справа № 208/2903/25
провадження № 1-кс/208/3760/25
УХВАЛА

18 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми Сумської області, українця, громадянина України, підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.4 ст.408 КК України у кримінальному провадженні № 0000541 від 20.08.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Відповідно до згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжено і діє по теперішній час.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадянин ОСОБА_6 проходить військову службу за контрактом у Збройних силах України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 244 від 01 серпня 2023 року майора призначений на посаду старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 , вважався таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно положень ст. 11 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Згідно п. 3.1.9. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 №300 усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності; правильно визначати потреби та знати рівень забезпеченості підрозділів, частин (з`єднань) матеріальними засобами і коштами у підпорядкованих службах для забезпечення бойової та мобілізаційної готовності, бойової готовності спеціальних споруд, бойової підготовки і виховної роботи та створення необхідних матеріально-побутових умов особовому складу; своєчасно робити розрахунки, витребувати та одержувати необхідні військовій частині (з`єднанню) за табелями і нормами матеріальні засоби та кошти і організувати безперервне забезпечення ними підрозділів (частин) по підпорядкованих службах (службі); організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів, а також експлуатацію, ремонт та технічне обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки, казармено-житлового фонду, інженерних та спеціальних споруд у підпорядкованих службах (службі); здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням; розробляти розрахунки необхідних коштів по підпорядкованих службах (службі) і коригувати їх згідно з затвердженими призначеннями; дозволяти у межах наданих прав і затверджених сум видачу підзвітних сум і авансів, а також затверджувати авансові звіти та видаткові документи; постійно вживати заходів щодо удосконалення та розвитку військового (корабельного) господарства (служби), вивчати, узагальнювати та поширювати передовий досвід його ведення (роботи служби); вести узагальнений облік втрачених матеріальних засобів за підпорядковані служби (підрозділи) в натуральних або вартісних показниках.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Кримінального кодексу України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_6 у період з 01.11.2023 по 31.07.2024 обіймаючи старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 , був наділений відповідними службовими повноваженнями та обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційнорозпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто, відповідно до ч. 3 ст. 18 та примітки до ст. 364 Кримінального кодексу України був військовою службовою особою.

Згідно пункту 2.1. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 №300 військове (корабельне) господарство - це сукупність сил і засобів, тобто всіх видів озброєння, бойової та іншої техніки, ракети, боєприпаси, ракетне паливо, пальне, мастильні матеріали та спеціальні речовини, продовольство, речове, інженерне, хімічне майно та інші матеріальні засоби, які використовуються для забезпечення потреб Збройних Сил України на мирний та воєнний час.

Згідно наказу Міністра оборони України від 24.01.2006 №28 «Про впорядкування умов оплати праці працівників загальних (наскрізних) професій в посад бюджетних військових частин, закладів, установ та організацій Збройних сил України Посадові оклади (ставки заробітної плати) установлюється відповідно до схем тарифних розрядів і коефіцієнтів Єдиної тарифної сітки з оплати праці керівників, фахівців, технічних службовців та робітників військових частин з урахуванням кваліфікаційних вимог та характеристик робіт залежно від складності та обсягу виконуваних робіт, рівня кваліфікації працівників, їх досвіду і знань.

Годинні тарифні ставки робітників визначаються шляхом ділення суми місячного окладу (ставки заробітної плати) на середньомісячну норму робочого часу.

Відповідно до ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до п.п. 23-24 п. 10 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою КМУ від 26.11.2014 № 671, Міністр оборони України підписує накази Міноборони України та дає обов`язкові до виконання державними службовцями, військовослужбовцями, іншими працівниками апарату Міноборони України доручення.

Згідно п. 5 окремого доручення Міністра оборони України щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету міністрів України №168 від 28.02.2022 (далі окреме доручення МО України від 23.06.2022) - виплата додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснюється на підставі наказів командирів(начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової частини. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначаються підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

Відповідно до п. 3 окремого доручення МО України від 23.06.2022, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

При цьому, згідно п. 1 окремого доручення МО України від 23.06.2022, під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т. ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Аналогічні за своїм змістом та вимогами є телеграми Міністра оборони України №248/1196 від 02 березня 2022 року, №248/1217 від 07 березня 2022 року, №248/1298 від 26 березня 2022 року, №248/1529 від 18 квітня 2022 року, які скеровувалися до підпорядкованих військових формувань, в тому числі ІНФОРМАЦІЯ_2 для використання у службовій діяльності.

Згідно ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2012-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення - це гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, ОСОБА_6 будучи військовою службовою особою знаходячись на посаді старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території АДРЕСА_1 (більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено) у невстановлений досудовим розслідуванням час, та спосіб, але не пізніше 01.11.2023 року з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб заволодів грошовими коштами, які розподілені на військову частину НОМЕР_1 для виплат грошового забезпечення військовослужбовців вказаної частини, склавши розрахунково-платіжну відомості № 140 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , в яку вніс завідомо неправдиві відомості про перебування військовослужбовця ОСОБА_7 на військової службі, завідомо знаючи що останній є цивільною особою, та не перебуває на військовій службі вказаної військової частини, після чого командиром військової частини НОМЕР_1 частини ОСОБА_8 нехтуючи обов`язками військової службової особи не перевірив внесені ОСОБА_6 , відомості щодо особового складу військової частини із фактичною наявністю військовослужбовців у бухгалтерській документації підписав розрахунково-платіжну відомості № 140 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 » № 705-агд від 30.11.2023, розрахунково-платіжну відомість № 148 на виплату додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про внесення змін по виплаті додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану № 706/1- агд від 30.11.2023, що дало підставу фінансовому підрозділу військової частини безпідставно зарахувати грошові кошти за листопад 2023 року на банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 , у сумі 121835,16 гривень.

В подальшому, ОСОБА_6 діючи умисно використовуючи банківську картку відкриту в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами з особового банківського рахунку ОСОБА_7 у сумі 121835,16 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 будучи військовою службовою особою знаходячись на посаді старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території АДРЕСА_1 (більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено) у невстановлений досудовим розслідуванням час, та спосіб, але не пізніше 01.12.2023 року, маючи не меті одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, склав розрахунково-платіжну відомість № 154 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , в яку вніс завідомо неправдиві відомості про перебування військовослужбовця ОСОБА_7 на військової службі, завідомо знаючи що останній є цивільною особою, та не перебуває на військовій службі вказаної військової частини, після чого командиром військової частини НОМЕР_1 частини ОСОБА_8 нехтуючи обов`язками військової службової особи не перевірив внесені ОСОБА_6 , відомості щодо особового складу військової частини із фактичною наявністю військовослужбовців у бухгалтерській документації та підписав розрахунково-платіжну відомість № 154 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про преміювання військової частини НОМЕР_1 » № 753-агд від 31.12.2023; розрахунково - платіжну відомість № 156 на виплату додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про внесення змін по виплаті додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану № 6-агд від 05.01.2023, що дало підставу фінансовому підрозділу військової частини безпідставно зарахувати грошові кошти за грудень 2023 року на банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 у сумі 121835,16 гривень.

В подальшому, ОСОБА_6 діючи умисно використовуючи банківську картку відкриту в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами з особового рахунку ОСОБА_7 у сумі 121835,16 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , будучи військовою службовою особою знаходячись на посаді старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території АДРЕСА_1 (більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено), маючи не меті одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб у невстановлений досудовим розслідуванням час, місце та спосіб, але не пізніше, 01.01.2024 року, будучи військовою службовою особою склав розрахунково-платіжну відомість №159 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , в яку вніс завідомо неправдиві відомості про перебування військовослужбовця ОСОБА_7 на військової службі, завідомо знаючи що останній є цивільною особою, та не перебуває на військовій службі вказаної військової частини, після чого командиром військової частини НОМЕР_1 частини ОСОБА_8 нехтуючи обов`язками військової службової особи не перевірив внесені ОСОБА_6 , відомості щодо особового складу військової частини із фактичною наявністю військовослужбовців у бухгалтерській документації та підписав розрахунковоплатіжну відомість № 159 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про преміювання військової частини НОМЕР_1 » № 83-агд від 06.02.2024, розрахункову відомість № 161 на виплату додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану № 84-агд від 06.02.2024, що дало підставу фінансовому підрозділу військової частини безпідставно зарахувати грошові кошти за січень 2024 року на банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 в сумі 130495,32 гривень.

В подальшому, ОСОБА_6 діючи умисно використовуючи банківську картку відкриту в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами з особового рахунку ОСОБА_7 у сумі 130495,32 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , будучи військовою службовою особою знаходячись на посаді старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території АДРЕСА_1 (більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено), маючи не меті одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб у невстановлений досудовим розслідуванням час, місце та спосіб, але не пізніше 01.02.2024 року, склав розрахунково-платіжну відомість № 167 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , в яку вніс завідомо неправдиві відомості про перебування військовослужбовця ОСОБА_7 на військової службі, завідомо знаючи що останній є цивільною особою, та не перебуває на військовій службі вказаної військової частини, після чого командиром військової частини НОМЕР_1 частини ОСОБА_8 нехтуючи обов`язками військової службової особи не перевірив внесені ОСОБА_6 , відомості щодо особового складу військової частини із фактичною наявністю військовослужбовців у бухгалтерській документації та підписав розрахунковоплатіжну відомість № 167 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про преміювання військової частини НОМЕР_1 » № 201-агд від 05.03.2024, розрахунково - платіжну відомість № 169 на виплату додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану № 202-агд від 05.03.2024, що дало підставу фінансовому підрозділу військової частини безпідставно зарахувати грошові кошти за лютий 2024 року на банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 в сумі 122167,68 гривень.

В подальшому, ОСОБА_6 діючи умисно використовуючи банківську картку відкриту в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами з особового рахунку ОСОБА_7 у сумі 122167,68 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , будучи військовою службовою особою знаходячись на посаді старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території АДРЕСА_1 (більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено), маючи не меті одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб у невстановлений досудовим розслідуванням час, місце та спосіб, але не пізніше 01.03.2024 року, склав розрахунково-платіжну відомість № 182 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , в яку вніс завідомо неправдиві відомості про перебування військовослужбовця ОСОБА_7 на військової службі, завідомо знаючи що останній є цивільною особою, та не перебуває на військовій службі вказаної військової частини, після чого командиром військової частини НОМЕР_1 частини ОСОБА_8 нехтуючи обов`язками військової службової особи не перевірив внесені ОСОБА_6 , відомості щодо особового складу військової частини із фактичною наявністю військовослужбовців у бухгалтерській документації та підписав розрахунковоплатіжну відомість № 182 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про преміювання військової частини НОМЕР_1 » № 295-агд від 04.04.2024, розрахункову відомість № 184 на виплату грошового забезпечення військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про преміювання військової частини НОМЕР_1 , що дало підставу фінансовому підрозділу військової частини безпідставно зарахувати грошові кошти за березень 2024 року на банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 у сумі 144 002, 85 гривень.

В подальшому, ОСОБА_6 діючи умисно використовуючи банківську картку відкриту в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами з особового рахунку ОСОБА_7 у сумі 144 002, 85 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , будучи військовою службовою особою знаходячись на посаді старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території АДРЕСА_1 (більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено), маючи не меті одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб у невстановлений досудовим розслідуванням час, місце та спосіб, але не пізніше 01.04.2024 року, склав розрахунково-платіжну відомість № 176 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , в яку вніс завідомо неправдиві відомості про перебування військовослужбовця ОСОБА_7 на військової службі, завідомо знаючи що останній є цивільною особою, та не перебуває на військовій службі вказаної військової частини, після чого командиром військової частини НОМЕР_1 частини ОСОБА_8 нехтуючи обов`язками військової службової особи не перевірив внесені ОСОБА_6 , відомості щодо особового складу військової частини із фактичною наявністю військовослужбовців у бухгалтерській документації та підписав розрахунковоплатіжну відомість № 182 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про преміювання військової частини НОМЕР_1 » № 201- агд від 05.03.2024, розрахункову відомість № 177 на виплату додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану № 202-агд від 05.03.2024, що дало підставу фінансовому підрозділу військової частини безпідставно зарахувати на грошові кошти за квітень 2024 року на банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 у сумі 122167, 68 гривень.

В подальшому, ОСОБА_6 діючи умисно використовуючи банківську картку відкриту в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами з особового рахунку ОСОБА_7 у сумі 122167, 68 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , будучи військовою службовою особою знаходячись на посаді старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території АДРЕСА_1 (більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено), маючи не меті одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб у невстановлений досудовим розслідуванням час, місце та спосіб, але не пізніше 01.05.2024, склав розрахунково-платіжну відомість № 182 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , в яку вніс завідомо неправдиві відомості про перебування військовослужбовця ОСОБА_7 на військової службі, завідомо знаючи що останній є цивільною особою, та не перебуває на військовій службі вказаної військової частини, після чого командиром військової частини НОМЕР_1 частини ОСОБА_8 нехтуючи обов`язками військової службової особи не перевірив внесені ОСОБА_6 , відомості щодо особового складу військової частини із фактичною наявністю військовослужбовців у бухгалтерській документації та підписав розрахунковоплатіжну відомість № 182 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про преміювання військової частини НОМЕР_1 » № 388-агд від 04.05.2024, розрахункову відомість № 183 на виплату грошового забезпечення військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про преміювання військової частини НОМЕР_1 » № 452-агд від 04.06.2024, що дало підставу фінансовому підрозділу військової частини безпідставно зарахувати грошові кошти за травень 2024 року на банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 у сумі 115317, 78 гривень.

В подальшому, ОСОБА_6 діючи умисно використовуючи банківську картку відкриту в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами з особового рахунку ОСОБА_7 у сумі 115317, 78 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , будучи військовою службовою особою знаходячись на посаді старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території АДРЕСА_1 (більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено), маючи не меті одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб у невстановлений досудовим розслідуванням час, місце та спосіб, але не пізніше 01.06.2024 року, склав розрахунково-платіжну відомість № 184 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , в яку вніс завідомо неправдиві відомості про перебування військовослужбовця ОСОБА_7 на військової службі, завідомо знаючи що останній є цивільною особою, та не перебуває на військовій службі вказаної військової частини, після чого командиром військової частини НОМЕР_1 частини ОСОБА_8 нехтуючи обов`язками військової службової особи не перевірив внесені ОСОБА_6 , відомості щодо особового складу військової частини із фактичною наявністю військовослужбовців у бухгалтерській документації та підписав розрахунковоплатіжну відомість № 184 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про преміювання військової частини НОМЕР_1 » № 452-агд від 04.06.2024, розрахунково-платіжну відомість № 185 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , що дало підставу фінансовому підрозділу військової частини безпідставно зарахувати грошові кошти за червень 2024 року на банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 у сумі 115317, 78 гривень.

В подальшому, ОСОБА_6 діючи умисно використовуючи банківську картку відкриту в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами з особового рахунку ОСОБА_7 у сумі 115317, 78 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , будучи військовою службовою особою знаходячись на посаді старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території АДРЕСА_1 (більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено), маючи не меті одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб у невстановлений досудовим розслідуванням час, місце та спосіб, але не пізніше 01.07.2024 року, склав розрахунково-платіжну відомість № 186 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , в яку вніс завідомо неправдиві відомості про перебування військовослужбовця ОСОБА_7 на військової службі, завідомо знаючи що останній є цивільною особою, та не перебуває на військовій службі вказаної військової частини, після чого командиром військової частини НОМЕР_1 частини ОСОБА_8 нехтуючи обов`язками військової службової особи не перевірив внесені ОСОБА_6 , відомості щодо особового складу військової частини із фактичною наявністю військовослужбовців у бухгалтерській документації та підписав розрахунковоплатіжну відомість № 186, наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про преміювання військової частини НОМЕР_1 » № 502-агд від 04.07.2024, розрахункову відомість № 187 на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом В/Ч НОМЕР_1 , наказ командира ВЧ НОМЕР_1 «Про преміювання військової частини НОМЕР_1 » № 616-агд від 04.08.2024, що дало підставу фінансовому підрозділу військової частини безпідставно зарахувати грошові кошти за червень 2024 року на банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 у сумі 168351,83 гривень.

В подальшому, ОСОБА_6 діючи умисно використовуючи банківську картку відкриту в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами з особового рахунку ОСОБА_7 у сумі 168351,83 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

Всього за період часу з 01.11.2023 по 31.07.2024 року злочинними діями ОСОБА_6 спричинено збитків державі в особі військової частини НОМЕР_3 на суму 1 046 173,46 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, тобто у зловживанні службовою особою своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

Крім того, Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 244 від 01.09.2023 майора ОСОБА_6 призначено на посаду старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини військової частини НОМЕР_1 , який справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Являючись військовослужбовцем контрактної служби, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, майор ОСОБА_6 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_4 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

30.07.2024 старший помічник начальника штабу з кадрів і стройової частини та військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_6 усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та самовільно залишити військову частину.

Так, 30.07.2024, у невстановлений в ході досудового розслідування час, майор ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді старший помічник начальника штабу з кадрів і стройової частини та військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників, без поважних причин, 30.07.2024, в невстановлений в ході досудового розслідування час, самовільно залишив місце служби, а саме тимчасове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , розташоване в районі АДРЕСА_1 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Поряд з цим, майор ОСОБА_6 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

30.07.2024 майор ОСОБА_6 усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та самовільно залишити військову частину.

Так, 30.07.2024, у невстановлений в ході досудового розслідування час, майор ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та перебуваючи в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників, без поважних причин, 30.07.2024 самовільно залишив місце служби з метою ухилитися від військової служби, а саме місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , розташованого поблизу АДРЕСА_1 та ухилився від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, майор ОСОБА_6 самовільно залишив місце служби з метою ухилитися від військової служби, вчинивши дії в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 408 КК України.

Під час досудового розслідування, постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області від 07.08.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, оскільки слідством було вжито вичерпних заходів щодо встановлення його місцезнаходження (перебування), підтверджено факт ухилення його від органу досудового розслідування та суду та перебування за межами України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначив, що підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п.1, 3 та 4 ч.1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3 та 4 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. Крім того, підозрюваний наразі перебуває за межами території України. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку прокурора, захисника та дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ч.6 ст.193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обставини викладені у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

З досліджених матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.408, ч.2 ст.364 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допиту свідка ОСОБА_9 , допиту свідка ОСОБА_7 , тимчасовим доступом до документів котрі перебували у володінні ВЧ НОМЕР_1 ; оглядом банківського карткового рахунку ОСОБА_7 ; висновком експерта за результатами проведення економічної експертизи; висновком експерта за результатами проведення військової експертизи, відповідно до яких військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 не будучи військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 отримував грошове забезпечення військовослужбовця в тому числі і додаткову грошову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, та іншими відомостями, які у своїй сукупності дають достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_6 вчинив інкриміновані їй кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра є достатньою та обґрунтованою для цілей застосування запобіжного заходу.

З наданих до клопотання документів, які характеризують особу підозрюваного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_6 :

- народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Суми Сумської області;

- громадянин України;

- проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- освіта вища;

- одружений,

- раніше не судимий,

- військовослужбовець військової служби за контрактом, майор, старший помічник начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 .

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними пунктами у ст.177 КПК України та доведеними слідчим та прокурором, у даному кримінальному провадженню є: переховуватися ним від слідчого, прокурора та суду; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що санкція ч. 2 ст. 364 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, санкція ч. 4 ст. 408 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі, підозрюваний ОСОБА_6 зможе через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк покарання, ухилятися від слідства та суду. Він вже залишив постійне місце проживання, виїхав за межі України, що унеможлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення покарання.

Також перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно вплинути, шляхом погроз або вмовлянь, на свідків, експертів та спеціалістів, що призведе до зміни ними своїх показань або відмови від надання показань, під час досудового розслідування та розгляду справи у суді, а свідки, являються знайомими ОСОБА_6 .

Підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки тривалий час мешкав у Донецькій області, має знайомства з мешканцями Донецької області та працівниками правоохоронних органів, які зможуть сприяти останній у впливі на здійснення досудового розслідування та прийнятті законного рішення у розумні строки по кримінальному провадженню.

Крім того, слідчий суддя, при розгляді клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Разом з цим, з наявного клопотання та з пояснень наданих в судовому засіданні прокурором, слідчим суддею вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застави та особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 193, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, а також те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, має можливість незаконного впливу на свідків, переховується від органів досудового розслідування та суду, наразі перебуває за межами території України, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, після затримання ОСОБА_6 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до абз.7 ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відтак, зважаючи на перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у рамках кримінального провадження № 0000541 від 20.08.2024 року задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваному у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.4 ст.408 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його слід негайно, але не пізніш як через сорок вісім годин, доставити до Заводського районного суду м. Кам`янського для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 18.09.2025 року о 16:50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1