ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000432 від 04.11.2025 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Іваново, РФ, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який має на утриманні малолітню дитину, не маючого на утриманні непрацездатних осіб, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.11.2025, приблизно о 18 год. 05 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: м. Дніпро, вул. Брилів Шлях, біля буд. № 1А, де зачепив своїм правим дзеркалом заднього виду передпліччя правої руки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Так, ОСОБА_3 реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання можливих суспільно-небезпечних наслідків, наздогнавши ззаду ОСОБА_4 наніс удар останньому по правому плечу ззаду предметом схожим на резинову трубку, після чого ОСОБА_3 , намагався ще один раз вдарити потерпілого, однак останній заблокував його удар.

В результаті чого ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синця на задній поверхні правого плеча у верхній третині; підшкірної гематоми по задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя в середній третині.

За своїм характером нанесені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, згідно до п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_6 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 добровільно надав письмову заяву, в якій беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Від потерпілого ОСОБА_4 також наявна заява з проханням проводити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановленні органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, повністю знайшли своє підтвердження наданими до суду письмовими доказами по матеріалам досудового розслідування: протоколом проведення слідчого експерименту від 06.11.2025 року з фото таблицею до нього, протоколом огляду відеозапису від 13.11.2025 року.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №3354е від 11.11.2025 року, за даними наданої медичної документації та при огляді у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця на задній поверхні правого плеча у верхній третині; підшкірної гематоми по задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя в середній третині.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від не менш як 2-х механічних дій.

Виявлені у нього тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, послідовність нанесення яких встановити не можливо, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних.

Виявлені у нього тілесні ушкодження в області правого плеча та передпліччя - не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) у вищевказані анатомічні ділянки.

Встановлення обставин отримання тілесних ушкоджень (власноруч або іншою особою) не входить до компетенції судово-медичного експерта, а є прерогативою судово-слідчих органів, можливо лише вказати, що виявлені у нього тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках доступних для нанесення власною рукою.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння. На підставі: п. 2.1.3. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995року №6.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень в області правої верхньої кінцівки, можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони відповідають терміну на який вказує обстежений та вказано дізнавачем у постанові.

Оцінка свідчень потерпілих, обвинувачених, свідків та інших осіб, щодо умов та обставин отримання тілесних ушкоджень, не входить до компетенції судово-медичного експерта, а є прерогативою судово-слідчих органів.

Локалізація та характер виявленого у нього тілесного ушкодження в області правого передпліччя, механізм його спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту за його участі.

Таким чином, суд вважає, що надані докази отримані в передбаченому кримінально - процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, провина обвинуваченого знайшла своє підтвердження й доведена повністю поза розумним сумнівом.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ - диск з відеозаписом, що знаходиться при матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Індустріальний районний суд м.Дніпра, протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1