Провадження № 1-кп/643/196/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2026

12 січня 2026 року місто Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0000557, внесеному до ЄРДР від 24.02.2021, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

01.07.2025 вироком Салтівського районного суду міста Харкова, зокрема визнано винуватою ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України та призначити неї покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до правил ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.07.2023, остаточно призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю.

Від представника ДУ «Кочанівська виправна колонія (№54)» ОСОБА_4 18.12.2025 надійшла заява, якою просять роз`яснити резолютивну частину вироку Салтівського районного суду м. Харкова від 01.07.2025 в частині визначення остаточної міри покарання ОСОБА_3 з урахуванням вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 17.02.2023.

Вимоги заяви мотивовані тим, що у ДУ «Кочанівська виправна колонія (№54)» відбуває покарання ОСОБА_3 засуджена 01.07.2025 Салтівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 307 КК України у відповідності до правил ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.07.2023. остаточно до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Вирок набрав законної сили 23.10.2025. Встановлено, що ОСОБА_3 раніше судима 17.02.2023 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 309, ст.ст. 75,76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік та 25.07.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 321, ч.1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі с конфіскацією майна. У вироку Салтівського районного суду м. Харкова від 01.07.2025 у мотивувальній його частині зазначено, що суд враховує вказані вище вироки судів та із застосуванням правил ч.4 ст. 70, ст.72 КК України призначає покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням. Між тим, в резолютивній частині вироку зазначено, в тому числі, що суд відповідно до правил ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Салтівського районного суду м. Харкова від 01.07.2025, більш суворим покаранням призначеним вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.07.2023, остаточно призначив покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Ознайомившись з вищевказаною інформацією, досидівши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого.

Так, вироком Салтівського районного суду міста Харкова від 01.07.2025 зокрема визнано винуватою ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України та призначено неї покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до правил ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.07.2023, остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю.

Вирок набрав законно сили.

Дійсно, судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше судима 17.02.2023 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 309, ст.ст. 75,76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік та 25.07.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 321, ч.1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Разом з цим, із вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.07.2023 не вбачається наявність вироку Октярського районного суду м. Полтави від 17.02.2023 відносно ОСОБА_3 і судом при призначені покарання не враховувалось призначене покарання вироком Октябрського районного суду м. Полтави у відповідності до ст.ст. 70-71 КК України, виконання цього вироку також не прописано.

При таких обставинах, при призначені покарання ОСОБА_3 вироком Салтівського районного суду міста Харкова від 01.07.2025 остаточно враховувався саме останній вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.07.2023.

Відповідно до правил ч.1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи його зміст.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо,, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст. 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу (ч.4 ст. 70 КК України).

Із постанови Об`єднаної палати касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.06.2021 у справі №443/806/19 вбачається, що у випадку, якщо особа вчинила кримінальне правопорушення, яким їй призначається покарання у виді позбавлення волі, до постановлення двох вироків по інших справах, кожен із яких виконується самостійно, зокрема, по одному із яких призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, а іншій вирок виконується самостійно у зв`язку з призначенням покарання у виді позбавлення волі, але зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, то при призначені покарання вимоги ч.4 ст. 70 КК України застосовуються тільки до вироку, яким особу засуджено до позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Отже, оскільки судом при постановлені вироку та призначені покарання ОСОБА_3 не зазначено, що вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 17.02.2023, яким останню засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі і на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, належить виконувати самостійно, суд вважає, що є підстави для роз`яснення резолютивної частині вироку Салтівського районного суду міста Харкова від 01.07.2025 в частині визначення остаточної міри покарання ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371,372,380 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Роз`яснити зміст резолютивній частині вироку Салтівського районного суду міста Харкова від 01.07.2025 в частині визначення остаточного виду покарання засудженої ОСОБА_3 за ч.1 ст. 307 КК України з урахуванням вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 17.02.2023.

Додати резолютивну частину вироку Салтівського районного суду міста Харкова від 01.07.2025 третім абзацом такого змісту: «Вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 17.02.2023 в частині призначеного ОСОБА_3 покарання виконувати самостійно.».

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1