Провадження №: 1-кп/752/990/26
У Х В А Л А

27.01.2026 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання кримінального провадження №0000574 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.2 ст.307, ч. 3 ст. 307 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, яке подала в письмовому вигляді з наведенням мотивів та підстав.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Вказав, що ризики не доведені, а отже, на його думку, є підстави змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт по місцю проживання її матері.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала думку свого захисника, в черговий раз вказала, що її мама не взмозі прибути до суду та надати документи про їх рідство і про її бажання, щоб донька проживала з нею.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею.

Слід зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про наявність ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При розгляді клопотання прокурора, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» де зазначено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слід вказати, що прокурором було доведено, що ризики, які були встановлені раніше, продовжують існувати, зокрема, переховування обвинуваченої від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері обігу психотропних речовин, зокрема і особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскцією майна, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченої переховуватись від суду, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути їй призначено судом у випадку визнання її винною у вчиненні інкримінованих їй злочинів, обвинувачена може вживати заходи, спрямовані на переховування від суду, із врахуванням, в тому числі і військового стану в Україні та наявності ряду тимчасово окупованих територій, які не підконтрольні органам державної влади.

Крім того, з врахуванням даних, що вказані в обвинувальному акті, ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Також, суд відповідно до вимог закону враховує вік обвинуваченої, стан здоров`я, те що остання не має офіційного джерела доходів, не має будь-яких підтверджень про наявність міцних соціальних зв`язків, зареєстрована на тимчасово окупованій території в м. Донецьк, протягом всього часу перебування справи у суді, даних щодо можливості проживання останньої на неокупованій території України, зокрема, у матері в м. Бровари (зі слів обвинуваченої і захисника) у суду немає. За весь час близькі родичі жодного разу не заявляли суду жодних клопотань, не відвідували судових засідань.

Слід зазначити, що на даний час ще триває судовий розгляд, а тому при обранні ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, остання може вчиняти дії направлені на затягування судового розгляду справи, з метою уникнення відповідальності за інкримінований злочин, а отже продовжує існувати ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Додатково слід зазначити, що під час судового розгляду не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що ОСОБА_3 не може утримуватись в умовах Київського слідчого ізолятора, у тому числі за станом здоров`я.

Крім того, при продовженні запобіжного заходу ОСОБА_3 суд враховує, що в іншому кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 190 КК України, відносно останньої ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.03.2025 року призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, яка станом на 27.01.2026 року ще не проведена.

На думку суду, раніше обраний та продовжений запобіжний захід є обґрунтованим та співмірним пред`явленому ОСОБА_3 обвинуваченню, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним та необхідним.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне в порядку ч. 3 ст. 183 КПК України, зважаючи на тяжкість вчинених злочинів, визначити обвинуваченій ОСОБА_3 мінімальний розмір застави у виді 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 177,178, 183, 194, 331 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) діб до 27.03.2026 року включно.

Строк продовження існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обчислювати з 27.01.2026 року.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва згідно порядку визначеного ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.07.2024 року у справі №752/13684/24 відносно ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та направити в СІЗО.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1