Провадження № 1-кс/554/480/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 , від 30.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0000266 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Скаржниця ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 , від 30.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0000266 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Скаргу обґрунтувала тим, що про постанову вона дізналася, отримавши її від начальника слідчого відділу Глуховері 13.11.2025 року, який особисто вручив її. На поштову адресу постанову не направляли.

Після шокового стану, вона 20.11.2025 року звернулася письмово до процесуального прокурора з проханням скасувати незаконну постанову. У той період у неї стався гіпертонічний криз.

Відповідь від прокурора про відмову у скасуванні постанови отримала 25.11.2025 року.

Такі дії слідчого та прокурора спричинили їй моральні страждання.

У постанові неправдиво вказано про те, що вона відмовлялася від дачі пояснень, хоча жодних повісток вона не отримувала.

Слідчий не дочекався відповіді з Рівненського Пенсійного фонду щодо правомірності відмови у задоволенні заяви про перехід на пенсію по інвалідності та поспішно прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

Просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження як постановлену передчасно, без повного дослідження усіх обставин кримінального правопорушення.

Скаржниця ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеному у скарзі.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Зауважив, що скаржницею пропущено строк звернення до суду із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши зміст скарги, додані до неї письмові докази та матеріали кримінального провадження №0000266, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, перебувало кримінальне провадження №0000266, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Постановою старшого слідчого-криміналіста Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 30.09.2025 року вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення у діях окремих працівників Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області при розгляді заяв ОСОБА_3 та здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №12.0200.

Копію постанови вручено ОСОБА_3 13.11.2025 року.

Прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР ОСОБА_6 надана відповідь на скаргу ОСОБА_3 від 18.11.2025 року, відповідно до якої не встановлено підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2025 року. Відповідь заявниця отримала 25.11.2025 року.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_3 09.12.2025 року звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження. Вважає, що постанова винесена передчасно, оскільки слідчий не дочекався відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо правильності прийнятого рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 від 01.12.2022 року про переведення заявниці з пенсії за віком на пенсію по інвалідності у кримінальному провадженні №12.0200.

Згідно матеріалів кримінального провадження №0000266, прокурором надавалися вказівки слідчому у порядку ст.36 КПК України, які у повному обсязі виконані слідчим.

Так, слідчим витребувано копію висновку та матеріалів службового розслідування та копії матеріалів кримінального провадження №0000200 від 30.01.2024 року у ГУНП в Полтавській області; допитано у якості свідків старшого слідчого розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , старшого слідчого розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 , колишнього слідчого СВ Полтавського РУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , які здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000200; надіслано ОСОБА_3 повістку про виклик до слідчого на 23.12.2025 року.

Органом досудового розслідування у повній мірі перевірені доводи ОСОБА_3 щодо можливих протиправних дій окремих працівників правоохоронних органів під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000200.

Вказані факти свідчать про те, що всі необхідні слідчі дії для проведення повного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження №0000266 органом досудового розслідування було проведено.

Висновки зроблені у постанові про закриття кримінального провадження №0000266 від 30.09.2025 року відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ч. 5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

З цього слідує, що процесуальна самостійність слідчого зокрема полягає і у самостійному плануванні проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, а також порядку (черговості) їх проведення.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора. Доказування полягає у збиранні та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.1 вказаної статті).

Органом досудового розслідування проведені всі необхідні слідчі дії, з метою встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, надано оцінку зібраним доказам та прийнято обгрунтоване рішення про закриття кримінального провадження №0000266 від 30.09.2025 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення у діях окремих працівників Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області при розгляді заяв ОСОБА_3 та здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000200.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована.

Ці вимоги процесуального закону при винесенні постанови про закриття кримінального провадження №0000266 від 30.09.2025 року були дотримані, оскільки в постанові про закриття кримінального провадження органом досудового розслідування надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства.

Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Кримінальне провадження закривається слідчим, дізнавачем, прокурором з підстав, передбачених ст.284 КПК України, зокрема, у разі, коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України).

У будь-якому випадку воно може бути закрите лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, при розгляді скарги на постанову про закриття провадження, слід з`ясувати питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження (Розділ 3 Листа ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Аналізуючи надані матеріали кримінального провадження №0000266 від 30.09.2025 року, слідчий суддя вважає, були наявні обставини, які в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено всебічно, повно та об`єктивно.

Досудове розслідування кримінального провадження №0000266 від 30.09.2025 року було закінчено лише після дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим всіх наявних доказів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Органом досудового розслідування досліджені всі обставини справи, надано оцінку всім зібраним та перевіреним доказам.

Постанова від 30.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0000266 від 30.09.2025 року, яка винесена слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 є законною, а тому у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 , від 30.09.2025 року про закриття кримінального провадження необхідновідмовити.

Слідчий суддя вважає, що скаржниця пропустила строк звернення до суду із даною скаргою із поважних причин, а тому такий строк підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст.55, 107, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №0000266.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 , від 30.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0000266 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 09.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1