Справа №705/7158/25
1-кп/705/1109/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області

обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 30.07.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Городниця Уманського р-ну, Черкаської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, працюючої на посаді медичної сестри в амбулаторії загальної практики сійменої медицини в с. Колодисте, одруженої, на утриманні будь - яких осіб не маюча, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В Уманському міськрайонному суді Черкаської області перебуває кримінальне провадження № 0000026 відомості про яке 30.07.2020 внесено до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що своє право на безоплатне отримання у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства реалізувала, так як рішенням Ладижинської сільської ради Уманського району № 24-5 від 12.01.2002, останній вже було передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянки площею 0,97 га, яка знаходиться в адміністративних межах Ладижинської сільської ради з кадастровим номером :03:000:0160, в порушення вимог п. «в» ч. 3 ст. 116, ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, якими передбачено що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарська підприємств, установ та організацій та, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Земельним кодексом України, провадиться один раз по кожному виду використання, а також в порушення вимог ст. ст. 118, 121 Земельного кодексу України, з метою незаконного заволодіння права власності на земельну ділянку, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно і цілеспрямовано, з корисливих мотивів, точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені, подала заяву до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки в адміністративних межах Рижавської сільської ради за межами села Рижавка в приватну власність для ведення особистого селянського господарства, при цьому в заяві зазначила, що нею не використано право на безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки для ведення селянського господарства (дана заява зареєстрована 23.03.2017 за вх. № 3963/0/5-17-СГ в ГУ Держгеокадастру в Черкаській області), після цього, точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені, продовжуючи переслідувати мету незаконного заволодіння земельною ділянкою, подала заяву до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га ріллі в адміністративних межах Рижавської сільської ради за межами села Рижавка в приватну власність для ведення особистого селянського господарства, яка зареєстрована 18.09.2017 за вх. № 18162/0/5-17-СГ в ГУ Держгеокадастру в Черкаській області, таким чином шляхом обману працівників ГУ Держгеокадастру в Черкаській області, приховала інформацію про реалізацію свого права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, після чого на підставі наказу ГУ Держгеокадастру в Черкаській області від 19.09.2017 № 23-8465/14-17-СГ незаконно отримала у приватну власність земельну ділянку площею 2,000 га (кадастровий номер :02:000:2339), нормативно-грошова оцінка якої становить 64 893,17 грн., яка розташована в адміністративних межах Рижавської сільської ради за межами села Рижавка та в подальшому на яку зареєструвала право приватної власності від 07.10.2017, про що державним реєстратором Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області внесено відомості до реєстру за індексним номером 37324587 від 11.10.2017, чим спричинила територіальній громаді в особі Ладижинської сільської ради шкоду в розмірі 64 893,17 грн.

В судовому засідання обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання щодо звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження стосовно неї.

Захисник клопотання обвинуваченої підтримав.

Прокурор не заперечувала щодо задоволення клопотання обвинуваченої, з цих підстав.

Представник потерпілого не з`явився повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши думку сторін провадження, які не заперечували проти задоволення цього клопотання, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 10 частини першої або частиною другою статі 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що обвинувачена розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України, що не є реабілітуючою.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п?ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Санкція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двохсот п`ятдесяти до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Вчинення даного злочину ОСОБА_4 інкримінується 18.09.2017 року.

Враховуючи наведене, на час судового розгляду у цьому кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився п`ятирічний строк давності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Разом з тим, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених частинами 2, 3 ст. 49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_4 є проступком, та з моменту вчинення інкримінованого злочину минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання обвинуваченої про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49КК України та закривши стосовно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124, 126 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284-288, 314, 369-372, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч. 1 ст. 190 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000026 від 30.07.2020 року - закрити.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 9359,70 грн. стягнути на користь держави з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Речові докази:

- заява ОСОБА_6 (вх № 18162/0/5-17-СГ від 18.09.2017) на 1 арк., та наказ ГУ Держгеокадастру в Черкаській області з реєстраційним номером 23-8465/14-17-СГ від 19.09.2017 на 1 арк.; договір купівлі - продажу земельної ділянки від 10.09.2019 № 262; договір купівлі - продажу земельної ділянки від 21.09.2016 № 730 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, потерпілому.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1