Справа № 308/4401/25
Провадження № 11-сс/4806/853/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

28.11.2025 м. Ужгород

Cуддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_2 . на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2025 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Постанову начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 03.11.2025 року про відмову у задоволенні клопотання скасовано.

Зобов`язано дізнавача (уповноважену особу) Ужгородського РУП ГУНП Закарпатської області, у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0001206 розглянути повторно клопотання ОСОБА_2 № 71884-2025 від 02.11.2025 року, подане у порядку ст. 220 КПК України, із врахуванням обставин зазначених у вказаній ухвалі.

В решті вимог скарги відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухвали, просить скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати дізнавача Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області провести всі необхідні слідчі дії, зазначені у його клопотанні від 02.11.2025 року.

На виконання вимог ст. 422 КПК України суддею-доповідачем із суду першої інстанції були витребувані відповідні матеріали, які надійшли до Закарпатського апеляційного суду 26.11.2025.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та вивчивши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_2 про скасування постанови начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 03.11.2025 року про відмову в задоволенні клопотання № 71884-2025 від 02.11.2025 року та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні за № 0001206, апеляційний суд вважає, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов задля забезпечення принципу правової визначеності та єдності судової практики.

У главі 26 КПК України містяться норми права, якими регламентовано процедуру оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Положеннями ч. 1 ст. 303 вказаного Кодексу встановлено, що на досудовому провадженні, в числі іншого, може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно зі ст. 306 КПК України скарги на таку бездіяльність, рішення розглядаються слідчим суддею місцевого суду, який може прийняти одне з рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 цього Кодексу, отже і відмовити в задоволенні скарги.

Частиною третьою ст. 392 КПК України передбачено можливість апеляційного оскарження ухвал слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Поряд з тим, у силу приписів положень ч. 3 ст. 307 та ст. 309 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора не може бути оскаржена в апеляційному порядку, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З огляду на те, що скарга ОСОБА_2 про скасування постанови начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 03.11.2025 року про відмову в задоволенні клопотання № 71884-2025 від 02.11.2025 року та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні за № 0001206, розглянута слідчим суддею в порядку статті 306 КПК України з постановленням ухвали по суті скарги за результатами її розгляду, така ухвала слідчого судді за законом не підлягає окремому оскарженню в порядку апеляційної процедури, про що слідчим суддею зазначено в своїй ухвалі.

Якихось істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б вказували на необхідність невідкладної перевірки вищевказаної ухвали суду в апеляційному порядку на підставі положень ст.ст. 7-9 КПК України, не вбачається.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою ОСОБА_2 необхідно відмовити на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 309, 392, 399 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2025 року, якою скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 03.11.2025 року про відмову у задоволенні клопотання скасовано. Зобов`язано дізнавача (уповноважену особу) Ужгородського РУП ГУНП Закарпатської області, у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0001206 розглянути повторно клопотання ОСОБА_2 № 71884-2025 від 02.11.2025 року, подане у порядку ст. 220 КПК України, із врахуванням обставин зазначених у вказаній ухвалі.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати ОСОБА_2 разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1