Провадження №1-кс/447/7191/25
Справа №447/4102/25
У Х В А Л А

23 грудня 2025 р. слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції №2 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0003009 від 12.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Миколаїв Львівської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з професійно-технічною освітою, одруженому, раніше не судимому, який проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді курсанта навчального взводу навчальної батареї навчального дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат,

слідчий ОСОБА_5

прокурор ОСОБА_6

підозрюваний ОСОБА_4

захисниця ОСОБА_7

встановив:

23.12.2025 слідчий СВ Відділення поліції №2 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання покликається на таке. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про загальну мобілізацію» 28.04.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав Збройних Сил України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №123 від 28.04.2025 солдат ОСОБА_4 призначений на посаду курсанта навчального взводу навчальної батареї навчального дивізіону, зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення, справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни, крім того останній призваний на військову службу саме за призовом під час мобілізації.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Разом з тим, 22.05.2025, близько 06 години 00 хвилин, солдат ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та розташування військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 , та надалі обов`язки військової служби не виконував по 22.12.2025 моменту затримання на підставі ст. 615 КПК України, з метою унеможливлення ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

У період з 22.05.2025 та по 22.12.2025 солдат ОСОБА_4 у військову частину не повернувся, обов`язків військової служби не виконував, незаконно припинив виконання свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби по теперішній час.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , 22.05.2025, близько 06 години 00 хвилин, діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків в умовах воєнного стану, без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 та обов`язки військової служби не виконував у період з 22.05.2025 по 22.12.2025,

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

09.12.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено підозру та за допомогою кур`єрської доставки ТОВ «Нова пошта» надіслано за місцем його проживання, а також на адресу за місцем проживання в подальшому надіслано повістки про виклик на 12.12.2025, 15.12.2025 та 16.12.2025, однак на вказані повістки ОСОБА_4 не з`явився, причини неприбуття не повідомив.

У клопотанні слідчий вказує на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: актом службового розслідування, заявою від командира військової частини НОМЕР_1 , наказами командира військової частини НОМЕР_1 , показаннями свідка ОСОБА_8 , показаннями свідка ОСОБА_9 , повідомленням про підозру від 09.12.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Покликається на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування і суду під страхом застосування покарання у виді позбавлення волі (за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років).

Ризик передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить про те, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Ризик передбачений п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

Крім цього, ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення або ж продовжити вчиняти злочин у якому підозрюється, оскільки такий самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , перебував поза межами військової частини, обов`язків військової служби не виконував, до органів військового управління не звертався, жодним із Законів щодо можливості повернення на військову службу з метою уникнення кримінальної відповідальності не скористався.

Зважаючи на вказані ризики, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, слідчий вважає, що єдиним можливим запобіжним заходом, який може бути застосований до ОСОБА_4 є тримання під вартою.

Слідчий просить суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із утриманням в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 20, Львівської області, з визначенням розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, в обґрунтування клопотання навів доводи викладені у клопотанні, просив таке задовольнити.

ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, просив обрати запобіжний захід у вигляді застави. Крім цього зазначив, що бажає повернутись на військову службу.

Захисниця ОСОБА_10 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила, просила обрати запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, слідчий суддя встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вивченні особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав.

Зважаючи на викладене, враховуючи ризики, які існують на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід оборати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що зможе максимально усунути настання негативних наслідків, вплив на свідків, та забезпечить права та законні інтереси підозрюваного ОСОБА_4 .

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зважаючи на викладене, суд приходить висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає. ОСОБА_4 слід обрати запобіжний у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. 177, 181, 184 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований проживає та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, а саме до 22.02.2026.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-цілодобово не залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому слідчого відділення ВП № 2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1