Справа № 724/2321/25
Провадження № 1-кп/724/95/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого: ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині, Чернівецької області кримінальне провадження № 0000056 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта вища, не одружений, на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей немає, раніше не судимий, номер картки платника податків НОМЕР_1 , пенсіонера

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 14 червня 2025 року близько 10 години 40 хвилин, знаходячись біля магазину «Ольга», що за адресою: м. Хотин, вул. Шевченка, 10, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, схопив за руки в області передпліччя ОСОБА_4 та сильно стиснув, внаслідок чого спричинив останньому фізичного болю та тілесних ушкоджень, у вигляді синців по внутрішній поверхні у верхній третині лівого плеча, по передньо-внутрішній поверхні у верхній третині лівого передпліччя, які відповідно до висновку експерта №393 екс від 19.06.2025 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку не визнав, пояснивши, що захищався від ОСОБА_4 . Так, 14.06.2025р. він з дружиною приблизно об 11:00 год. їхав з міста Хотина до дому в село та зупинилися біля магазину «Ольга», щоб купити води. Він зупинив автомобіль на узбіччі біля магазину, а дружина пішла до магазину. Коли дружина виходила з магазину, ОСОБА_4 , який сидів біля магазину, сказав: «шановна, передай тому (нецензурна лексика), що сидить в синьому бусі, що йому не довго залишилося по цій землі ходити». Дані слова були адресовані ОСОБА_6 , який почув сказане ОСОБА_4 , оскільки вікно в автомобілі було відкрите. Після цього, він вирішив вийти з машини і з`ясувати, чому ОСОБА_4 так висловився в його адресу, оскільки з останнім ніяких конфліктів ніколи не мав. Коли підійшов до магазину, то побачив, що ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, встав із-за столу та з агресією направився до ОСОБА_6 . За столом сиділи ще двоє осіб. Обвинувачений вирішив запитати ОСОБА_4 чому той так висловився та наблизився до нього. Однак ОСОБА_4 мав намір вдарити обвинуваченого. Щоб зупинити його, ОСОБА_6 своїми руками взяв за руки ОСОБА_4 та почав утримувати, а він вирвався і вдарив обвинуваченого, розбив йому носа, зламав палець на руці і обвинувачений присів. Після цього дружина викликала поліцію і ОСОБА_4 втік. Стверджує, що не бив ОСОБА_4 , а лише стримував його, і можливо сильно стиснув за руки. Більше з його сторони ніяких протиправних дій не було.

Не зважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, дослідженими та перевіреними судом в ході розгляду справи.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2025 року сидів зі своїм товаришем біля магазину в м. Хотині і випивав прохолоджуючі напої. В цей час до нього підійшов обвинувачений та схопив його за руки, порвав на ньому куртку, в результаті чого він отримав синці на руках. Після цього він почав захищатися і між ним розпочалася бійка, яку намагався зупинити його товариш ОСОБА_7 . Підтвердив в судовому засіданні, що не виражався в бік обвинуваченого чи його дружини, яка зайшла до магазину, а тому йому не зрозуміло, що стало підставою конфлікту.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_6 в той день приблизно о 10:30 год. вони проїжджаючи з чоловіком повз магазин «Ольга», зупинились, щоб купити води. Виходячи з магазину, до неї звернувся ОСОБА_4 та сказав, щоб вона передала чоловіку, який сидів в авто, що йому не довго залишилось по цій землі ходити. Вона не зрозуміла, чому ОСОБА_4 так висловився, і пішла в сторону автомобіля. ОСОБА_4 сидів за столом біля магазину та був стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 почувши це, вийшов з машини, щоб запитати ОСОБА_4 , чому той так висловився. ОСОБА_4 встав із-за столу і розпочався короткий словесний конфлікт, після чого обвинувачений взяв за руки ОСОБА_4 , а останній вирвався і почав бити обвинуваченого. Обвинувачений тримав ОСОБА_4 за руки, однак останній продовжував наносити удари. Після цього вона викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона була біля магазину ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 сидів за столом на вулиці разом зі своїм товаришем на ім`я ОСОБА_7 і говорив дурниці, зміст яких вона не дуже добре пам`ятає. Дружина обвинуваченого заходила до магазину і ОСОБА_12 сказав щоб вона передала ОСОБА_13 , що покарання за вбивство його здожене. Обвинувачений почув ці слова і вийшов з магазину і розпочалася бійка. Обвинувачений підійшов до ОСОБА_14 і попросив, щоб той повторив, що він сказав, однак хто перший наніс удар свідок не бачила. Потім вона зайшла до магазину і не бачила, що відбувалося далі. Коли вийшла з магазину, то в обвинуваченого вже була кров на обличчі. Також повідомила, що під час словесної перепалки ОСОБА_12 виражався нецензурною лексикою.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що в червні 2025 року був з ОСОБА_4 біля магазину ОСОБА_10 , сиділи за столиком на вулиці і випивали квас, а ОСОБА_4 пив ще пиво. Під`їхав до магазину ОСОБА_6 разом з дружиною, яка пішла до магазину, а ОСОБА_13 залишився в машині. Потім ОСОБА_4 почав голосно говорити про ОСОБА_13 , який почув це і підійшов до них і запитав чому ОСОБА_4 кричить. Потім між потерпілим і обвинуваченим розпочалася словесна перепалка. Обвинувачений підійшов до потерпілого, який сидів за столом, і взяв його за руки і розпочалася бійка. Свідок намагався їх розборонити але не зміг та відійшов в сторону і пішов, оскільки не хотів брати участь в бійці. ОСОБА_13 кричав до ОСОБА_4 , однак нецензурну лексику не вживав, натомість ОСОБА_4 виражався нецензурно. Потім хтось викликав поліцію і в ОСОБА_13 вже була кров на обличчі.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.06.2025р. з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України (а.с.32).

Рапортом чергового ВП №2 Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області про отримання 16.06.2025р. заяви ОСОБА_4 про отримання тілесних ушкоджень, а саме що 14.06.2025р. біля 10:45 год. в м. Хотин по вул. Шевченка,10, біля магазину «Ольга», ОСОБА_6 в ході раптово виниклого конфлікту почав ображати заявника та вхопив його за руку, чим завдав фізичного болю (а.с.33).

З протоколу прийняття заяви від ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2025 року вбачається, що 14.06.2025 року, о 10:45 год., під час конфлікту обвинувачений заподіяв потерпілому фізичний біль та тілесні ушкодження (а.с.34).

У відповідності із висновком експерта від 17.06.2025 року №393 екс у ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці по внутрішній поверхні в середній третині лівого плеча; по внутрішній поверхні у верхній третині лівого плеча; по передньо-внутрішній поверхні у верхній третині лівого передпліччя; по внутрішній поверхні в середній третині лівого стегна. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як 4-х кратної травмуючої дії твердих тупих предметів, малоймовірно внаслідок падіння з положення стоячи та внаслідок стискання кінцівок, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному у постанові, а саме 14.06.2025 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 35).

Протоколом огляду предмету від 18.06.2025р. та переглянутому в судовому засіданні відеозапису з оптичного диску, встановлено, що біля магазину «Ольга» в м. Хотин по вул. Шевченка, 10 сиділи дві особи чоловічої статті, один з яких зовні схожий на ОСОБА_4 , та невідома особа жіночої статті. О 10:43:02 год. до ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_6 та між ними виник словесний конфлікт. В подальшому ОСОБА_4 піднявся, а ОСОБА_6 схопив за верхній одяг та почав його штовхати. Після цього ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс удар в область голови ОСОБА_6 , а інший чоловік який сидів за столом почав їх розбороняти. В подальшому ОСОБА_4 знову наносить удар лівою рукою в область голови ОСОБА_6 , а після цього ще один удар в область голови ОСОБА_6 та в підборіддя, після чого ОСОБА_6 падає на землю. Після цього ОСОБА_6 піднявся на ноги та присів на стілець біля вхідних дверей магазину «Ольга» та через деякий час продовжив словесний конфлікт з ОСОБА_4 , в ході якого ОСОБА_4 знову завдає кулаком лівої руки в область голови ОСОБА_6 . Надалі ОСОБА_4 продовжує штовхати ОСОБА_6 та завдає долонею лівої руки в область голови ОСОБА_6 , після чого невідомий чоловік їх заспокоїв (а.с.41-48).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 30.06.2025 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 продемонстрував, як саме схопив обома своїми руками за руки в області передпліччя ОСОБА_4 та сильно стиснув, чим спричинив тілесні ушкодження (а.с.49-53).

Оцінивши зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд вважає їх логічними, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та доводять повністю вину обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України.

Ці докази є належними, допустимими, а також такими, що повністю спростовують захисну позицію ОСОБА_6 щодо непричетності до заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та повністю викривають його у протилежному, оскільки час заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, механізм, їх локалізація, які вказані у висновку експерта, відповідають показам самого обвинуваченого, потерпілого та свідків, які є безпосередніми очевидцями події кримінального правопорушення 14.06.2025 року, а їх показання не викликають сумнівів у своїй правдивості.

Доводи обвинуваченого, що він діяв у стані необхідної оборони, а тому не підлягає кримінальній відповідальності не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Судом враховується, що у разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Так під час розгляду справи судом встановлено, що потерпілий висловився в бік обвинуваченого образливо, а у відповідь обвинувачений вирішив з`ясувати причину таких образ в свою сторону та схопив за руки в області передпліччя ОСОБА_4 , сильно стиснув, внаслідок чого спричинив останньому фізичного болю та тілесних ушкоджень. В подальшому з боку потерпілого також були нанесені тілесні ушкодження обвинуваченому.

Тобто в даному випадку обвинувачений не діяв в стані необхідної оборони, оскільки не захищався від нападу потерпілого чи відвернення такого нападу, а спровоковані висловлювання потерпілого в бік обвинуваченого, в результаті якої відбулася бійка, не можна вважати «посяганням» в силу ст. 36 КК України.

За таких обставин, невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює як обраний ним спосіб захисту, що має на меті приховання факту вчинення ним кримінального проступку та є спробою уникнути покарання за скоєне.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому з метою його виправлення та виховання, судом враховуються наступне.

Прокурор в судових дебатах просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Потерпілий та його представник в судових дебатах просили призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України. При цьому потерпілий вказав, що претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений в судових дебатах вказав, що свою вину у вчиненому не визнає, з обвинуваченням не згідний, та вважає що він здійснював самозахист.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що відповідно до закріпленої в ст.12 КК України класифікації є кримінальним проступком;

- особу ОСОБА_6 , який відповідно до вимоги УІАП ГУНП в Чернівецькій області раніше не судимий (а.с.58), згідно довідки ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» та довідки КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.56-57), згідно характеристики Хотинської міської ради №22 від 30.06.2025 року зарекомендував себе з посередньої сторони (а.с.54-55), не одружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, є пенсіонером, свою вину не визнав;

- обставин, що у відповідності до ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, у його найбільшому розмірі, оскільки саме таке покарання за критеріями його доцільності та необхідності відповідає фактичним обставинам справи, особі обвинуваченого та буде достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувались і підстав для їх застосування на даний час суд не вбачає.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: - CD-диск «Alerus 4.7GB/120 MIN» із відеозаписом з камери відеоспостереження, вмонтованої над входом до приміщення магазину «Ольга», залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_16