прекурсорів з метою їх використання під час виготовлення психотропних речовин, до яких серед інших на даний час невстановлених осіб, входив: ОСОБА_16 ;

-виконавці - невстановлені особи, які забезпечували надходження наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс з метою його подальшого збуту, а також невстановлені особи, які забезпечували надходження лабораторного обладнання необхідного для виготовлення психотропних речовин.

З метою реалізації свого злочинного плану щодо вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин та наркотичних засобів, учасниками злочинної організації за вказівкою організатора підшукано та облаштовано ряд приміщень для здійснення протиправної діяльності, про які задля забезпечення конспірації було відомо лише кожному з них, зокрема у якості місць незаконного виготовлення та зберігання з метою збуту психотропних речовин, а також зберігання прекурсорів використовувались приміщення які розташовані за адресами:

- АДРЕСА_1 , яке облаштоване ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- АДРЕСА_2 , яке облаштоване ОСОБА_14 та ОСОБА_13 ;

- АДРЕСА_1 , яке облаштоване ОСОБА_15 ;

- АДРЕСА_3 , яке облаштоване

ОСОБА_16 - невстановленою особою створено ряд окремих груп у мобільному застосунку «Telegram» куди залучались учасники для отримання навичок та вмінь щодо виготовлення психотропних речовин з метою їх подальшого збуту.

Для розподілу грошових коштів отриманих внаслідок злочинної діяльності організатором створено електронних гаманець з якого зараховувались кошти на електронні гаманці або банківські рахунки, відкриті на ім`я учасників злочинної організації чи третіх осіб.

Для підтримання постійного зв`язку і координації спільних дій щодо вчинення злочинів, з метою недопущення викриття злочинної діяльності об`єднання, її організатором прийнято рішення використовувати мобільний застосунок «Telegram» через який він надавав вказівки для виконання тих чи інших дій направлених для досягнення злочинного задуму.

Створена злочинна організація характеризувалася протягом усієї своєї діяльності такими ознаками:

-кількістю та стабільністю членів об`єднання, до якого увійшли 8 (вісім) установлених та 1 (одна) неустановлена особа, які добровільно погодились на вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у складі злочинної організації;

-тривалістю свого існування - у період з серпня 2024 року до викриття їхньої злочинної діяльності працівниками правоохоронних органів, тобто до 13.05.2025;

-ієрархічністю структури злочинної організації, яка виразилася у її багаторівневості, її розподілі на окремі структурні частини з визначенням їх керівників, диференціацією задач і функцій кожної з цих ланок, необхідних для досягнення спільної злочинної мети самої організації;

-стійкістю, що виразилося в попередній зорганізованості її членів у спільне об`єднання для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів; в суворому підборі членів організації; визначенні керівників її структурних частин, підпорядкованих організатору, а також наявністю постійного з його боку контролю за діяльністю членів при організації вчинення злочинів, керівництві в їх підготовці та здійсненні; наявності детально розробленого плану, який був доведений всім її учасникам; визначенні способів і механізмів скоєння злочинів; постійним зміцненням внутрішніх зв`язків між учасниками об`єднання і чітким визначенням ролей кожного з них, загального мотиву щодо вчинення злочинів, а також бажанням досягнення загального злочинного результату;

-забезпечення функціонування та фінансування злочинної організації, що виразилося в оренді та використанні приміщень для вчинення злочинів; видачі коштів членам об`єднання для забезпечення діяльності;

-взаємозамінністю та дублюванням функцій учасників, швидким, оперативним перерозподілом функцій між учасниками;

-використання загальних неформальних правил поведінки всередині злочинної організації, які були обов`язковими для виконання та виконувались в суворому порядку всіма її учасниками, у т.ч. обов`язкове виконання вимог конспірації під час спілкування за допомогою засобів мобільного зв`язку, заборона контактувати з представниками правоохоронних та контролюючих органів, розголошувати інформацію про суть діяльності злочинного об`єднання та її складу тощо.

Створена злочинна організація зі стабільним складом, до якої увійшли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які зорганізувались у стійке ієрархічне об`єднання, діяла з серпня 2024 року до моменту припинення її працівниками правоохоронних органів, тобто до 13.05.2025.

ОСОБА_8 діючи в складі злочинної організації з невстановленого періоду по 13.05.2025 виконував обов`язки щодо зберігання з метою збуту психотропних речовин.

У невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 21.02.2025, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 на виконання вказівки організатора злочинної організації, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці вирішили повторно здійснити незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін та її незаконне зберігання з метою подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 21.02.2025, ОСОБА_17 за вказівкою ОСОБА_10 виконуючи свою роль в складі злочинної організації, діючи умисно, всупереч вимогам вищевказаних нормативно-правових актів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, приблизно о 13 год 05 хв перебуваючи біля поштомату № 41402 ТОВ «Нова Пошта» по вул. Центральній 75А в с. Велика Снітинка, Київської області отримав посилку з вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін загальна маса зразків якої складала 0,3254 г, тим самим незаконно придбав її та спільно з невстановленою особою використовуючи транспортний засіб марки BWM 520 д.н.з. НОМЕР_1 незаконно перевіз до приміщення яке перебувало у користуванні за адресою: АДРЕСА_1, де забезпечив спільно з ОСОБА_10 незаконне зберігання і надалі з метою збуту.

У період з 21.02.2025 по 02.04.2025 ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_12 діючи в складі злочинної організації на виконання злочинного задуму перебуваючи у попередньо облаштованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, виконуючи покладені на них функції і обов`язки, як виконавців, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, застосовуючи заходи конспірації своєї злочинної діяльності, поклали частину незаконно придбаної психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, маса зразків якої складала 0,0743 г, 0,0238 г, 0,0902 г в три окремі поліетиленові згортки обмотавши чорною стрейч-плівкою кожний, які помістили всередину трьох жовтих пакетів, продовживши незаконно зберігати.

02.04.2025, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_12 продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, виконуючи свою роль у складі злочинної організації, помістили три жовтих пакети, куди попередньо поклали зазначені зразки психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, до окремих поліетиленових пакетів ТОВ «Нова Пошта».

02.04.2025, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_12 за невстановлених обставин використовуючи мобільний додаток «Нова Пошта» та вигадані анкетні дані відправника « ОСОБА_18 м.т. НОМЕР_2 », створили експрес-накладну за номером № 1188 для поліетиленового пакету зі згаданою психотропною речовиною всередині, маса зразку якої складала 0,0743 г, тим самим підготувавши пакунок до відправлення третій особі із зазначенням анкетних даних отримувача «Пермінов Дмитро м. Суми Поштомат №26052, м.т. НОМЕР_3 », продовжуючи незаконно зберігати цю речовину з метою збуту.

Зробивши це, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_12 використовуючи мобільний додаток «Нова Пошта» та вигадані анкетні дані відправника « ОСОБА_18 м.т. НОМЕР_2 », створили експрес-накладну для поліетиленового пакету зі згаданою психотропною речовиною всередині, маса зразку якого складала 0,0238 г, тим самим підготувавши пакунок до відправлення третій особі із зазначенням анкетних даних отримувача « ОСОБА_19 , смт. Озерне (Житомирська область) Поштомат №25380 м.т. НОМЕР_4 », продовжуючи незаконно зберігати цю речовину з метою збуту.

Надалі на виконання злочинного плану ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_12 використовуючи мобільний додаток «Нова Пошта» та вигадані анкетні дані відправника « ОСОБА_18 м.т. НОМЕР_2 », створили експрес-накладну за номером № 3347, для поліетиленового пакету зі згаданою психотропною речовиною всередині, маса зразку якої складала 0,0902 г, тим самим підготувавши пакунок до відправлення третій особі із зазначенням анкетних даних отримувача «Смиковський Віталій, м. Стрий, Поштомат №5378, м.т. НОМЕР_5 », продовжуючи незаконно зберігати цю речовину з метою збуту.

З метою доведення свого єдиного злочинного умислу до кінця 02.04.2025, у денний час доби, ОСОБА_12 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, продовжуючи незаконно зберігати при собі психотропну речовину, поміщену до відповідних трьох упакувань, перемістив її до території, прилеглої будинку № 73/74 по вул. Польовій в с. Борова Київської області, де того ж дня у денний час доби скористався поштоматом № 43144 ТОВ «Нова Пошта», відправивши посилки з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - амфетамін, маси зразків якої складали 0,0743 г, 0,0238 г, 0,0902 г третім особам, тим самим здійснивши незаконний збут.

13.05.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва

ОСОБА_20 14.05.2025 відносно ОСОБА_15 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.07.2025 без визначення розміру застави.

Слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва

ОСОБА_20 . 01.07.2025 ОСОБА_8 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.08.2025 без визначення розміру застави.

Слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва

ОСОБА_21 . 05.08.2025 ОСОБА_8 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.10.2025 без визначення розміру застави.

Строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 07.11.2025.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вище вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи, у ході яких зафіксовані неодноразові факти незаконного зберігання учасниками злочинної організації ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 попередньо виготовленої особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, а також попередньо незаконно придбаної психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін з метою їх подальшого збуту в облаштованому ними приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ;

-протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відеоконтролю під час якого зафіксовані факти незаконного виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP та психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін учасниками злочинної організації ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 в облаштованому ними приміщенні за адресою: АДРЕСА_1;

-протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - огляд і виїмка кореспонденції під час яких зафіксовані неодноразові факти відправок (збутів) посилок з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін та наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабіс учасниками злочинної організації ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 через поштові сервіси;

-протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - огляд і виїмка кореспонденції під час яких зафіксовані факти відправок посилок з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - альфа-бромвалерофенон та прекурсору стосовно якого встановлюються заходи контролю - валерофенон ОСОБА_16 до ОСОБА_10 для забезпечення функціонування місця з незаконного виготовлення психотропних речовин за адресою: АДРЕСА_1;

-протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - спостереження за особою, місцем та річчю, а також протоколами оглядів відеозаписів отриманих з поштових сервісів у ході яких зафіксовані факти відправок (збутів) посилок з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін та наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабіс, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , факти придбань психотропних речовин з метою їх збуту, а також факти отримань прекурсорів від учасника злочинної організації ОСОБА_16 для їх подальшого використання під час виготовлення психотропних речовин;

-протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - спостереження за особою та місцем під час яких зафіксовані систематичні факти відвідування місця в якому здійснювалось виготовлення та зберігання психотропних речовин з метою їх подальшого збуту, а саме за адресою: АДРЕСА_1 учасниками злочинної організації ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 ;

-висновками судових експертиз дослідження матеріалів, речовин, виробів відповідно до яких зразки речовин, які відправляли та отримували учасники злочинної організації ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , що отримані у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій є наркотичними засобами, психотропними речовинами та прекурсорами;

-проведеними обшуками за місцями виготовлення, зберігання психотропних речовин та наркотичних засобів, місцями мешкань та транспортних засобів учасників злочинної організації, під час яких, серед іншого, виявлені заборонені речовини, лабораторне обладнання, ваги для зважування із залишками речовин, пакети для фасування, а також мобільні термінали, які використовувались для координації злочинної діяльності;

-показаннями свідків - понятих, присутніх у ході проведення слідчих дій в порядку ст. 234 КПК України - обшуків, які підтверджують факти вилучень психотропних речовин, наркотичних засобів та лабораторного обладнання;

-речовими доказами;

-іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, а саме:

-ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи наявність беззаперечних доказів його вини у вчиненні вказаних злочинів та невідворотності настання покарання у разі доведення вини сторона обвинувачення обґрунтовано припускає що підозрюваний в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення покарання. Крім того, у зв`язку з тим, що на даний час частина території України окупована, не виключено, що з метою уникнення відповідальності в майбутньому підозрюваний може переховуватися на непідконтрольних органам державної влади територіях.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 25 вересня 2025 року клопотання слідчого задоволено.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави

Строк дії ухвали визначено до 07.11.2025 включно.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства, міжнародним нормам, так як існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Зазначав, що сукупність вказаних обставин є достатньою для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти наявним ризикам, і досягти мети, передбаченої ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно продовжити застосований раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дійшов висновку, що кримінальне провадження стосується особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачав правових підстав для визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , 30.09.2025 подав апеляційну скаргу.

Просив ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 вересня 2025 року скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування апеляційних вимог, зазначив, що ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального та матеріального права, є необґрунтованою та незаконною, висновки суду не відповідають матеріалам кримінального провадження та обставинам справи, так як досудовим розслідуванням недоведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Стверджував, що більш м`який запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Зазначив, що клопотання подане до суду не за місце розташування органу досудового розслідування.

Повідомив, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має 3 групу інвалідності з дитинства, доглядає за хворою матір`ю, раніше не судимий.

Заслухавши суддю доповідача щодо змісту оскаржуваної ухвали та доводів апеляційної скарги, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що управлінням розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001703 від 21.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

13.05.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва

ОСОБА_20 14.05.2025 відносно ОСОБА_15 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.07.2025 без визначення розміру застави.

Слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва

ОСОБА_20 . 01.07.2025 ОСОБА_8 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.08.2025 без визначення розміру застави.

Слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва

ОСОБА_21 . 05.08.2025 ОСОБА_8 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.10.2025 без визначення розміру застави.

Строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 07.11.2025.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених за ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі кримінального провадження достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених за ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

З огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

При продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати.

Зокрема, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчим суддею враховано, тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованого підозрюваному, дані, що характеризують особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, соціальні зв`язки та встановлено, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ураховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Всупереч твердженням захисника, слідчим суддею встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження підозрюваному строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що підтверджується вищевикладеним.

Таким чином доводи апелянта, за змістом апеляційної скарги, про відсутність обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

При цьому колегія суддів враховує, що однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення ряду слідчих дій направлених на повне, об`єктивне, всебічне та неупереджене розслідування зазначеного кримінального провадження, а зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, продовжив підозрюваному строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Доказів того, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватись під вартою слідчому судді не надано, а також не надано під час апеляційного розгляду.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиннені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, оскільки слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України, а також, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При цьому, слідчий суддя зважаючи на тяжкість, специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється останній, даних про особу підозрюваного, його майновий стан, встановив, що у разі визначення будь-якого розміру застави останній матиме можливість його внести та, будучи під дією забіжного заходу не пов`язаного з ізоляцією, підозрюваний зможе здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, а тому можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави не зможе запобігти вищевказаним ризикам, заявленим у клопотанні, з такими висновками слідчого судді також погоджується колегія суддів.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваній іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини були виправданими та необхідними елементами, що визначали потреби в продовженні застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просив скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 подану в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 25 вересня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3