Справа № 595/785/20
Провадження № 1-кс/595/48/2026
У Х В А Л А

05 лютого 2026 року

м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000099 від 14 лютого 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суддіБучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження, внесене 14 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099щодо обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України.

03 лютого 2026 року захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_4 подав заяву про відвід судді ОСОБА_6 , на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КК України. В обґрунтування заяви про відвід зазначив, що сторона захисту вважає, що наявні обставини, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_6 при розгляді вищевказаної справи у кримінальному провадженні № 0000099 від 14 лютого 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України, що є підставою для його відводу. 25 січня 2026 року адвокатом ОСОБА_4 , який здійснює захист обвинуваченої ОСОБА_5 , було подано клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та зауваження на дії прокурора та головуючого судді, однак останній їх проігнорував та у їх задоволенні відмовив. Сумніви сторони захисту щодо неупередженості судді ОСОБА_6 ґрунтуються на наступних висновках, які свідчать про передчасне формування суддею позиції щодо суті справи. Так, автоматизованою системою документообігу суду кримінальне

провадження № 0000099 від 14 лютого 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України, розподілено судді ОСОБА_7 . Розпорядженням Бучацького районного суду Тернопільської області № 46 від 29 вересня 2023 року справу № 592/785/20, провадження №2/592/5/23 було призначено до повторного автоматичного розподілу, оскільки рішенням Вищої ради правосуддя «Про звільнення ОСОБА_7 з посади судді Бучацького районного суду Тернопільської області у зв`язку з поданням заяви про відставку» від 26 вересня 2023 року № 926/0/15-23, суддю ОСОБА_7 звільнено. Після повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді ОСОБА_6 . Вже, 22 листопада 2023 року суддя ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бучач кримінальне провадження про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 14 лютого 2020 року, зазначив, що начебто прокурор та обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначили, що слід продовжити розгляд справи, підстави для розгляду справи спочатку відсутні, а відтак суд прийшов до висновку про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, а тому слід продовжити розгляд справи. Водночас зазначене судом не відповідає дійсності і фактично порушує право обвинуваченої на захист та забезпечення справедливого судового розгляду, з огляду на наступне. Так, під час виконання вимог статті 290 КПК України (відкриття матеріалів стороною обвинувачення) та вручення обвинувального акту обвинуваченій ОСОБА_5 , її інтереси представляв захисник - адвокат ОСОБА_8 , з яким укладено договір про надання правничої допомоги, що є чинним станом і на теперішній час. Про участь зазначеного захисника у кримінальному провадженні стороні обвинувачення та суду було достеменно відомо, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема, відповідними процесуальними документами (розписка про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від 29 травня 2020 року), де є підписи захисника ОСОБА_8 та самої обвинуваченої, а також відомостями про його допуск до участі у справі. Таким чином, право обвинуваченої на захист було задеклароване та формально реалізоване. Однак суддя після повторного автоматизованого розподілу судової справи, попри наявність призначеного адвоката та не зважаючи на заявлену обвинуваченою позицію щодо участі захисника, діючи з заподіянням оманливого враження, провів судове засідання та продовжив судовий розгляд без участі адвоката та повернення на стадію підготовчого судового засідання, чим порушив вимоги кримінального процесуального законодавства та право обвинуваченої на захист, створив процесуально нерівні умови та позбавив її можливості належним чином реалізувати свої гарантії, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України. За таких обставин, позиція ОСОБА_5 щодо згоди на продовження розгляду справи формувалася не як результат її вільного, усвідомленого та добровільного волевиявлення, а як наслідок того, що вона була введена в оману судом щодо допустимості та правомірності розгляду кримінального провадження без участі захисника. Фактично обвинувачена, перебуваючи у процесуально нерівному становищі порівняно зі стороною обвинувачення та судом, вимушено погоджувалася з усіма процесуальними діями та пропозиціями суду, не усвідомлюючи, що відповідно до вимог КПК України участь захисника, якщо вона виявила бажання його мати у даному кримінальному провадженні є обов`язковою та що вона має право наполягати на відкладенні судового розгляду до забезпечення участі адвоката. Таким чином, формальна згода обвинуваченої на продовження судового розгляду не може вважатися дійсною відмовою від права на захист, оскільки була надана, без належного роз`яснення процесуальних прав та наслідків, за відсутності захисника, за умов істотної процесуальної нерівності сторін, під впливом введення в оману з боку суду. Сторона захисту та зокрема обвинувачена ОСОБА_5 позбавлена реалізувати свої права, передбачені ст. 315 КПК України щодо розгляду клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи

документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; вчинення інших дії, необхідні для підготовки до судового розгляду. Також, сторона захисту позбавлена можливості визначити порядок дослідження доказів. Окрім того, виникла необхідність у реалізації стороні захисту ознайомитися із матеріалами кримінального провадження та заявити відповідні клопотання до суду, які можливо лише реалізувати на стадії проведення підготовчого судового засідання. Сторону захисту станом на 25 січня 2026 року не ознайомлено з матеріалами кримінального провадження та сторона захисту не може реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами справи для підготовки правової позиції та подання необхідних заперечень, клопотань відповідно до норм КПК України. Відповідно до ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. Після автоматизованого розподілу кримінального провадження судді ОСОБА_6 , останній не здійснив жодних процесуальних дій, не дослідив жодного доказу у судовому засіданні та, що є найважливішим, фактично не ознайомився з матеріалами справи і не володіє інформацією про її сутність та обставини. Така повна необізнаність судді робить неможливим здійснення ним об`єктивного, всебічного та неупередженого судового розгляду. Відсутність будь-яких дій із дослідження доказів, допиту свідків, перевірки документів і речових доказів створює реальний ризик винесення неправосудного рішення та порушує гарантоване законом право сторін на справедливий судовий розгляд. Дії судді ОСОБА_6 порушують положення статей 22, 23 та 349-353 КПК України. Таким чином, повна необізнаність судді з матеріалами справи, відсутність дослідження доказів, ігнорування вимог КПК України та порушення права обвинуваченої на захист створюють очевидні сумніви в його неупередженості та об`єктивності, що є беззаперечною підставою для його відводу згідно із законом.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву про відвід судді підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у заяві.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечила проти задоволення заяви про відвід судді. Зазначила, що відсутні підстави для відводу головуючого судді від розгляду кримінального провадження, передбачені ст. 75 КПК України.

Розглянувши заяву про відвід, заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000099, суд приходить до наступного висновку.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У відповідності до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частин 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Усі інші відводи під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді (суду).

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява № 21722/11) зазначається, що як правило безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Коли вирішується, чи є в цьому випадку законні підстави побоюватися, що конкретному органу не вистачає неупередженості, то позиція тих, хто про це стверджує, важлива, але не є визначальною. Визначальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно виправданими (див. рішення ЄСПЛ Kyprianou проти Кіпру [GC], № 73797/01, п. 118, ЄСПЛ 2005; Феррантеллі та Сантангело проти Італії, рішення від 07.08.1996, Доповіді 1996-III, с. 951-52, п. 58 та Wettstein v. Switzerland, № 33958/96, п. 44, CEDH 2000-XII).

Отже, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлено на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо його неупередженості. Водночас сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес може перетворитися на тривалу недовіру до суду та, відповідно, зміну його складу.

Також, слід зазначити, що існування інституту відводу в кримінальному судочинстві України є гарантією справедливого, неупередженого та об`єктивного правосуддя. Він складається із комплексу охоронних заходів, пов`язаних з усуненням зацікавлених осіб від досудового розслідування та судового розгляду. Шляхом заявлення відводу не можна підміняти апеляційне оскарження судового рішення.

В даному випадку підставою для відводу головуючого судді, на думку заявника, може бути сумнів у неупередженості судді (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

Для вирішення питання про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000099 щодо обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України суд повинен перевірити наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Захисник ОСОБА_4 зазначає, що після звільнення судді ОСОБА_7 та повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді ОСОБА_6 , який суддею ОСОБА_6 під час розгляду 22 листопада 2023 року кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 14 лютого 2020 року про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України, з врахуванням позиції прокурора та обвинуваченої ОСОБА_5 , без участі призначеного захисника ОСОБА_8 , прийшов до висновку про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, а тому продовжив розгляд справи. При цьому, після повторного автоматизованого розподілу судової справи, попри наявність призначеного адвоката та не зважаючи на заявлену обвинуваченою позицію щодо участі захисника, діючи з заподіянням оманливого враження, провів судове засідання та продовжив судовий розгляд без участі адвоката та повернення на стадію підготовчого судового засідання, чим порушив вимоги кримінального процесуального законодавства та право обвинуваченої на захист, створив процесуально нерівні умови та позбавив її можливості належним чином реалізувати свої гарантії, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Із таким твердженням суд не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень передбачених цим кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 30 КПК України, у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Частиною 10 ст. 35 КПК України передбачено, що після зміни складу суду розгляд кримінального провадження починається спочатку, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 46 КПК України неприбуття захисника для участі у проведенні певної процесуальної дії, якщо захисник був завчасно попереджений про її проведення, і за умови, що підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, не може бути підставою для визнання цієї процесуальної дії незаконною, крім випадків, коли участь захисника є обов`язковою. Якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, проведення процесуальної дії відкладається або для її проведення залучається захисник у порядку, передбаченому статтею 53 цього Кодексу. Одночасно брати участь у судовому розгляді можуть не більше п`яти захисників одного обвинуваченого. Захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 319-320 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті та статтею 320 цього Кодексу. Суд вмотивованою ухвалою може прийняти рішення про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, якщо таке рішення не може негативно вплинути на судовий розгляд та за умови дотримання таких вимог: 1) сторони кримінального провадження, потерпілий не наполягають на новому проведенні процесуальних дій, які вже були здійсненні судом до заміни судді; 2) суддя, що замінив суддю, який вибув, ознайомився з ходом судового провадження та матеріалами кримінального провадження, наявними в розпорядженні суду, згоден з прийнятими судом процесуальними рішеннями і вважає недоцільним нове проведення процесуальних дій, що вже були проведені до заміни судді. У випадку, передбаченому цією частиною, докази, що були дослідженні під час судового розгляду до заміни судді, зберігають доказове значення та можуть бути використані для обґрунтування судових рішень.

Як встановлено із матеріалів кримінального провадження № 0000099 від 14 лютого 2020 року, пояснень учасників провадження, а також переглянутого технічного запису судового засідання, що відбувалося 22 листопада 2023 року, головуючий ОСОБА_6 з`ясовував в обвинуваченої ОСОБА_5 її думку про можливість проведення судового засідання у відсутності її захисника, на що обвинувачена відповіла, що засідання можна продовжити у відсутності її адвоката. Також, у вказаному судовому засіданні, з урахуванням думки прокурора та обвинуваченої, головуючий ОСОБА_6 продовжив розгляд вказаного кримінального провадження без повернення на стадію підготовчого судового засідання. Водночас, жодних заперечень у судовому засіданні обвинувачена не висловлювала.

Згідно матеріалів вказаного кримінального провадження, ОСОБА_5 05 січня 2026 року уклала договір про надання правничої допомоги із адвокатом ОСОБА_4

26 січня 2026 року захисник ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_4 через підсистему «Електронний суд» надіслав клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження.

Вказане клопотання, як слідує із матеріалів кримінального провадження, головуючим розглянуте не було, судове засідання, призначене на 26 січня 2026 року, за клопотання захисника, було відкладено на іншу дату на 03 лютого 2026 року.

Водночас, у судовому засіданні, призначеному на 03 лютого 2026 року, жодні дії по розгляду вказаного кримінального провадження, зокрема і розгляд клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, не проводилися, оскільки захисником ОСОБА_4 03 лютого 2026 року було подано заяву про відвід судді ОСОБА_6 ння

Відтак, твердження захисника про відмову головуючого у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого не знайшли свого підтвердження, оскільки таке клопотання фактично розглянуте не було.

Також у заяві адвокат зазначає про те, що після автоматизованого розподілу кримінального провадження судді ОСОБА_6 останній не здійснив жодних процесуальних дій та не дослідив жодного доказу у судовому засіданні, з чим суд не може погодитися, із урахуванням наступного.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, головуючим ОСОБА_6 після автоматизованого розподілу кримінального провадження вчинено ряд процесуальних дій, в тому числі допитано свідків кримінального провадження, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Крім того, у заяві про відвід адвокат вказує на те, що сторону захисту станом на 25 січня 2026 року не ознайомлено з матеріалами кримінального провадження та сторона захисту не може реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами справи для підготовки правової позиції та подання необхідних заперечень, клопотань відповідно до норм КПК України.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що ознайомлення із матеріалами кримінального провадження є правом сторони захисту і таке може бути реалізоване шляхом особистого ознайомлення із матеріалами справи у приміщенні суду або через ознайомлення із матеріалами через підсистему «Електронний суд».

Ухвалення суддею судових рішень та вчинення ним процесуальних дій, а також незгода з такими рішеннями чи діями учасників процесу не є підставою для відводу судді, не свідчать про надання безпідставних переваг окремим учасникам процесу та можуть бути предметом оскарження у передбаченому законом порядку. Зазначена позиція відповідає роз`ясненням, наданим Верховним Судом України у Постанові Пленуму № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади».

Таким чином, за результатами розгляду заявленого відводу суд не встановив обставин, які б викликали сумнів у об`єктивності, безсторонності та неупередженості судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000099, тому у задоволенні заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000099 від 14 лютого 2020 року з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволені заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000099 від 14 лютого 2020 року.

Повний текст ухвали проголошено 05 лютого 2026 року о 15 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1