Провадження № 1-кс/592/6615/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання представника заявника, - військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання представника заявника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного на автомобіль Toyota Hilux д.н.з. НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_1 у якій вказує наступне.

23 жовтня 2024 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду міста Суми у справі № 591/10641/24 було розглянуто клопотання старшого слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованому у місті Полтаві та накладено арешт шляхом обмеження відчуження, розпорядження та користування на майно, яке вилучене 16.10.2024 в ході проведення огляду місця події, а саме автомобіль Toyota Hilux д.н.з. НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_1 .

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 12.12.2024 апеляційну скаргу власника майна було задоволено частково. Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23.10.2024 про арешт майна скасовано, клопотання старшого слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтаві про арешт майна задоволено частково, зокрема накладено арешт на транспортний засіб Toyota Hilux, в. н. з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності військовій частині НОМЕР_1 , шляхом заборони військовій частині відчужувати цей транспортний засіб, без обмеження права володіння та користування транспортним засобом.

Заявник вказує, що станом на день звернення до слідчого судді із даним клопотанням відпала потреба у в подальшому застосуванні цього заходу.

В судове засідання учасники не з`явилися.

Представник заявника надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Від старшого слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтава надійшов лист, згідно якого ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001763 від 16.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України. Вказує, що станом на 10.10.2025 року всі необхідні слідчі дії (експертизи) із ОСОБА_4 проведено, а тому проти знаття арешту в частині обмеження розпорядження та користування даним ОСОБА_5 не заперечує. Крім того клопотав про проведення судового розгляду без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання приходжу до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Як встановлено слідчим суддею ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтава здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001763 від 16.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 12.12.2024 клопотання старшого слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтаві про арешт майна задоволено частково, зокрема накладено арешт на транспортний засіб Toyota Hilux, в. н. з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності військовій частині НОМЕР_1 шляхом заборони військовій частині відчужувати цей транспортний засіб, без обмеження права володіння та користування транспортним засобом.

При вирішенні питання про можливість скасування арешту, слідчий суддя враховує, що в даному кримінальному провадженні арешт із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, накладений з правових підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст.170 КПК України.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси військової частини НОМЕР_1 , як володільця автомобіля, враховуючи, що слідчий не заперечує щодо скасування заборони в частині права розпорядження та користування даним автомобілем, вказуючи на те, що станом на дату розгляду клопотання проведено всі необхідні слідчі дії із ОСОБА_4 , а тому приходжу до висновку про відсутність перешкод для задоволення даного клопотання, оскільки станом на дату розгляду відпала потреба у застосуванні арешту, передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України..

Керуючись ст.ст.170, 174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника заявника, - військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Сумського апеляційного суду від 12.12.2024 у справі №591/10641/24 у кримінальному провадженні0001763 від 16.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, на автомобіль Toyota Hilux д.н.з. НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1