У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2025 року про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 на повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 23.06.2025 р. у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001066.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєві від 21 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 про скасування повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 23.06.2025 р. у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001066.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 23.06.2025 р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0001066.

Захисник просить повторно дослідити: протокол додаткового допиту свідка Фльори від 02.09.2025 р.; протокол про результати обстеження публічно доступних місць, житла чи іншого володіння особи, шляхом таємного проникнення в них, з метою встановлення технічних засобів аудіо- відео контролю осіб від 26.06.2025 р.; відеозапис до протоколу обшуку транспортного засобу від 23.06.2025 р.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_5 є незаконною, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та зроблені з істотним порушенням вимог КПК України.

На думку захисника, повідомлення ОСОБА_5 про підозру є необґрунтованим, оскільки зібрані докази не підтверджують наявності у останнього ролі співвиконавця одержання неправомірної вигоди, сам підозрюваний заперечує будь-які вимоги чи отримання грошей від ОСОБА_8 , наголошує, що не спілкувався з ним у салоні службового автомобіля та не мав змови з поліцейським ОСОБА_9 .

У скарзі захисник звертає увагу на те, що протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 02.09.2025 р. з відеозаписом, протокол негласних слідчих (розшукових) дій від 26.06.2025 р. (аудіо- та відеоконтроль подій у салоні авто між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) та відеозапис до протоколу обшуку службового транспортного засобу від 23.06.2025 р. свідчать про відсутність безпосереднього спілкування ОСОБА_5 з потерпілим та його фактичного перебування поза салоном авто під час одержання коштів.

Захисник вважає, що слідчий суддя необґрунтовано проігнорував наведені докази, фактично відтворив у мотивувальній частині ухвали початкові, суперечливі показання свідка від 23.06.2025 р. та виклав обставини, які не відповідають змісту відеозаписів негласних слідчих (розшукових) дій і додаткового допиту.

За цих обставин, на переконання апелянта, сукупність наявних у матеріалах провадження доказів не дає об`єктивних підстав пов`язувати ОСОБА_5 з інкримінованим йому злочином, а тому повідомлення про підозру підлягає скасуванню, ухвала слідчого судді скасуванню як незаконна та необґрунтована.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділенням Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001066 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні захисник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Скарга обґрунтована тим, що підозра є необґрунтованою, оскільки в матеріалах кримінального провадженні відсутні докази вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину.

Відмовляючи у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 слідчий суддя встановив, що повідомлена 23.06.2025 р. ОСОБА_5 підозра, відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення про підозру слідчим дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_5 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Повідомлення про підозру один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають відносно підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених ст. 42 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його невручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Подання скарги на повідомлення про підозру є реалізацією підозрюваним прав закріплених в КПК України, а саме: п. 16 ч. 3 ст. 42 та п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України. Відповідну скаргу слідчому судді може подати підозрюваний, його захисник або законний представник.

В КПК України відсутній конкретний перелік підстав для скасування повідомлення про підозру. Однак з аналізу положень статей 276-278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру:

Неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру:

- повідомлення про підозру складено слідчим, однак немає відмітки про погодження прокурором (дане повідомлення про підозру є недійсним з моменту його здійснення);

- зміст повідомлення не містить дату його складання, підпис слідчого або прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, або в повідомленні не зазначені права підозрюваного;

- підозра вручена не уповноваженою особою.

Порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру:

- підставою для скасування повідомлення про підозру також є порушення порядку його вручення;

- підставою для скасування повідомлення про підозру є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру.

Необґрунтованість підозри:

- повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК, не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу крім порушення вимог КПК України є грубим порушенням права на захист;

- аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди, на цій підставі повідомлення про підозру є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

На переконання апеляційного суду при складанні підозри ОСОБА_5 , і її врученні органом досудового розслідування, зазначені вимоги дотримано в повній мірі.

Так, відповідно наданим матеріалам, зміст повідомлення ОСОБА_5 про підозру відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України та містить всі відомості, які повинні бути зазначені у цьому повідомленні, зокрема: прізвище та посаду слідчого, який здійснив повідомлення; анкетні відомості ОСОБА_5 ; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснено повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у тому числі зазначено час, місце його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, який здійснив повідомлення та підпис прокурора, яким погоджено повідомлення про підозру.

Обґрунтування і доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 зводяться до того, що, на його думку, відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, проте доводи захисника є безпідставними і такими, що не узгоджуються з приписами кримінального процесуального закону.

Так, наведені у підозрі ОСОБА_5 обставини, свідчать про наявність достатніх підстав для повідомлення про підозру на момент вчинення відповідної процесуальної дії та відповідність тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», який закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України.

Крім того, для вирішення питання стосовно обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри, з урахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею, відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на стадії досудового розслідування, а може бути предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри за наведених в скарзі захисника обставин і підстав є неможливий.

Виходячи зі змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру, підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру положень Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Посилання захисника на дані протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 02.09.2025 р. з відеозаписом, протокол негласних слідчих (розшукових) дій від 26.06.2025 р. (аудіо- та відеоконтроль подій у салоні авто між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) та відеозапис до протоколу обшуку службового транспортного засобу від 23.06.2025 р., як на беззаперечне спростування обґрунтованості підозри ОСОБА_5 фактично зводяться до наведення власної інтерпретації доказів стороною захисту та є способом захисту від пред`явленої підозри. Зазначені доводи підлягають перевірці судом під час безпосереднього дослідження доказів у судовому провадженні по суті, у сукупності з іншими доказами сторони обвинувачення, а тому самі по собі не можуть вважатися такими, що спростовують пред`явлену ОСОБА_5 підозру.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що відповідно матеріалам провадження свідчення ОСОБА_8 , на які посилається як сторона обвинувачення, так і сторона захисту, є не тотожними за своїм змістом, однак у сукупності з іншими доказами дають підстави для висновку про можливу причетність до інкримінованого діяння обох поліцейських, які несли службу разом. Той факт, що під час додаткового допиту свідок детально описав безпосереднє спілкування саме з поліцейським ОСОБА_9 та передачу йому грошових коштів, не нівелює попередні відомості про участь у події двох працівників поліції, ані дані про спільне несення служби, зупинку транспортного засобу обома поліцейськими, розміщення грошових коштів у службовому автомобілі, де перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , і виявлення частини коштів у речах ОСОБА_5 .

Доводи захисника щодо відсутності безпосереднього спілкування ОСОБА_5 з ОСОБА_8 та перебування підозрюваного поза салоном автомобіля під час передачі коштів не спростовують у цілому версію сторони обвинувачення про попередню змову між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 і розподіл ролей між ними. За змістом оскаржуваного повідомлення про підозру та матеріалів провадження ОСОБА_5 інкриміновано не лише особисте прийняття грошових коштів, а й одержання неправомірної вигоди службовою особою за попередньою змовою групою осіб, що передбачає узгоджені спільні дії, у тому числі щодо створення умов для передачі коштів, використання службового становища та подальшого розпорядження грошима.

Посилання захисника на суперечності між первинними та додатковими показаннями свідка ОСОБА_8 , а також на окремі фрагменти відеозаписів, як на доказ відсутності обґрунтованої підозри фактично стосуються оцінки достовірності та переваги одних доказів над іншими. Така оцінка, з урахуванням вимог ст. 17 КПК України та засади безпосередності дослідження доказів, належить до повноважень суду, який розглядатиме кримінальне провадження по суті, а не слідчого судді при вирішенні питання щодо скасування повідомлення про підозру.

На цій стадії провадження слідчий суддя та суд апеляційної інстанції перевіряють лише наявність сукупності даних, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити інкриміноване правопорушення, а не встановлюють винуватість чи невинуватість підозрюваного.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що оскаржуване рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2025 року про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 на повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 23.06.2025 р. у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001066 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3