УХВАЛА

за результатами розгляду скарги

27 жовтня 2025 рокуСправа № 495/179/25
Номер провадження 1-кс/495/2215/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення дізнавача про підозру у кримінальному провадженні № 0000004 від 10.01.2025,

встановив:

адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду із скаргою на повідомлення дізнавача про підозру в кримінальному провадженні № 0000004 від 10.01.2025.

Скарга мотивована тим, що СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 10.01.2025 за ознаками ч.4 ст.358 КК України використання завідомо підробленого документа.

13.01.2025 ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 у справі №495/179/25 в рамках вищенаведеного кримінального провадження накладено арешт на документи ОСОБА_5 , вилучені у нього 09.01.2025 на пункті пропуску «Старокозаче» за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район.

22.02.2025 представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звертався до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 у судовій справі №495/179/25 з відповідним клопотанням, яким просив суддю скасувати обумовлений арешт.

Проте, 25.02.2025 року ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 у судовій справі №495/179/25 у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 було вирішено відмовити.

Таке рішення суду мотивоване тим, що станом на 25.02.2025 слідчі розшукові дії в даному кримінальному провадженні тривають, на даний час таке клопотання власника майна є передчасним.

09.10.2025 адвокат ОСОБА_3 знову звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із клопотанням про скасування арешту майна ОСОБА_5 .

13.10.2025 року ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 у судовій справі №495/179/25 у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 відмовлено.

Таке рішення суду мотивоване тим, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України триває, здійснюються необхідні слідчо-розшукові дії, підстав для беззаперечного висновку про відсутність/наявність ознак підробки у вилучених документах не має, тому на даний час відсутні підстави, які б свідчили про можливість скасування арешту з вказаних документів, які є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та таке скасування може зашкодити дієвості кримінального провадження.

Одночасно з наведеної ухвали слідчого судді вбачається, що постановою дізнавача сектору дізнання Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 30.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документа).

Постановою дізнавача сектору дізнання Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 12.07.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 10.01.2025 року зупинено та оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_5 ..

Проте, стороні власника майна ОСОБА_5 та його представнику адвокату ОСОБА_3 до сьогодні не було відомо про складення дізнавачем сектору дізнання Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області обумовленої підозри та, відповідно, ОСОБА_5 про підозру повідомлений не був.

Сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру у вказаному провадженні необґрунтоване та підлягає скасуванню, оскільки дізнавачем зроблено передчасний висновок щодо наявності в діях ОСОБА_5 , умислу на скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

За змістом диспозиції ч. 4 ст. 358 КК України, особа має нести відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

Проте, матеріали кримінального провадження не містять і не можуть містити ні прямих, ні непрямих доказів обізнаності ОСОБА_5 про використання ним підробленого документа, а саме, що документ (документи) був (були) підроблений (підроблені).

Тому, оскільки з моменту складання дізнавачем повідомлення про підозру вже пройшло майже пів року, проте за матеріалами кримінального провадження суб`єктивна сторона кримінального правопорушення нічим не підтверджена, то на сьогодні можна дійти чіткого висновку, що в діях ОСОБА_5 немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і повідомлення про підозру має бути скасоване.

У судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити, обґрунтовуючи свою позицію тим, що не було умислу у використанні завідомо підроблених документів та стороною обвинувачення не доведено суб`єктивну сторону кримінального проступку.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання; зазначив, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів для оголошення підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України; у зв`язку із переховуванням останнього від органу досудового розслідування, підозру вручено із дотриманням вимог статей 42, 135, 136 КПК, провадження зупинено то оголошено підозрюваного у розшук.

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали справи суді дійшов наступного висновку.

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених КПК запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення (частина 1 статті 276 КПК).

Повідомлення про підозру має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення (стаття 277 КПК).

Вивчення повідомлення про підозру ОСОБА_5 дає підстави стверджувати, що воно за своїм змістом у повній мірі відповідає вимогам статті 277 КПК.

Положення частини 3 статті 17 КПК, частини 1 статті 47 та частини 1 статті 94 КПК дають підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя, суд уповноважений перевіряти, зокрема, наявність достатності доказів для підозри. Таку перевірка здійснюється виключно з метою судового контролю за дотриманням саме прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є уніфікованими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

Таким чином, повідомлення про підозру на підставі пункту 3 частини 1 статті 276 КПК передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)».

У цьому контексті необхідно з`ясувати яким є рівень цього стандарту саме з метою повідомлення особі про підозру.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Таким чином, рівень такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від (1) рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомленням її про підозру та (2) терміну здійснення ефективного розслідування.

У разі, коли повідомлення про підозру спричинює лише виникнення обов`язків підозрюваного, які передбачені пунктами 1 та 3 частини 7 статті 42 КПК, та не тягне для нього інших обмежень, то і наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення повинна досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування (переконання), необхідного для виправдання зазначеного вище втручання в права, свободи і законні інтереси людини.

Крім того, з моменту повідомлення особі про підозру, вона набуває статусу підозрюваного. Оскільки обсяг процесуальних прав підозрюваного (стаття 42 КПК) значно більший, ніж у особи, якій таке повідомлення ще не вручене (хоча фактичні обставини можуть свідчити про подібну перспективу), вона набуває можливостей активно себе захищати, відстоювати свою позицію в кримінальному провадженні, з моментом повідомлення особі про підозру фактично пов`язується початок реалізації принципу змагальності в кримінальному процесі та перебіг строку досудового розслідування, передбачений статтею 219 КПК, який є обмеженим.

Саме у зв`язку із зазначеним вище пункт 3 частини 1 статті 276 КПК закріплює обов`язок, а не право здійснити повідомлення про підозру. Адже неповідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення при наявності достатніх доказів для цього тягне порушення таких загальних засад кримінального провадження, як забезпечення права на захист та змагальність сторін.

Із урахуванням цього, стандарт «достатніх підстав (доказів)» для повідомлення особі про підозру є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри», адже останній згідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КПК використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами. Зазначені висновки відповідають практиці Апеляційної палати ВАКС в інших справах (зокрема, ухвала від 03.10.2019 у справі № 760/24486/19, ухвала від 11.02.2021 у справі № 991/9821/20, ухвала від 19.09.2023 у справі № 991/7413/23).

Крім того, в повідомленні про підозру серед іншого зазначається стислий виклад суттєвих фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, відомих на момент повідомлення про підозру, - тобто законом допускається, що на цій стадії притягнення особи до кримінальної відповідальності не всі суттєві обставини можуть бути відомі слідству. Тож логічним наслідком можливості з`ясування інших важливих фактичних обставин розслідуваного злочину є право сторони обвинувачення повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру (статті 279 КПК). Отже, як фактична сторона кримінального провадження, так і правова оцінка імовірно кримінально-протиправної поведінки, не обов`язково є сталими з моменту первинної підозри (вони можуть коригуватися як протягом досудового розслідування, так і в рамках судового провадження).

Тому суд вважає, що скасування повідомлення про підозру з мотивів не доведення умислу (за наявності достатніх доказів можливого вчинення певною особою кримінального правопорушення) може мати місце за умови, якщо ці обставини дають вагомі підстави припускати існування в цьому певної прихованої мети з боку сторони обвинувачення.

З матеріалів кримінального провадження № 0000004 від 10.01.2025 обґрунтованість підозри на момент розгляду скарги підтверджується:

- листом Одеського обласного центру медико-соціальної експертизи від 29.01.2025 № 42, якій зазначено, що довідка до акта огляду МСЕК серії 12ААГ № 50031 від 12.01.2022 не видавалась;

- листом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 21.01.2025 № 02-23/19, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку в районних управліннях соціального захисту населення Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради не перебував;

- висновком експерта № СЕ-19/116-25/16750-ДД від 18.07.2025 за результатами судової технічної експертизи документів, по матеріалам кримінального провадження № 0000004 від 10.01.2025;

-листом від Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, в якому зазначено, що ОСОБА_5 на обліку в Головному управлінні не перебуває, пенсію, інші соціальні виплати не отримує;

- та повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 30.06.2025;

- доказами направлення повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 30.06.2025 та виклики ОСОБА_5 до органу досудового розслідування;

- постановою про зупинення досудового розслідування та оголошення ОСОБА_5 у розшук від 12.07.2025.

Враховуючі наведені вище загальні підходи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30.10.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1