Справа № 203/5469/25
Провадження № 1-кс/0203/3242/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

24 вересня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

представників потерпілого: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , від 15 липня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0001188, розпочатого з внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 червня 2020 року відомостей за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2025 року ОСОБА_5 подав через канцелярію суду скаргу слідчому судді в порядку п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України на рішення у формі постанови від 15 липня 2025 року слідчого СВ Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження № 0001188, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 червня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України, обґрунтовуючи таку вимогу наявними численними порушеннями вимог КПК України, оскільки слідчим не проведено належного обсягу слідчих дій для встановлення обставин, визначених ст. 91 КПК України, постанова не відповідає критеріям вмотивованості, висновки слідчого про відсутність завданої майнової шкоди взаємовиключні, оскільки внаслідок підробки офіційних документів з володіння та власності ОСОБА_5 вибуло нерухоме майно, чим завдана безпосередньо матеріальна шкода, проте постанова слідчого не містить оцінки показань свідків та інших доказів щодо явної фальсифікації виписок з протоколу від 26 травня 2001 року № 5 загальних зборів членів підприємства СГКПП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », акту приймання-передачі нежитлового приміщення корівника від 30 травня 2001 року, рішення про присвоєння поштової адреси від 20 лютого 2001 року № 36, а також не проведені слідчі дії, щодо яких слідчим задоволено клопотання представника потерпілого, в тому числі не допитано ОСОБА_5 , як потерпілого з дослідженням наявних у нього доказів належності йому об`єктів нерухомого майна та понесених на них витрат, що в своїй сукупності потягло неповноту досудового розслідування та безпідставне закриття кримінального провадження без встановлення усіх істотних обставин.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 06 серпня 2025 року скаргу передано в провадження слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 07 серпня 2025 року та призначено до розгляду.

В судовому засіданні представники потерпілого скаргу підтримали повністю та наполягали на її задоволенні з наведених у ній підстав, додатково вказуючи на обставини відсутності у матеріалах кримінального провадження тих документів, з якими вони безпосередньо знайомилися і мають дозвіл слідчого на розголошення, зокрема, трудових книжок свідків, а також ухвал слідчих суддів про скасування постанов слідчого, в тому числі про закриття кримінального провадження як за ст. 358 КК України та і за ст. 190 КК України.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, подавши 18 серпня 2025 року через канцелярію суду для огляду матеріали кримінального провадження № 0001188 у 2-х томах.

Перевіривши доводи скарги, дослідивши додані до неї докази, а також матеріали кримінального провадження № 0001188, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Дніпровським ВП ГУНП в Дніпропетровській області з 12 червня 2020 року здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001188 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 932/4057/20, провадження № 1-кс/932/2108/20, за викладеними у заяві ОСОБА_5 від 29 березня 2020 року (ЖЕО № 16988 від 15 червня 2020 року) фактами шахрайства, що попередньо органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

05 листопада 2020 року постановою старшого слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 кримінальне провадження № 0001188 закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Жодних даних про скасування цієї постанови, суб`єкта скасування цієї постанови та процесуального документа про це матеріали кримінального провадження не містять.

Так само не містять матеріали кримінального провадження і даних про подальші слідчі чи процесуальні дії.

Натомість, 08 листопада 2023 року постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в ОСОБА_6 кримінальне провадження № 0001188 закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2024 року № 932/4849/23 ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2024 року скасована, постановлена нова ухвала, якою постанова слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 08 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження № 0001188 за ч.3 ст. 190 КК України скасована, матеріали кримінального провадження направлені до СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для подальшого досудового розслідування.

Також Дніпровським РУП ГУНП в Дніпропетровській області 22 квітня 2023 року розпочате досудове розслідування з внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001110 на підставі заяви ОСОБА_5 за фактом того, що у невстановлену дату та час, у невстановленому місці, невстановлені особи підробили офіційні документи, а саме: рішення про присвоєння поштової адреси № 36 від 20 січня 2001 року, рішення загальних зборів СГКПП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та акт приймання-передачі нежитлових приміщень корівника, чим вчинили повторну підробку документів та подали їх для державної реєстрації 30 листопада 2018 року до Дніпровської філії КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_1 , що органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України.

30 червня 2023 року постановою слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 закрито кримінальне провадження № 0001110 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України.

Жодних даних про скасування цієї постанови, суб`єкта скасування цієї постанови та процесуального документа про це матеріали кримінального провадження не містять.

Разом з тим, після постанови про закриття кримінального провадження продовжується досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні з винесенням постанови про зміну групи прокурорів 27 жовтня 2024 року.

22 липня 2024 року постановою прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 кримінальні провадження №№ 0001188 та 0001110 об`єднані під єдиним № 0001188.

15 липня 2025 року постановою слідчого СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 кримінальне провадження № 0001188 закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю у діях складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 358 КК України.

За змістом цієї постанови слідчий дійшов висновку про відсутність у діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 358 КК України спираючись на рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05 травня 2022 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_9 , державного реєстратора ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, у зв`язку з чим слідчий вважав відсутньою матеріальну шкоду ОСОБА_5 , і що відсутня обов`язкова ознака шахрайства умисел на привласнення чужого майна, а також у зв`язку з тим, проведеними слідчими діями не вдалося встановити ні осіб, ні документів для встановлення складу кримінальних правопорушень.

За диспозицією ч.3 ст .190 КК України кримінально караним є шахрайство, вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

За диспозицією ч.3 ст. 358 КК України кримінально караними є дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб.

За частиною 1 ст. 358 КК України кримінально караним є підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

За ч.2 ст.358 КК України кримінально караним є складання чи видача працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, складання чи видача приватним підприємцем, аудитором, експертом, спеціалістом, оцінювачем, адвокатом, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем або іншою особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних чи адміністративних послуг, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, підроблення з метою використання або збуту посвідчень, інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, виготовлення підроблених офіційних печаток, штампів чи бланків з метою їх збуту або їх збут чи збут завідомо підроблених офіційних документів, у тому числі особистих документів особи.

Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Як видно з оскаржуваної постанови в основу висновків про відсутність завданої майнової шкоди та відсутність складу кримінальних правопорушень слідчим покладені висновки рішення суду у цивільній справі про відмову у визнанні права власності, проте такі висновки слідчого помилкові, оскільки КПК України не містить таких підстав звільнення від доказування як наявність рішення у цивільній справі і рішення суду у цивільній справі та висновки суду у такому рішенні не створюють преюдицію у кримінальному провадженні, натомість ст. ст. 91-94 КПК України покладають обов`язок доказування та збирання доказів на слідчого, прокурора. У даному випадку ОСОБА_5 , вказував, що саме на підставі підроблених протоколу загальних зборів та ін. документів з його власності фактично вибуло нерухоме майно, проте обставини джерела походження і дійсності цих документів не встановлювались судом, не були предметом оцінки суду у рішенні у цивільній справі № 191/1157/20 (підставою відмови у позові стало обрання позивачем неналежного способу захисту, а не законність вказаних ОСОБА_5 як підроблених документів), натомість саме ці обставини стали підставою початку досудового розслідування і мали бути встановлені в ході цього досудового розслідування шахрайства за ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 358 КК України у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України, чого слідчим не здійснено.

Крім того, додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) не має наслідком існування категоричної заборони на перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень, ухвалених унаслідок неврахування судом доказів, що мають істотне значення, оскільки завданням кримінального провадження є не лише те, щоби кожного, хто вчинив кримінальне правопорушення, було притягнуто до відповідальності, а також те, щоби жодного невинуватого не було піддано необґрунтованому процесуальному примусу, звинувачено або засуджено, на чому наголошено у рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2024 року № 5-р(II)/2024.

Висновки слідчого про відсутність завданої матеріальної шкоди у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_5 , зареєстрованого права власності на об`єкти нерухомого майна, що вибули з його власності, є суперечливими та помилковими, оскільки самочинно збудований об`єкт нерухомого майна так само має матеріальну оцінку, у зв`язку з чим його втрата (вибуття із володіння за відсутності чи з вадою волі) тягне наслідком завдання матеріальної шкоди особі, проте слідчим вказані обставини залишені поза увагою, не перевірялися і оцінка викладеним в цій частині заяви ОСОБА_5 обставинам не надавалася.

Також суперечливими є висновки слідчого у постанові про те, що ним проведений ряд слідчих дій, які не дали результату у встановленні осіб, причетних до події кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки доручення слідчого залишились без виконання, а перехід права власності пройшов державну реєстрацію, внаслідок чого підлягали відпрацюванню слідчі версії про умисел набувача прав на предмет посягання або використання такої особи в якості підставного номінального власника, що передбачає викриття учасників злочинної змови. В свою чергу, допитані особи, зокрема державний реєстратор, відмовилися давати показання з посиланням на ст. 63 Конституції України, що свідчить про використану свободу від самовикриття згідно ст. 18 КПК України, непрямо вказуючи на їх причетність до події злочину, яка за ст. 9 цього Кодексу зобов`язувала слідчого розглянути питання про підозру цих осіб. До того ж, для висновку про відсутність об`єктивної сторони складу злочину першочергово слідчий мав описати встановлену подію скоєного час, місце і спосіб привласнення використаних під час будівництва корівника матеріалів для проведення державної реєстрації виникнення права власності на закінчений будівництвом об`єкт і причини, за яких заявник, як власник таких матеріалів, залишився без виплати за них відповідної компенсації. Тобто, для висновку про відсутність події злочинного посягання на власність слідчий мав перевірити первинну будівельно-фінансову документацію для з`ясування, наскільки співпадає особа первинного титульного власника корівника за відомостями державного реєстру з особою землекористувача ділянки, на якій той споруджений, або з особою, коштом якої велася забудова. З точки зору висновку про відсутність протиправної дії з об`єктивної сторони складу шахрайства, дійсно, під впливом обману має перебувати потерпілий, дії якого з передачі майна зовнішньо виглядають цілком добровільними, але якщо встановлений факт підробки документів, що слугувала способом обману не безпосередньо потерпілого, а способом введення в оману третіх осіб та представників публічної влади для оформлення речових прав на чуже майно, то це свідчить про неправильно проведене досудове слідство і підставу не для закриття кримінального провадження за відсутності в діях складу кримінального правопорушення, а про явну помилковість наданої попередньої правової кваліфікації обставин події скоєного протиправного заволодіння, що підлягає відповідній зміні для продовження ефективного досудового розслідування. Тим більше, з мотивів відсутності складу кримінального правопорушення слідчий вправі закрити провадження, тільки прямо вказавши на встановлену ним особу, в чиїх діях, власне, відсутній цей склад.

Одночасно, слідчий суддя відзначає, що закриваючи кримінальне провадження за ч.3 ст. 358 КК України слідчий у своїй постанові не навів переліку дій, правомірність яких ним перевірялася на предмет наявності ознак цього кримінального правопорушення, не встановив і діяння, яке за його висновками не містить складу, не встановив, яка саме з ознак складу цього кримінального правопорушення (об`єкт та предмет, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона) відсутня, а тому висновки слідчого односторонні і передчасні також і в частині закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 358 КК України.

Сама по собі відсутність оригіналів офіційних документів, щодо яких ведеться розслідування не може бути підставою для закриття кримінального провадження за ч.3 ст. 358 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КК України, оскільки вказані документи, використані в якості правовстановлюючих для державної реєстрації виникнення права власності, у разі їх підробки могли, взагалі, і не існувати в оригіналах, будучи штучно створеними копіями знищених фальшивих оригінальних примірників, проте ця версія слідчим за матеріалами досудового розслідування геть не перевірялась, а доводи потерпілого в цій частині залишились проігнорованими. Разом з тим, в такому разі категорично виключена лише можливість встановлення експертним шляхом давності створення таких копій, а криміналістичне дослідження на предмет відтворення в них справжніх чи підроблених підписів та печаток юридичних осіб можливо, але вихідні дані та порівняльні зразки для такого роду експертизи орган досудового розслідування не збирав, через що висновок про відсутність предмету підробки вочевидь передчасний. Натомість, встановлення слідчим фактичної відсутності таких документів в оригіналі давало вагомі підстави для висновку, як раз, навпаки, про наявність події та об`єктів ідеальної сукупності злочинних посягань, що потребує перевірки слідчої версії про спосіб застосованого зловмисниками обману і його спрямованість, що жодної оцінки у постанові слідчого не дістало.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, матеріали кримінального провадження не містять раніше зібраних і долучених до них доказів, зокрема, приєднаних під час допиту свідків в копіях трудових книжок, які наявні і в оригіналах, зокрема, свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , без пояснення причин чи процесуальних рішень про виділення таких матеріалів в порядку ст. 217 КПК України. Так само відсутня в матеріалах кримінального провадження і копія (а також і оригінал) трудової книжки свідка ОСОБА_14 , яка під протокол виявила готовність надати оригінал трудової книжки та показала, що не була працівником СГКПП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на час створення 26 травня 2001 року протоколу № 5, не підписувала та не могла підписувати його, оскільки її підпис та підпис керівника наявний в оригіналі трудової книжки є істотно відмінним. Разом з тим, слідчим не вжито заходів до проведення відповідної експертизи з урахуванням наявних копій, що передбачено чинним законодавством у таких випадках (відсутності оригіналу документа взагалі) із застосуванням комплексного підходу у залученні експерті з різних галузей спеціальних знань, як почеркознавчої, так і судово-технічної експертизи документів, що доводить про істотну неповноту досудового розслідування.

Слід зазначити, що 06 червня 2025 року слідчим ОСОБА_15 повідомлено про задоволення клопотання представника потерпілого щодо витребування ряду документів (зокрема, трудових книжок) для проведення відповідної експертизи за наявними документами, проте як клопотання, так і повідомлення про його задоволення матеріали кримінального провадження не містять, а експертиза не була призначена і, відповідно, не проводилась, що свідчить про істотну неповноту досудового розслідування.

Також суперечливими є викладені у постанові слідчого мотиви щодо неможливості встановити місцезнаходження та допитати в якості свідка ОСОБА_11 , оскільки з наявного у матеріалах справи рапорту оперуповноваженого ВКП ДРУП ОСОБА_16 , направленого слідчому за супровідним листом від 21 травня 2024 року за вих. № 43/3-3411 (а.с.184, 185) видно, що допитати ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 не вдалося за можливе у зв`язку з тим, що останні відмовилися від дачі показань, а не у зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження цих осіб, тоді як допит ОСОБА_11 , має істотне значення для досудового розслідування та встановлення об`єктивної істини у справі, на чому наголошувалось ще в ухвалі ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18 червня 2024 року, яка, таким чином, стороною обвинувачення виконана не була, без чого досудове розслідування не може вважатися об`єктивним, всебічним і повним.

Крім того, як видно з матеріалів кримінального провадження, прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_17 03 липня 2024 року винесено постанову про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, та які перебувають у розпорядженні Товарної біржі « ІНФОРМАЦІЯ_6 », яка за даними ЄДРПОУ не припинена і діє, проте такий тимчасовий доступ залишився не виконаним, документи не здобуті, як і не виконані доручення слідчого про встановлення місця знаходження бенефіціарів цієї біржі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , оскільки, сам по собі рапорт оперуповноваженого про те, що вказані особи не відповідають на телефон або про те, що такі відключені, не можна вважати належним виконанням доручення слідчого та проведенням фактичних розшукових дій.

У зв`язку з наведеним слідчий суддя вважає слушними доводи представників потерпілого про допущену неправильність та істотну неповноту досудового розслідування та невжиття належних заходів для проведення допиту таких свідків, як директора ТБ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » адвоката ОСОБА_19 , та ОСОБА_11 , який за даними ЄДРПОУ є керівником іншого успішно діючого підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». Також матеріали справи містять доручення слідчого в порядку ст. 40, 93 КПК України до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві від 19 березня 2025 року за вих. № 43/2-3604 щодо витребування ряду документів стосовно ТБ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » з матеріалів кримінального провадження № 0000134, проте вказаний запит залишився не виконаним і жодних даних з порушеного питання матеріали досудового розслідування не містять.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, рішення слідчого про закінчення досудового розслідування закриттям кримінального провадження з підстав відсутності складів кримінальних правопорушень є передчасним, прийнятим без встановлення та дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню за ст. 91 КПК України, без проведення в повному обсязі запланованих ним же слідчих (розшукових) дій, необхідність в яких слідчий визнавав раніше, тоді як така не відпала, а мотиви оскаржуваної постанови суперечливі та непослідовні, внаслідок чого така постанова не відповідає критеріям обґрунтованості, законності і вмотивованості та підлягає скасуванню, що тягне наслідком продовження проведення всього обсягу процесуальних дій для об`єктивного розслідування, встановлення та дослідження всіх обставин, за сукупністю чого лише можливо прийняти законне та обґрунтоване рішення про закінчення досудового розслідування в одній із форм, передбачених ст. 283 КПК України.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову слідчого СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , від 15 липня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0001188, розпочатого з внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 червня 2020 року відомостей за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0001188 повернути СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, для подальшої організації досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена і оголошена учасникам судового провадження 12 год. 50 хв. 29 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1