Провадження №1-кс/523/7923/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одесько області ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від судового розгляду кримінального провадження (справа №504/3389/25, пров.№1-кп/523/1998/25) за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд судді Пересипського районного суду м.Одеси, за протоколом автоматизованого розподілу судових справ від 20.11.2025, передано журнал судового засідання від цієї ж дати по справі №504/3389/25, провадження №1кп/523/1998/25, в якому зафіксовано усну заяву ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження (справа №504/3389/25, пров.№1-кп/523/1998/25) за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , підтримав заявлене клопотання про відвід судді, просив відвести суддю ОСОБА_6 від судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. В обгрунтування заявленого клопотання обвинувачений посилається на те що на його думку при автоматизованому розподілі справи між суддями був порушений порядок такого розподілу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання свого підзахисного та просила про відвід судді ОСОБА_6 ,

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одесько області ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, вважав підстави для відводу судді ОСОБА_6 викладені у клопотанні обвинуваченого безпідставними, просив відмовити у клопотанні та продовжити розгляд справи в тому ж складі суду.

Дослідивши зафіксоване в журналі судового засідання усне клопотання обвинуваченого про відвід судді ОСОБА_6 , та вивчивши матеріали судового провадження, суд доходить наступного.

В силу ч.1 ст.9 КПК України, суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інша службова особа органів державної влади під час кримінального провадження зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 1 ст.75 вказаного Кодексу регламентовано, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні якщо: він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

Згідно зі ст.76 означеного Кодексу, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участь у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, а суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

У своїй заяві про відвід судді ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 посилається на норми законодавства України, втім не вказує в чому саме, на його думку, полягали порушення судді ОСОБА_6 при автоматичному розподілі справи між суддями, крім того а ні захисник, а ні обвинувачений не надали жодного допустимого доказу в обгрунтування, заявлених вимог клопотання про відвід судді.

За ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, при розгляді справ суди мають застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Усталена практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пескадор проти Іспанії» (скарга № 62435/00, 17 березня 2003 року) дійшов висновку, що неприйнятність для розгляду і задоволення заяви про відвід судді має бути обумовлена, зокрема, і поданням її після початку розгляду справи судом. В іншому випадку така заява є, вочевидь, неприйнятною і має бути відхилена, оскільки такого зроблено не було.

Як вказує ЄСПЛ, у випадку, коли процесуальні порушення мають вирішальне значення для реалізації права на захист і заявник повинен довести важливість порушень (факти, що можуть вказувати на порушення).

При вирішенні заявленого обвинуваченим ОСОБА_5 відводу судді ОСОБА_6 , суддя виходить з наведених вище вимог законодавства та ураховує те, що заявлений в усній формі заявником і зафіксований в журналі судового засідання від 20.11.2025 року по справі №504/3389/25 відвід судді не містить належного обґрунтування, а доводи заяви про відвід не уявляють достатніх підстав чи доказів у контексті приписів ст.75 КПК України для відводу судді, внаслідок чого розглядувана заява про відвід судді підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.35, 75-81, 369-372 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (справа №504/13151/25, пров.№1-кп/523/1528/25), - залишити без задоволення.

Копію ухвали направити для відома судді ОСОБА_6 , а про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає. Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 25.11.2025 року.

Суддя: ОСОБА_1