Провадження № 1-кс/932/35/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0000286 від 25.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0000286 від 25.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на вилучене під час обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено:

- платіжна пластикова картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , термін дії до 03.2028;

- платіжна пластикова картка банку «Райфайзенбанк» № НОМЕР_2 , термін дії до 01.2026;

- мобільний телефон Redmi чорного кольору, imei 1: НОМЕР_3 , ітеі 2: НОМЕР_4 , з сім картою мобільного оператора з номером телефону НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон Samsung, imei 1 НОМЕР_6 , imei 2 НОМЕР_7 , з сім картою мобільного оператора з номером телефону НОМЕР_8 ;

- журнал проведення бойових дій ЗРАДН військової частини НОМЕР_9 на 150 арк., дата початку 01.01.2024.

В обґрунтування зазначеного клопотання, слідчий зазначає, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000286 від 25.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що військові посадові особи військової частини НОМЕР_9 всупереч Постанови Кабінету міністрів України № 168 від 28.02.2022 нараховують військовослужбовцям вказаної військової частини додаткову грошову винагороду у розмірі 100 тис. грн. за участь у бойових діях, однак останні безпосередньої участі у бойових діях не приймають, та знаходяться поза межами району виконання бойових завдань військової частини.

Відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх нім сім`ям під час дії воєнного стану» особовий склад військової частини отримує грошове забезпечення у сумі до 100 тис. грн. у разі виконання бойових завдань на першій лінії оборони.

З метою отримання неправомірно нарахованих військовослужбовцям грошових коштів посадовими особами військової частини НОМЕР_9 розробило схему з викрадання грошових коштів шляхом нарахування додаткової винагороди за участь у бойових діях військовослужбовцям, які фактично не виконують заходів з оборони та відсічі збройної агресії російської федерації.

Відповідно до інформації Третього оперативного відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетні командир відділення управління командира дивізіону взводу управління та радіолокаційної розвідки зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_9 ОСОБА_5 , командир взводу управління та радіолокаційної розвідки зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_9 ОСОБА_6 , начальник штабу зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_9 ОСОБА_7 , командир зенітного ракетно артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_9 ОСОБА_8 , оператор відділення управління командира дивізіону взводу управління та радіолокаційної розвідки зенітного ракетно- артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_9 ОСОБА_9 , яка безпосередньо отримує грошове забезпечення відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 у розмірі до 100 тис. грн. однак фактично жодних бойових завдань на першій лінії оборони не виконує, в зоні проведення бойових дій фактично не знаходяться.

03.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук у приміщенні квартири, що належить ОСОБА_10 за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:

- платіжна пластикова картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , термін дії до 03.2028;

- платіжна пластикова картка банку «Райфайзенбанк» № НОМЕР_2 , термін дії до 01.2026;

- мобільний телефон Redmi чорного кольору, imei 1: НОМЕР_3 , ітеі 2: НОМЕР_4 , з сім картою мобільного оператора з номером телефону НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон Samsung, imei 1 НОМЕР_6 , imei 2 НОМЕР_7 , з сім картою мобільного оператора з номером телефону НОМЕР_8 ;

- журнал проведення бойових дій ЗРАДН військової частини НОМЕР_9 на 150 арк., дата початку 01.01.2024.

Вилучені речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні для перевірки обставин причетності посадових осіб військової частини НОМЕР_9 до розтрати грошових коштів та заволодіння ними, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, вчинених в умовах воєнного стану, під час нарахування та виплати грошового забезпечення окремим військовослужбовцям всупереч чинного законодавства, а також інших, на цей час невстановлених, осіб до вчинення кримінального правопорушення, дослідити обставини вчинення такими особами кримінального правопорушення, встановити інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та обсяг винуватості кожного із них, а також інші важливі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема у ході проведення судової почеркознавчої експертизи, судової економічної експертизи, з метою встановлення та розрахунку суми заподіяних збитків, а також комп`ютерно - технічної експертизи, об`єктами дослідження яких мають бути вилучені речі та документи.

На підставі викладеного, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки не застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони розпорядження (відчуження, реалізації) майна в подальшому може призвести до його знищення, що в свою чергу позбавить орган досудового розслідування можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглянути без виклику та участі сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що 25.01.2024 року Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Матеріалами клопотання, зокрема витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.01.2024 року та іншими доказами, що долучені слідчим до свого клопотання, у своїй сукупності, підтверджують те, що до вчинення кримінального правопорушення причетна ОСОБА_9 , яка мешкає у квартири, що належить ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу обшуку від 03.01.2025 року, вбачається, що 03.01.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було проведено обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено наступне майно:

- платіжна пластикова картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , термін дії до 03.2028;

- платіжна пластикова картка банку «Райфайзенбанк» № НОМЕР_2 , термін дії до 01.2026;

- мобільний телефон Redmi чорного кольору, imei 1: НОМЕР_3 , ітеі 2: НОМЕР_4 , з сім картою мобільного оператора з номером телефону НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон Samsung, imei 1 НОМЕР_6 , imei 2 НОМЕР_7 , з сім картою мобільного оператора з номером телефону НОМЕР_8 ;

- журнал проведення бойових дій ЗРАДН військової частини НОМЕР_9 на 150 арк., дата початку 01.01.2024.

В разі не застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони користування, розпорядження (відчуження, реалізації) майна та його можливе подальше незаконне відчуження або володіння ним, позбавить орган досудового можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування у даному кримінальному провадженні.

З наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення дієвості повного та всебічного розслідування злочину та проведення ряду відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони користування, відчуження та розпорядження майном.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 131, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0000286 від 25.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження (відчуження, реалізації) на наступне, вилучене під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- платіжна пластикова картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , термін дії до 03.2028;

- платіжна пластикова картка банку «Райфайзенбанк» № НОМЕР_2 , термін дії до 01.2026;

- мобільний телефон Redmi чорного кольору, imei 1: НОМЕР_3 , ітеі 2: НОМЕР_4 , з сім картою мобільного оператора з номером телефону НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон Samsung, imei 1 НОМЕР_6 , imei 2 НОМЕР_7 , з сім картою мобільного оператора з номером телефону НОМЕР_8 ;

- журнал проведення бойових дій ЗРАДН військової частини НОМЕР_9 на 150 арк., дата початку 01.01.2024.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11