Справа № 489/5959/25
кримінальне провадження
№1-кс/489/2857/25
УХВАЛА

02 жовтня 2025 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000032 від 15.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 4 ст. 410 КК України, а саме в період 2020-2025 років начальником служби пального та мастильних матеріалів логістики військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 допущено службову недбалість, а також діючи за попередньою змовою з військовими посадовими особами військової частини НОМЕР_1 та Головного управління доктрин та підготовки Генерального штабу Збройних сил України привласнено військове майно, зокрема паливно-мастильні матеріали (далі ПММ), для подальшого збуту.

26.09.2025 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 410, ч.4 ст. 425 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на кошти розміщенні на банківських рахунках у Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (), Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (), Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» (), Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» (), Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (ЄРДПОУ 14360570), Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (), відкритих на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п.п.1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів, спеціальної конфіскації.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання, прокурор зазначив, що у слідства є достатні підстави вважати, що вказані речі мають суттєве значення для даного кримінального провадження, містять відомості, які можуть бути використані як доказ, зокрема і як доказ застосування спеціальної конфіскації.

З долучених до клопотання доказів та наданих в судовому засіданні пояснень прокурора слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на зазначені в клопотанні рахунки, що відкриті у відповідних банківських установах.

Слідчий суддя виходить с того, що рахунки зазначені в клопотанні, відкриті у Акціонерному товаристві «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (), Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК» (), Акціонерному товаристві «УКРСИББАНК» (), Акціонерному товаристві «СЕНС БАНК» (), згідно наданою інформації про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Українським бюро кредитних історій є кредитними рахунками (фактично ці грошові кошти позичені у відповідних банків), а тому кошти на зазначених рахунках у ніякому разі не можуть бути речовими доказами, або коштами здобутими злочинним шляхом (не підлягають спеціальній конфіскації).

Щодо рахунків, відкритих у Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» (ЄРДПОУ 14360570), Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк» (), то слід зазначити, що слідчим суддею не було досліджено жодного доказу на підтвердження наявності діючих відкритих рахунків на ім`я ОСОБА_4 у вказаних установах, і більш того, не досліджено жодного доказу на підтвердження тих обставин, що на вказаних рахунках містяться грошові кошти, здобуті злочинним шляхом, що б давало можливість застосувати положення щодо спеціальної конфіскації та арешту зазначених коштів з цих підстав або з підстав, що вказані кошти є речовими доказами.

Додатковою підставою для застосування арешту прокурор вказує таку підставу, як відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Так, дійсно, відповідно до п.4 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Це кореспондується із ч.1 ст. 70 КПК, відповідно до якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном для забезпечення цивільного позову.

Системний аналіз вказаних норм КПК України надає можливість застосовувати арешт лише за наявності цивільного позову у кримінальному провадженні.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на грошові кошти розміщенні в банківських установах, які зазначені в клопотанні, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 Кримінального процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя