Справа № 459/361/26
Провадження № 1-кп/459/18/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року Шептицький міський суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 27.01.2026 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Соснівка, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого, зокрема: вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 27.02.2024, за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, вказане покарання не відбув, вироком Сокальського районного суду Львівської області від 17.06.2024 за ч. 2 ст. 389 КК України, до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, яке відбув, та вироком Шептицького міського суду Львівської області від 01.08.2025, за ч. 2 ст. 164, 71 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки 5 днів, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , був 01.08.2025 засуджений Шептицьким міським судом Львівської області за ч.2 ст.164 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки 5 (п`ять) днів, з покладенням наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

01.09.2025 вказаний вирок набрав законної сили, однак ОСОБА_3 , будучи ознайомленим із даним вироком та обов`язками покладеними на нього вироком суду, попередженим про правові наслідки, які наступають за невиконання покладених на нього обов`язків, діючи умисно, без поважної причини, не прибув 17.11.2025, 01.12.2025, 15.12.2025, 05.01.2026 та 19.01.2026 (у встановлені для реєстрації дні) до Червоноградського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області для реєстрації.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 , усвідомлюючи необхідність відбування покарання, призначеного вироком суду та маючи реальну можливість його відбути, реалізовуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ч. 4 ст. 49і КВК України діючи всупереч інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання, без поважних причин, ігноруючи офіційні письмові попередження про його кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді пробаційного нагляду строком один рік один місяць, не виконуючи покладені вироком суду на нього обов`язки, незважаючи на проведену профілактичну бесіду щодо обов`язків засуджених, порушуючи покладені обов`язки, умисно ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Вищевказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 Кримінального кодексу України.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Під час дізнання обвинувачений, у присутності захисника склав письмову заяву, відповідно до якої беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, не оспорював встановлені під час дізнання обставини, висловив розуміння роз`ясненим наслідкам неможливості оскаржити встановлені обставини в апеляційному порядку та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Згідно з ч. 2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 382КПК України за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому данні розписок, наявні у доданих до суду матеріалах, надають суду можливість дійти висновку, що обвинувачений правильно та без сумнівів розуміє зміст обставин.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107КПК України не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України доведена повністю.

З урахуванням наведеного, дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше судимий, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.3 ст.389 КК України у виді обмеження волі, що відповідатиме поняттю та меті покарання, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

ОСОБА_3 будучи засудженим вироком Шептицького міського суду Львівської області від 01.08.2025 за ч. 2 ст. 164, 71 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки 5 днів, до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, а саме ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду. Тому враховуючи вимоги ч.1 ст. 71 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст. 72 КК України, для призначення остаточного покарання слід частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шептицького міського суду Львівської області від 01.08.2025 у виді пробаційного нагляду, з його переведенням в більш суворий вид покарання - обмеження волі, за правилами, передбаченими п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, зі співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Речовий доказ, а саме: копії матеріалів особової справи № 15/2025 на засудженого ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ч.3 ст. 395 КПК України).

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1