Справа № 521/9363/23
Номер провадження:1-кп/521/677/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ( у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 ( у режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, в залі суду в м. Одеса кримінальне провадження, за обвинувальним актом, внесеним до ЄРДР № 0000070 від 31.01.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Хаджибейського районного суду міста Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 21.09.2025 р.

Прокурор під час судового засідання заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність.

Захисник заперечувала проти клопотання прокурора, просила змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Вислухавши думку сторін, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити з наступних підстав.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України та підтримував зв`язок із представниками рф, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, які продовжують існувати, а саме:

-п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, зокрема у зв`язку займаною посадою, підозрюваний ОСОБА_5 набув знайомств з численними представниками окупаційної влади і таким чином має можливість безперешкодно прибути на ТОТ Херсонської області та АР Крим, чи територію російської федерації та продовжувати там свою злочинну діяльність та переховуватись тим самим від органів досудового розслідування та суду;

-п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений може використовуючи безпосереднє знайомство зі свідками по даному провадженню, які підлягають безпосередньому допиту судом і суд має дослідити їх показання у провадженні, тому останній може здійснити на них вплив, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, оскільки допитані у кримінальному провадженні особи під час досудового розслідування дали показання, які підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

-п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, спілкуючись з колишніми співробітниками, які евакуювались з окупаційною владою на лівобережну частину Херсонської області, ТОТ та може передавати інформацію, яка використовуватиметься проти основ національної безпеки України.

На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації суд також враховує при вирішенні даної справи.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України слід врахувати наступні обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні; ступінь та характер суспільної небезпеки від вчинення злочину; а також відсутність міцних соціальних зв`язків.

Так, виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Викладенні факти також свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились під час дії запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого та обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, судом не встановлено.

Продовжуючи до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Поряд з цим положеннями ч.4 ст.183 КПК України визначено, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, суд вважає за можливе не визначати обвинуваченому розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.177-178, 183, 197, 217, 331, 369-372, 392 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого задовольнити

Продовжити до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на строк 60 днів, а саме з 17.09.2025 року та до 15.11.2025 року, включно.

Не визначати розмір застави.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1