Провадження № 1-кп/591/716/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Суми кримінальне провадження №0004623, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2024,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Панасівка Новомосковського району, Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, раніше судимого вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 13 квітня 2021 за ч.2 ст. 185 ч.1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21.05.2024 умовно-достроково звільнений від відбування даного покарання з невідбутою частиною покарання у виді позбавлення волі 8 місяців 4 дні для проходження військової служби за контрактом,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21.05.2024 (справа №635/5205/24, провадження №1-в/635/344/2024) задоволено подання Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військово служби за контрактом, згідно ст. 81-1 КК України, та встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.05.2024 ОСОБА_3 на добровільній основі уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу до закінчення особливого періоду.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 19.10.2024 за №14 молодшого сержанта ОСОБА_3 призначено наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) на посаду командира 3-ого штурмового спеціалізованого відділення 2-го штурмового спеціалізованого взводу 1-ої штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ), поставлено на всі види забезпечення.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 29.10.2024 за №311 молодшого сержанта ОСОБА_3 направлено на лікування до КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Сумської міської ради.

У подальшому 03.12.2024 молодший сержант ОСОБА_3 завершив стаціонарне лікування у КНП «Недригайлівська лікарня» НСРСО.

Згідно вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, та умов укладеного контракту, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 , проходячи військову службу в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем військової служби за контрактом і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасового незаконного ухилення від її проходження, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, а саме 04.12.2024 приблизно о 08 год. 00 хв. не прибув вчасно на службу без поважних причин, після завершення лікування, у тимчасове місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 в районі АДРЕСА_2 , та у подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього до 19.07.2025.

19.07.2025 приблизно о 08 год. 00 хв. ОСОБА_3 прибув до військової частини НОМЕР_2 та заявив про себе як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину, тим самим припинив вчинення кримінального правопорушення..

У період часу з 08 год. 00 хв. 04.12.2024 по 08 год. 00 хв. 19.07.2025 ОСОБА_3 обов`язки військової служби не виконував, а займався власними справами, перебуваючи переважну більшість часу за місцем свого проживання.

У подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 19.07.2025 за № 172 молодшого сержанта ОСОБА_3 призначено наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) на посаду номера обслуги кулеметного взводу 2-ої штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ), поставлено на всі види забезпечення.

Однак, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 , проходячи військову службу в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем військової служби за контрактом і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасового незаконного ухилення від її проходження, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, а саме 21.07.2025 приблизно о 15 год. 40 хв., самовільно залишив місце служби, пункт тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 в районі АДРЕСА_3 , та у подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього до 04.08.2025.

У подальшому, 04.08.2025 року слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_4 .

У період часу з 15 год. 40 хв. 21.07.2025 по 04.08.2025 ОСОБА_3 обов`язки військової служби не виконував, а займався власними справами, перебуваючи переважну більшість часу за місцем свого проживання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він дійсно після поранення 04.12.2024 не повернувся в розташування військової частини НОМЕР_2 , перебував у АДРЕСА_1 , де займався власними справами і повернувся до частини 19.07.2025. У подальшому 21.07.2025 року самовільно залишив місцерозташування військової частини поблизу АДРЕСА_3 та проживав у м.Суми, де і був затриманий слідчим ДБР 04.08.2025. Має намір проходити військову службу далі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч.5 407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем, нез`явився вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, та за ч.5 ст. 407 КК України, оскільки він будучи військовослужбовцем самовільно залишив місце служби, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану

У відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, зважаючи на ступінь його тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України скоєні кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який не одружений, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно до характеристики заступника командира військової частини НОМЕР_2 зарекомендував себе задовільно.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити у межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі, за ч. 5 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 13 квітня 2021 року за ч.2 ст. 185 ч.1 ст. 71 КК України.

Цивільного позову у справі не заявлено. Судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

Керуючись ст. 369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

за ч.5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_3 покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 13 квітня 2021 року за ч.2 ст. 185 ч.1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 місяць та визначити остаточно ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 04.08.2025.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення в період з 04.08.2025 по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку суду в законну силу залишити тримання під вартою, але не більше ніж до 26.11.2025.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1