Справа № 358/778/25 Провадження № 1-кс/358/275/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянув клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000981 від 12.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч.1 ст.369 КК України, щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с.Побережка, Київської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працює, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, не є особою з інвалідністю, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді Богуславського районного суду Київської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на наступні обставини.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 травня 2025 року поліцейський сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національноїполіції в Київській області сержант поліції ОСОБА_8 та поліцейський сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_9 , у відповідності книги нарядів Обухівського РУП ГУНП в Київській області заступили на добову зміну патрулювання, а саме відпрацювання території оперативного обслуговування Обухівського районного управління поліції, в складі екіпажу «БРАС-410», на службовому автомобілі марки «ТОЙОТА» моделі «КОРОЛЛА» д.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до посадових обво`язків поліцейських патрульної поліції, затв.Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 № 4/1, поліцейський: здійснює безперервно та цілодобово патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; здійснює первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством; у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення негайно інформувати безпосереднього керівника та (або) служби моніторингу патрульної поліції і вживати заходів щодо його запобігання та припинення.

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», посадовим та службовим особам правоохоронних органів забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання та надання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а також іншим службовим особам.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів, як письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Згідно ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області сержант поліції ОСОБА_8 та поліцейський сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_9 , виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч, 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовими особами.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року за № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під час несення служби оснащені портативними відео реєстраторами.

Так, 10 травня 2025 року близько о 23 год. 25 хвилин поліцейський сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області сержант поліції ОСОБА_8 та поліцейський сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_9 отримали виклик про адмінправопорушення, а саме про те що, підлітки галасують та розпивають алкоголь.

Після чого, поліцейські ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направилися до місця події, а саме земельної ділянки, що являє собою зупинку громадського транспорту, поблизу будівлі №40 по вулиці Миколаївська в м. Богуслав Київської області, де в подальшому виявили заявника ОСОБА_4 , котрий перебував в стані алкогольного сп`яніння. Надалі в ході спілкування з заявником поліцейські встановили, що останній здійснив завідомо неправдивий виклик поліції.

Водночас ОСОБА_4 повідомлено про необхідність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП - завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, за що передбачено адміністративна відповідальність у вигляді штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В цей час у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виник злочинний умисел, спрямований на надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою дій в інтересах ОСОБА_4 , а саме не складання відносно останнього процесуальних документів про притягнення до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення у сфері адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, 10 травня 2025 року о 23 годині 34 хвилин. ОСОБА_4 , перебуваючи на земельній ділянці, що являє собою зупинку громадського транспорту, поблизу будівлі №40 по вулиці Миколаївська в м.Богуслав Київської області, достовірно знаючи, що поліцейський сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області сержант поліції ОСОБА_8 та поліцейський сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_9 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки останні перебували в однострої, представилися та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно з метою уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, в ході спілкування із вказаними працівниками поліції ОСОБА_4 , висловив словесну пропозицію надати їм неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, тримаючи в руках відкритий гаманець з грошовими коштами, за не складання відносно нього процесуальних документів про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, на що отримав відмову та був попереджений про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою дій в інтересах ОСОБА_4 , а саме не складання відносно останнього процесуальних документів про притягнення до адміністративної відповідальсності по справі про адміністративне правопорушення у сфері адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, 10 травня 2025 року о 23 годині 36 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на земельній ділянці, що являє собою зупинку громадського транспорту, поблизу будівлі №40 по вулиці Миколаївська в м. Богуслав Київської області, достовірно знаючи, що поліцейський ОСОБА_8 та поліцейський ОСОБА_9 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки останні перебували в однострої, представилися та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, в ході спілкування із вказаними працівниками поліції ОСОБА_4 , висловив словесну пропозицію надати їм неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, при цьому тримаючи в руках банкноту номіналом 100 доларів США в руках та простягаючи її в бік працівника поліції ОСОБА_8 , за не складання відносно нього процесуальних документів про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, на що отримав відмову та був черговий раз попереджений про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі.

В подальшому, 10 травня 2025 року о 23 годині 36 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на земельній ділянці, що являє собою зупинку громадського транспорту, поблизу будівлі №40 по вулиці Миколаївська в м. Богуслав Київської області, достовірно знаючи, що поліцейський ОСОБА_8 та поліцейський ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що поліцейський ОСОБА_8 та поліцейський ОСОБА_9 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки останні перебували в однострої, представилися та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі ОСОБА_4 , в ході спілкування із вказаними працівниками поліції, надав працівнику поліції ОСОБА_9 банкноту номіналом 100 доларів США, поклавши дані кошти до задньої лівої кишені штанів ОСОБА_9 , тим самим надав неправомірну вигоду службовій особі за не складання відносно себе вищевказаних адміністративних матеріалів.

Таким чином, на переконання сторони обвинувачення, встановлена достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_4 у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища, та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Крім цього, 10 травня 2025 поліцейський сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області сержант поліції ОСОБА_8 та поліцейський сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_9 , у відповідності книги нарядів у відповідності книги нарядів Обухівського РУП ГУНП в Київській області заступили на добову зміну патрулювання, а саме відпрацювання території оперативного обслуговування Обухівського районного управління поліції, в складі екіпажу «БРАС-410», на службовому автомобілі марки «ТОЙОТА» моделі «КОРОЛЛА» д.н. 1553. Дільничний офіцер поліції відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_10 та особа, уповноважена здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків - старший дільничний офіцер поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_11 , у відповідності книги нарядів Обухівського РУП ГУНП в Київській області заступили на добову зміну в складі екіпажу слідчо-оперативної групи.

Згідно норм ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліцї.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функційонильних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , згідно ч.3 ст.18 КК України та приміткою 1 до ст.364 КК України є службовими особами.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» та Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року за № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», працівники поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , під час несення служби оснащені портативними відео реєстраторами.

Так, 10 травня 2025 року близько о 23 год. 25 хвилин поліцейський сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області сержант поліції ОСОБА_8 та поліцейський сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_9 отримали виклик про адмінправопорушення, а саме про те що, підлітки галасують та розпивають алкоголь.

Після чого, поліцейські ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направилися до місця події, а саме земельної ділянки, що являє собою зупинку громадського транспорту, поблизу будівлі №40 по вулиці Миколаївська в м. Богуслав Київської області, де в подальшому виявили заявника ОСОБА_4 , котрий перебував в стані алкогольного сп`яніння. Надалі в ході опрацювання вказаного виклику поліцейським ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з боку ОСОБА_4 було висловлено пропозицію надати неправомірну вигоду та в подальшому ОСОБА_4 надав неправомірну вигоду, а саме банкноту номіналом 100 доларів США працівнику поліції ОСОБА_9 поклавши вказану банкноту до задньої лівої кишені його штанів. Внаслідок вказаних дій поліцейський ОСОБА_9 здійснив повідомлення на лінію «102» за вказаним фактом.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення погрози застосування насильства щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

11 травня 2025 року близько 00 год. 08 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на земельній ділянці, що являє собою зупинку громадського транспорту, поблизу будівлі №40 по вулиці Миколаївська в м. Богуслав Київської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення погрози застосування насильства щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться саме працівник правоохоронного органу, у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, який виконує свої службові обов`язки, з метою перешкоджання виконанню ним службових обов`язків по охороні громадського порядку, здійснив погрози застосування відносно поліцейського сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області сержанта поліції ОСОБА_8 фізичного насильства, а саме усному висловленні голосом, а також жестами погрози заподіяння побоїв, а також тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків.

Поряд з цим, дільничний офіцер поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_10 та особа уповноважена здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків старший дільничний офіцер поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_11 отримали виклик про надання неправомірної вигоди працівникам поліції та в подальшому поїхали до місця події.

Прибувши на місце події дільничний офіцер поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_10 в порядку статті 32 ЗУ «Про Національну поліцію» виловив законну вимогу ОСОБА_4 надати документ, що посвідчує його особу.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення погрози застосування насильства щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

11 травня 2025 року близько 00 год. 28 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на земельній ділянці, що являє собою зупинку громадського транспорту, поблизу будівлі №40 по вулиці Миколаївська в м. Богуслав Київської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення погрози застосування насильства щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться саме працівник правоохоронного органу, у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, який виконує свої службові обов`язки, з метою перешкоджання виконанню ним службових обов`язків, пов`язаних із документуванням кримінального правопорушення здійснив погрози застосування відносно дільничного офіцера поліції відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , - фізичного насильства, а саме - усне висловлення голосом, а також жестами погрози заподіянні побоїв, а також тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконання останнім своїх службових обов`язків.

Продовжуючи реалізацію свого умислу направленого на вчинення погрози застосування насильства щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. ОСОБА_4 11 травня 2025 року близько 00 год. 34 хв. перебуваючи на земельній ділянці, що являє собою зупинку громадського транспорту, поблизу будівлі №40 по вулиці Миколаївська в м.Богуслав Київської області, під час проведення огляду місця події, усвідомлюючи, що що перед ним знаходяться саме працівники правоохоронного органу, у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, котрі виконують свої службові обов`язки, з метою перешкоджання виконанню ними службових обов`язків пов`язаних із документуванням кримінального правопорушення, здійснив погрози застосування фізичного насильства вказаним вище працівникам поліції, а саме - усне висловлення голосом про заподіяння побоїв, а також тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконання останніми своїх службових обов`язків.

Таким чином, на переконання сторони обвинувачення, встановлена достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у погрозі насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

08.09.2025 ОСОБА_4 за місце проживання та реєстрації було направлено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним вказаних кримінальних правопорушень, а також повістки про виклик для проведення з останнім слідчих дій у якості підозрюваного на 10:00 10.09.2025 та на 11:00 11.09.2025.

Крім цього, 08.09.2025 о 13 годині 17 хвилин письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним вказаних злочинів вручено його матері - ОСОБА_12 , а також останній вручено повістки про виклик ОСОБА_4 для проведення слідчих дій з останнім у якості підозрюваного на 10:00 10.09.2025 та на 11:00 11.09.2025.

Станом на 12.09.2025 підозрюваний ОСОБА_4 , до Обухівського районного управління поліції, за адресою: м. Обухів, вул. Київська, 22 так і не прибув, на телефонні дзвінки останній не відповідає, точного місця перебування не відомо, за місцем реєстрації відсутній.

12.09.2025 винесено постанову про зупинення досудового розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК та оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_4 .

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 підтверджується: протоколом огляду місця події від 11.05.2025; протоколом огляду предмета, а саме відеозаписів з бодікамери працівника поліції ОСОБА_9 від 21.07.2025; протоколом огляду предмета, а саме відеозаписів з бодікамери працівника поліції ОСОБА_8 від 21.07.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 28.07.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 28.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 28.07.2025; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Щодо ризиків, сторона обвинувачення посилається на ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_4 , обгрунтовано підозрюється у чиненні нетяжких злочинів, за які законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 4 років, тому, з метою уникнення покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідуванн та суду. Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а тому незаконний вплив з боку підозрюваного на учасників кримінального провадження може призвести до зміни їх показів та перешкодити кримінальному провадженню таким чином, існують підстави вважати, що ОСОБА_4 , може залякувати або вчиняти інші протиправні дії відносно свідків, спрямовані до їхньої відмови в подальшому давати показання стосовно обставин вчинених злочинів чи спотворення об`єктивної істини. Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи ризики, а також осбавини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність таких ризиків, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу унеможливить забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесульних обов`язків.

Застосування застави щодо ОСОБА_4 , є неможливим, оскільки перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , є неможливим, оскільки це не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 , з огляду на наявність високої ступені ризику переховування від органів досудового розслідування та незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_4 , є неможливим, оскільки перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків в у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того зазначив, що, на переконання сторони обвинувачення ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування, оскільки був обізнаний про наявність вказаного кримінального провадження, однак ухилявся від явки до слідчого, вимкнув телефон, не повідомляв про місце перебування. Повідомлення про підозру було вручено його матері під розписку разом із повістками про виклик до слідчого. За наслідками таких дій, він був оголошений у розшук та лише внаслідок проведення розшукових дій, було встановлено місце його перебування. Після затримання ОСОБА_4 , йому було вручено письмове повідомлення про підозру. Також зазначив, що покази свідка ОСОБА_15 не підлягають урахуванню слідчим суддею, оскільки відсутні підтвердження факту родинних відносин із підозрюваним. Крім того, даний свідок зазначає що забезпечить належну поведінку підозрюваного в разі обрання іншого запобіжного заходу, однак, оскільки мешкає вона окремо від ОСОБА_4 таке її твердження є голослівним. Крім того, сторона обвинувачення вважає, що існує ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення з урахуванням його неналежної процесуальної поведінки та переховування від слідства.

01.10.2025 ОСОБА_16 вручено повідомлення про підозру після його затримання.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати у відношенні нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що не мав наміру переховуватися від органу досудового розслідування. Він помилкого вважав, що кримінальне провадження закрито, оскільки про дану обставину йому повідомив адвокат. На питання слідчого судді зазначив, що з цим адвокатом він не укладав договір на надання правничої допомоги. Додав, що працював неофіційно в м.Житомир на будівництві, мешкав в цей період у товариша, телефон на деякий час вимикав через поганий зв`язок, мав намір закінчити роботу та з`явитися до слідчого.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вказавши на те, що підозра є необгрунтованою та не підтверджені ризики, передбачені ст.177 КПК України. Йому було повідомлено, що справа закрита, та він поїхав працювати в іншу область. ОСОБА_4 не намагається переховуватись, та сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи. ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем свого проживання, раніше не судимий, має обов`язок по догляду за матір`ю. Просить постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати цілодобово місце проживання або надати можливість внесення застави. Захисник надала в судовому засіданні письмові заперечення із обгрунтуванням викладеної позиції сторони захисту.

Свідок ОСОБА_15 зазначила, що є рідною сестрою ОСОБА_4 . Останній мешкає разом із матір`ю, працює на будівельних роботах. Їй відомо, що її брат притягувався до кримінальної відповідальності, однак він працював за межами міста, у зв`язку із чим не з`явився до слідчого, наміру ухилитися від слідства він не мав. На питання прокурора зазначила, що повідомлення про підозру було передано їх матері, однак остання не передала вказане повідомлення сину ОСОБА_4 , оскільки на той час не мала з ним зв`язку. Зазначила, що в разі обрання у відношенні ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, вона забезпечить належну процесуальну поведінку брата.

Заслухав думку учасників судового розляду, вивчив клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Таким чином, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до існування обгрунтованої підозри та наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, яка обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що судовим розглядом підтверджено, також, наявність ризиків на які посилається сторона обвинувачення, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя критично відноситься до позиції сторони захисту щодо відсутності наміру у підозрюваного на ухилення від слідства, оскільки його дії свідчать про те, що будучи обізнаним із наявністю кримінального провадження ОСОБА_4 не з`являвся до слідчого, не повідомляв про місце свого перебування, вимкнув телефонний зв`язок. Твердження ОСОБА_4 про те, що йому повідомив про закриття провадження інший адвокат, слідчий суддя відхиляє, оскільки не надані докази укладення з іншим адвокатом договору на надання правничої допомоги в даному кримінальному провадженні.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на спеціальних медичних обліках не перебуває, має зареєстроване місце проживання та стійки соціальні зв`язки; підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, за які законом передбачено маскимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 4 років.

Разом із тим, стороною обвинувачення не доведено існування обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема цілодобового домашнього арешту.

Судовим розглядом встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_4 під вартою немає, оскільки достатніх даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не обгрунтовано в достатній мірі та в судовому засіданні не доведено. Доведені ризики, передбачениі п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати підставами для тримання підозрюваного під вартою.

З огляду на викладене, на думку слідчого судді, прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, тому слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби; ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави:

1.Ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (Рішення у справі «Шьегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 р., серія А, № 9, п.15);

2.Ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (Рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 р., серія А, № 7, п.14);

3.Вчинення ним подальших правопорушень (Рішення у справі «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 р., серія А, № 10 п.9);

4.Або спричинення ним порушень громадського порядку (Рішення у справі «Летельєр проти Франції» від 16 червня 1991 р., серія А, № 207, п.51).

Таким чином, ризики вказані прокурором про переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість підозрюваного, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі «W. Проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, п.33.).

Слідчий суддя зазначає, що крім вищезазначеного, статтею 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (з подальшими змінами), передбачено застосування судами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ як джерела права.

Враховуючи те, що прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , який є співмірним з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та його наслідками. При цьому, такий режим може перериватись необхідністю отримання медичної допомоги та необхідності виконання процесуального обов`язку явки за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини, завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища у будь-який час коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку, на строк 60 діб, а саме до 30 листопада 2025 року включно.

Відповідно до ч.3 ст. 202 КПК України негайно доставити ОСОБА_4 до місця проживання і звільнити з-під варти.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини, завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відділ національної поліції за місцем мешкання підозрюваного, прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та проголошений 03.10.2025 року о 14-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1