Справа №333/6927/25
Провадження №1-кс/333/3994/25
УХВАЛА

Іменем України

18 грудня 2025 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ТУ ДБР ОСОБА_3 , прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя клопотання прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою укримінальному провадженні № 0005367 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, який в період з 14.06.2013 до 04.10.2023 займав посаду начальника аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368-5 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0005367.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у ході досудового розслідування встановлено обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України незаконного збагачення. ОСОБА_6 , перебуваючи у 20212023 роках на посаді начальника аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області, будучи службовою особою та особою, уповноваженою на виконання функцій держави, умисно, з корисливих мотивів, без наявності законних джерел доходу набув активів, вартість яких істотно перевищує його законні доходи. Загальна вартість незаконно набутих активів за період з 13.10.2021 по 07.06.2023 складає 12 905 574,25 грн, що перевищує встановлений законом поріг кримінальної відповідальності. Активи набувалися як безпосередньо підозрюваним, так і за його дорученням іншими особами (дружиною та знайомим), з метою приховання факту незаконного збагачення та створення видимості законності їх походження. Обґрунтованість підозри підтверджується сукупністю доказів, зокрема: висновком НАЗК за результатами моніторингу способу життя, матеріалами ДСНС, даними державних реєстрів, договорами купівлі-продажу транспортних засобів, експертними висновками, а також вилученими під час обшуків значними сумами готівкових коштів у національній та іноземній валюті. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; знищення або приховування речей і документів, що мають істотне значення для кримінального провадження; незаконного впливу на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням його колишнього статусу працівника правоохоронного органу та наявності стійких зв`язків у відповідних структурах. З огляду на тяжкість інкримінованого злочину, значний розмір незаконно набутих активів, наявність обґрунтованих ризиків та неможливість їх усунення шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, сторона обвинувачення вважає, що єдиним запобіжним заходом, який може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти вказаним ризикам, є тримання під вартою. Одночасно з цим, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії», стороною обвинувачення ставиться питання про визначення застави у розмірі, пропорційному тяжкості злочину, розміру незаконно набутих активів та майновому стану підозрюваного, а саме 12 905 336 грн, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

17.12.2025 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368-5 КК України.

У судовому засіданні старший слідчий ТУ ДБР підтримав своє клопотання у повному обсязі та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував щодо клопотання слідчого, зазначив, що підозра є необґрунтованою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначав про відсутність всіх ризиків, на які посилається слідчий та прокурор. Підозрюваний має постійне місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки, працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має нагороди та подяки по службі. Так, ОСОБА_6 обвинувачується крім того, у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч.5 ст. 190 КК України, на теперішній час обвинувальний акт перебуває на розгляді в суді. По тому кримінальному провадженню ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 800000 грн., за майже два роки, ОСОБА_6 не порушував обов`язки визначені законом, він завжди завилявся на виклики до органу досудового розслідування та суду. Крім того, з дозволу прокурора, суду ОСОБА_6 чотири рази виїжджав за кордон, але повертався. Намірів приховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню у нього не було . ОСОБА_6 знав, про те, що відносно нього збираються докази по цьому кримінальному провадженню, оскільки ще в січні 2025 року вийшла публікація в Інтернет ресурсі, про те, що правоохоронці шукають його активи, тому, якщо б він мав бажання переховуватись від органів досудового розслідування, він би мав можливість це зробити раніше. ОСОБА_6 вважає підозру необґрунтованою. Також вказує на ет, що ризики впливу на свідків в даному випадку відсутні, оскільки основними доказами по цьому кримінальному провадженню є письмові докази. На теперішній час ОСОБА_6 є інвалідом 3 групи, але працює, оскільки пенсія з інвалідності є недостатньою для того, щоб утримувати родину та неповнолітню дитину.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Клопотання прокурора Запорізької обласної прокуратури відповідає вимогам ст.ст.184 та 199 КПК України та обґрунтоване наступним.

У провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005367, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 липня 2025 року за підозрою ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.368-5 КК України.

17.12.2025 року слідчим ТУ ДБР було повідомлено ОСОБА_6 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368-5 КК України, яке було отримано підозрюваним 17.12.2025 року о 14-25 годині.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України зазначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 та п.9 ч.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог п.п.1-5 ч.1 та ч.3 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У рішенні по справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).

Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 368-5 Кримінального кодексу України, на цьому етапі досудового розслідування підтверджується сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, які у своїй взаємній узгодженості та достатності дають підстави вважати, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується обґрунтованим висновком Національного агентства з питань запобігання корупції, складеним за результатами проведення моніторингу способу життя ОСОБА_6 , відповідно до якого встановлено невідповідність між офіційно задекларованими доходами підозрюваного та членів його сім`ї і вартістю наявних у його користуванні та володінні активів, що може свідчити про набуття таких активів із джерел, законність яких не підтверджена.

Крім того, матеріалами, витребуваними з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, підтверджуються відомості щодо проходження служби підозрюваним, його займаних посад, рівня грошового забезпечення та інших виплат, які мають істотне значення для встановлення реального розміру його законних доходів у відповідні періоди.

Важливе значення для підтвердження обґрунтованості підозри мають також відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, зафіксовані у протоколі огляду речей, які містять інформацію про задекларовані доходи ОСОБА_6 та дозволяють співставити їх із вартістю набутого ним майна та витрат.

Матеріали, отримані з Територіального сервісного центру МВС №2348 РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях, підтверджують відомості щодо реєстрації за підозрюваним та пов`язаними з ним особами транспортних засобів, їх технічних характеристик, дати та підстави набуття права власності, а також орієнтовної ринкової вартості, що має значення для визначення розміру необґрунтованих активів.

Обґрунтованість підозри також підтверджується висновками судових експертів №1182-25 від 03.11.2025 та №1183-25 від 05.11.2025, якими встановлено вартісні показники відповідного майна, фінансово-економічні співвідношення між доходами та витратами підозрюваного, а також інші обставини, що мають значення для кримінального провадження та підтверджують наявність ознак незаконного збагачення.

Окрім того, матеріалами, вилученими під час проведення слідчих (розшукових) дій у ТОВ «Восток Автомир», підтверджуються обставини придбання транспортних засобів, їх фактична вартість, порядок розрахунків та особи, які брали участь у відповідних правочинах.

Матеріали, витребувані з ТОВ «Венбест-Безпека-2», містять відомості щодо надання охоронних та інших послуг, обсягу здійснених витрат, а також фінансових зобов`язань, що не узгоджуються з офіційними доходами підозрюваного та мають значення для встановлення реального рівня його матеріального забезпечення.

У сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, зібраними органом досудового розслідування, наведені докази на даній стадії кримінального провадження є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.368-5 КК України, що відповідає вимогам статей 91, 94, 177 та 194 КПК України.

Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ст.368-5 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, також оцінює у сукупності дані про особу підозрюваного, зокрема міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, сімейний стан, наявність утриманців, стан здоров`я, репутацію, майновий стан, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення питання про запобіжний захід.

Як убачається з матеріалів клопотання та пояснень сторони захисту, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, на його утриманні перебуває малолітня дитина 2016 року народження, раніше він тривалий час проходив службу в органах ДСНС, має заохочення та подяки по службі. Зазначені обставини свідчать про наявність у підозрюваного певних соціальних зв`язків.

Разом з тим, на переконання слідчого судді, вказані обставини не є безумовними та такими, що автоматично виключають існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та не можуть самі по собі слугувати підставою для відмови у застосуванні більш суворого запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним набуттям активів у значному розмірі, що, у свою чергу, свідчить про наявність у нього фінансових можливостей, які можуть бути використані для переховування від органів досудового розслідування та суду, у тому числі за межами місця проживання.

Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_6 раніше обіймав керівну посаду у державному органі, мав у підпорядкуванні особовий склад, а також з огляду на встановлені стороною обвинувачення стійкі зв`язки у відповідних державних та правоохоронних структурах, слідчий суддя доходить висновку про реальність ризику незаконного впливу на свідків, а також ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі шляхом узгодження показань або приховування доказів.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя зазначає, що особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, з огляду на характер інкримінованого злочину, розмір незаконно набутих активів та наявність встановлених ризиків, не здатні належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не гарантують запобігання вказаним ризикам.

Разом із тим, беручи до уваги принцип пропорційності втручання у право на свободу та особисту недоторканність, гарантоване ст.29 Конституції України та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя доходить висновку про можливість визначення розміру застави, достатнього для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, розміру незаконно набутих активів, майнового стану підозрюваного, а також даних про його особу, слідчий суддя вважає за необхідне частково задовольнити клопотання сторони обвинувачення, застосувавши до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі, який є співмірним та достатнім для досягнення мети запобіжного заходу, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, суд вбачає за можливе визначити альтернативний запобіжний захід, а саме заставу, виходячи із вимог ст.182 КПК України.

У рішенні ЄСПЛ (справа Мангурас проти Іспанії" від 20 листопада 2010 року) зазначено, що гарантії передбачені п.3 статті 5 Конвенції (звільнення особи обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання) покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи в суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховувано наявність грошових засобів у обвинуваченого. Тобто, з одного боку розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

При визначенні розміру застави слідчий суддя, відповідно до вимог ст.182 КПК України, враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , обставини його вчинення, роль підозрюваного у вказаному кримінальному правопорушенні, а також дані про особу підозрюваного, його майновий стан та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Водночас слідчий суддя зазначає, що визначення застави у розмірі, який є завідомо непомірним для підозрюваного, фактично позбавляє його реальної альтернативи триманню під вартою, що суперечить принципу пропорційності втручання у право особи на свободу та особисту недоторканність, гарантованому статтею 29 Конституції України, статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також усталеній практиці Європейського суду з прав людини. За таких умов тримання під вартою протягом тривалого часу не може вважатися прийнятним заходом.

Разом із тим, слідчий суддя бере до уваги, що стороною обвинувачення поставлено питання про визначення розміру застави у сумі 12 905 336 гривень, однак з урахуванням встановлених обставин, даних про особу підозрюваного, його сімейного та майнового стану, а також принципу розумної достатності, слідчий суддя доходить висновку, що зазначений розмір застави не є помірним для підозрюваного.

З огляду на викладене, з метою забезпечення балансу між інтересами кримінального провадження та правами підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне зменшити розмір застави та визначити її у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на момент ухвалення рішення становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, який є співмірним, реальним для внесення та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, клопотання прокурора в частині визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

Слідчий суддя вважає за необхідне у випадку внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких доведена стороною обвинувачення у судовому засіданні, а саме:

1) не відлучатися з м.Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

4) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Запорізькій областісвій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст.ст.3,176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 198 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 укримінальному провадженні № 0005367 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок місцевих загальних судів (отримувач платежу ТУ ДСАУ в Запорізькій області, ідентифікаційний код за , рахунок № UA0001205, Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, призначення платежу: застава за (вказати П.І.Б. особи, за яку вноситься застава); номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа).

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися з м.Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

4) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Запорізькій областісвій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1