УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у кримінальному провадженні №0001442 від 15.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів.

У клопотанні вказано, що на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022 ОСОБА_5 12.04.2022 призвано по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 Північного Київського територіального управління НГУ. В свою чергу ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, берегти державне майно, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки. Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4 Закону України «Про дисциплінарний статут Збройний сил України», військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів. На підставі вказаних вище нормативно правових актів на території України у зв`язку з введенням воєнного стану визначено умови та порядок тимчасового обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, тимчасових обмежень прав та законних інтересів юридичних осіб, а також діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування. Однак, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 Північного Київського територіального управління НГУ, вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин. Так, ОСОБА_5 у невстановлений день, час, місці, але не пізніше 24.11.2025, вирішив стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з правопорушеннями у сфері незаконного обігу психотропних речовин. Так, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з невстановленою на даний час слідством особою, з метою незаконного збуту психотропних речовин, зокрема для збуту не менше 163 закладок із особливо небезпечною психотропною речовиною. В подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, отримав у невстановленої на даний час слідством особи у невстановлений слідством час та місці пакунки із 163 окремими згортками із особливо небезпечною психотропною речовиною «PVP» у розфасованому вигляді, замотаними за допомогою ізоленти з метою подальшого їх збуту, таким чином незаконно придбавши та розпочавши незаконне зберігання вказаної психотропної речовини з метою збуту. 24.11.2025 ОСОБА_5 будучи зупиненим працівниками поліції відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області на ділянці місцевості, що розташована в лісі за координатами 50.2995533, 28.6378598 поблизу Соколовського дачного масиву, розташованого на землях Іванівської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, вказав, що має при собі вилучені з обігу речовини, та в подальшому в період часу з 14 години 11 хвилини по 15 години 20 хвилин працівниками поліції відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області під час затримання в порядку ст. 208 КПК України та проведення особистого обшуку ОСОБА_5 на ґрунтовій дорозі за координатами 50.2995533, 28.6378598 поблизу Соколовського дачного масиву, що на землях Іванівської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, у останнього було виявлено та вилучено 163 згортки з кристалічною речовино білого кольору, у 10 з яких міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено «PVP» загальною масою 43,782 грама та яка згідно списку №2 таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено та які останній незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту. 24.11.2025 о 11 год. 37 хв. на ділянці місцевості, що розташована в лісі за координатами 50.2995533, 28.6378598 поблизу Соколовського дачного масиву, розташованого на землях Іванівської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, затримано підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.11.2025 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

26.11.2025 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою строком до 23.01.2026.

В подальшому ОСОБА_5 09.01.2026 повідомлено про зміну раніше врученого повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 407 КК України.

Вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 407 КК України сторона обвинувачення підтверджує зібраними доказами, зокрема: протоколом затримання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 208 КПК України від 24.11.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 24.11.2025; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом огляду предметів від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.11.2025; протоколом огляду предметів від 24.11.2025; протоколом огляду предметів від 24.11.2025; висновками судової експертизи матеріалів речовин та виробів від 25.11.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

09.01.2026 на виконання постанови прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, про що повідомлено підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику, а також матеріали досудового розслідування надано стороні захисту для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України.

26.01.2026 року у вказаному кримінальному провадженні прокурором затверджено обвинувальний акт, який скеровано для розгляду до Житомирського районного суду Житомирської області.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 28.01.2026 р. підготовче засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 407 КК України, о 10.00 год 26.02.2026 року.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Мотивуючи наявність ризиків прокурор зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 407 КК України, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, у зв`язку з чим є підстави вважати, що останній переховуватиметься від органів досудового розслідування або суду із врахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється, свідків досліджуються судом безпосередньо, вказані учасники кримінального провадження в судовому засіданні ще не допитувались, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу свідків, з метою зміни їх показань, побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій та в подальшому уникнення кримінальної відповідальності. Даний факт підтверджується тим, що свідки у провадженні є особи, які відомі підозрюваному, оскільки вони являються родичами підозрюваному, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з цим, інкримінований ОСОБА_5 злочин, а саме збут психотропних речовин, вчинений в умовах воєнного стану, є аморальним вчинком у суспільстві, та перебуваючи на волі може продовжувати вчинювати аналогічні кримінальні правопорушення, а тому у свідків у кримінальному провадженні існують реальні побоювання щодо перебування ОСОБА_5 на волі, так як останній може, шляхом висловлювання погроз, застосування фізичної сили, або ж інших предметів, впливати на свідків під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в судовому порядку. Разом з цим, ОСОБА_5 має викривлене уявлення про належну поведінку у суспільстві, а тому перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти злочини. Разом з цим, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаючи, що на території України введено та діє правовий режим воєнного стану 27.10.2023 не повернувся зі лікувального закладу у розташування військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та по сьогоднішній день проводить час на власний розсуд, що підтверджується матеріалами, наданими військовою частиною НОМЕР_1 Північного Київського територіального управління НГУ, у якій проходить службу підозрюваний ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати заставу.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати заставу.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому перебувало кримінальне провадження №0001442 від 15.11.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 24.11.2025 об 11:37 год., ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 25.11.2025 року вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

26.11.2025 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою строком до 23.01.2026.

08.01.2026 прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону винесено постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування №0000708 від 24.11.2025 та №0001442 від 15.11.2023.

В подальшому ОСОБА_5 09.01.2026 повідомлено про зміну раніше врученого повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 407 КК України.

09.01.2026 на виконання постанови прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, про що повідомлено підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику, а також матеріали досудового розслідування надано стороні захисту для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України.

26.01.2026 року у вказаному кримінальному провадженні прокурором затверджено обвинувальний акт, який скеровано для розгляду до Житомирського районного суду Житомирської області.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 28.01.2026 р. підготовче засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 407 КК України, призначено о 10.00 год 26.02.2026 року.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, незаконно впливати на потерпілого, свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вимогами ст. ст. 176, 183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).

Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину та остаточної кваліфікації її дій, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Наявні у провадженні докази вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в судововому засіданні доведені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слід зазначити, що ризиком, у контексті кримінального провадження, є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Слідчий суддя припускає, що ОСОБА_5 під тяжкістю можливого покарання, яке загрожує останньому у разі доведеності його вини може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду ( п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків в даному провадженні обгрунтований тим, що вказані особи відомі підозрювавному та ще не допитані судом.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Крім того, КПК України закріплює принцип безпосередності дослідження доказів судом, за яким доказами є покази, які безпосередньо надали свідки в судовому засіданні.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09.02.2022 в справі № 991/8808/21.

Враховуючи, що показання свідків досліджуються судом безпосередньо, вказані учасники кримінального провадження в судовому засіданні ще не допитувались, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу свідків, з метою зміни їх показань, побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій та в подальшому уникнення кримінальної відповідальності. (п. п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , обгрунтований тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконим обігом психотропних речовин, вчиненого у в змові з невстановленою на час рослідства особою, а тому може й надалі займатися даною діяльністю у разі незастосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ( п.5. ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя враховує обставини статті 178 КПК України, що ОСОБА_5 не є особою похилого віку та за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, інвалідность відсутня, має статус учасника бойових дій, має постійне місце проживання, раніше не судимий, одружений, маючий малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до положень ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку визначеному КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Згідно до ухвали Житомирського районного суду Житомирської області від 28.01.2026 р. підготовче засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 407 КК України, призначено о 10.00 год 26.02.2026 року.

Питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу, в разі його закінчення до підготовчого судового засідання вирішуються у порядку ч.6 ст. 199 КПК України.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя частково задовольняє клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , в межах строку необхідного для проведення підготовчого судового засідання, а саме: до 26.02.2026 року.

В своїх рішеннях ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», у справі «Шалімов проти України» та в подальшому у справі «Рідкодубський та інші проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Крім того, ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема справи «Харченко проти України», «Комарова проти України», «Калашніков проти Росії» констатував, що вирішуючи питання про запобіжний захід, суд повинен враховувати вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, в яких викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання осіб під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Згідно з Віденською конвенцією про право міжнародних договорів договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об`єкта і цілей договору (п. 1 ст. 31). Поряд з контекстом враховується наступна практика застосування договору, яка встановлює угоду учасників щодо його тлумачення (п.п. «b» п. 3 ст. 31).

Юрисдикція ЄСПЛ поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї (п. 1 ст. 32 Конвенції).

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно з правилом 34 Регламенту ЄСПЛ офіційними мовами в цьому суді є англійська та французька мови. А відповідно до правил 57 і 76 цього Регламенту ухвали та рішення викладаються або англійською, або французькою мовою, окрім випадку, коли ЄСПЛ вирішує викласти рішення обома офіційними мовами.

Для цілей посилання на рішення та ухвали ЄСПЛ та на ухвали Європейської комісії з прав людини суди використовують переклади текстів рішень ЄСПЛ та ухвал Європейської комісії з прав людини, надруковані у виданні, передбаченому в ст. 6 цього Закону. У разі відсутності таких перекладів суд користується оригінальним текстом (ч. 2-3 ст. 18 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З огляду на вищевикладене, положенння ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід, у розмір 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 266 240 гривень, оскільки такий розмір застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» де суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 26.02.2026 року (включно).

Визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 грн., яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Богунського районного суду міста Житомира (м. Житомира одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, код 26278626, розрахунковий рахунок UA0000277, банк ДКСУ, м.Київ).

У разі внесення застави на підозрюваного покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- не відлучатись за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває (м. Житомир);

- прибувати до слідчого та прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом та до суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Встановити строк дії ухвали в частині тримання під вартою до 26.02.2026 року (включно).

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 15-30 год. 04.02.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1