СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6577/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні за №0000218 від 17.07.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Герономівка Черкаської обл., громадянина України, начальника відділу капітального будівництва Гостомельської СВА, який здобув вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2023 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 2 ст.364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні за №0000218 від 17.07.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Київській області за процесуальним керівництво Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000218від 17.07.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 358, ч.ч. 4, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 березня 2022 року Указом Президента України № 156/2022, як тимчасовий державний орган, що здійснює функції представника органів місцевого самоврядування в Гостомельській територіальній громаді на період дії воєнного стану створено Гостомельську селищну військову адміністрацію (далі - ГСВА). Відповідно до положень частини 5 статті 78 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повноваження Гостомельської селищної ради достроково припинилися в день набрання чинності вищевказаного Указу Президента. Таким чином, ГСВА виконує роль правонаступника повноважень селищної ради, її виконавчого комітету та селищного голови у встановленому законодавством порядку.

Так, розпорядженням Начальника ГСВА від 15 лютого 2024 року № 45-К, на посаду начальника відділу капітального будівництва ГСВА призначено ОСОБА_4 .

У подальшому розпорядженням начальника ГСВА № 394 від 02.08.2023 утворено комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України (далі комісія). Цим ж документом затверджено персональний склад комісії та положення про вказану комісію.

Розпорядженням Начальника ГСВА № 1058 від 13.12.2023 «Про внесення змін до розпорядження 02.08.2023 № 394» ОСОБА_4 , включено до складу комісії.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 18 та примітки 1 до ст. 364 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 , перебуваючи у складі комісії являється службовою особою, яка обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно розпорядчих функцій, якими особа тимчасово наділена органом місцево самоврядування.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше травня 2024 року, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з іншими членами комісії, виник умисел на зловживання своїм службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з метою реалізації своєї злочинної цілі, підбурила ОСОБА_8 вчинити дії, всупереч інтересам служби, під час реалізації державної програми щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 600 від 30 травня 2023 року.

Для досягнення вищевказаного злочинного плану, голова комісії ОСОБА_8 , залучила членів Комісії, а саме заступника голови комісії ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та члена Комісії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, а також у якості пособника експерта з технічного обстеження будівель та споруд ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без участі яких досягнути мети кримінального правопорушення було неможливо.

Так, ОСОБА_7 , використовуючи веб-портал «Дія», 18.05.2024 подала заяву № ЗВ-18.05.2024-104914 з метою реалізації державної програми про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна передбаченого Постановою Кабінету міністрів України № 600 від 30 травня 2023 року, за фактом пошкодження (знищення) житлового будинку, який належить їй на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому, 10.06.2024 експертом з технічного обстеження будівель та споруд ОСОБА_10 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, проведено технічне обстеження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою визначення можливості виконання робіт по ліквідації наслідків збройної агресії рф проти України. За результатом обстеження, ОСОБА_10 складено технічний звіт, в якому констатовано, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по більшості класифікаційних ознак технічного стану будівлі відносяться до «4-ї» категорії «Аварійний», потребує негайного виконання аварійних робіт по демонтажу конструкцій пошкоджених у наслідок збройної агресії росії проти України, з метою передачі його комісії для винесення рішення про надання компенсації у вигляді житлового сертифікату.

Однак, фактичний стан вказаного об`єкта нерухомого майна, не відповідає зазначеній у звіті інформації, оскільки об`єкти для дослідження відсутній та демонтований ще у 2021 році.

У подальшому на підставі вищевказаного технічного звіту, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з іншими членами комісії складено акт обстеження житла № 548 від 24.06.2024, зруйнованого (пошкодженого) внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації.

Так, достовірно знаючи про невідповідність фактичних даних відомостям, викладеним в технічному звіті ОСОБА_10 , на виконання свого протиправного умислу, направленого на зловживання своїм службовим становищем, з метою отримання неправомірної вигоди ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_4 , за попередньою змовою з іншими членами комісії, затвердила вищевказаний акт обстеження житла, відповідно до якого комісією встановлено, що характер пошкоджень свідчить про повне руйнування будинку.

На підставі вищевказаного акту обстеження житла № 548 від 24.06.2024, комісією здійснено розрахунок розміру компенсації за зруйнований об`єкт нерухомого майна (будинок), який склав 2 926 675 гривень 15 копійок (два мільйони дев`ятсот двадцять шість тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень п`ятнадцять копійок), що підтверджується чек-листом розрахунку компенсації.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_7 № 3B-18.05.2024-104914, на підставі акту обстеження житла від 10.06.2024 та розрахунку вартості компенсації від 26.06.2024, з метою доведення до кінця спільного злочинного плану, комісією винесено рішення № 950/3 від 26.06.2024 за підписом члена комісії ОСОБА_4 , про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, у вигляді грошової компенсації, житлового сертифікату на суму 2 926 675 гривень 15 копійок.

Отже, дії ОСОБА_4 , які виразились в підписанні документів, в тому числі актів обстеження, чек-листів розрахунку компенсації та рішення про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що стали підставою для затвердження незаконного рішення про надання компенсації у вигляді житлового сертифікату, призвели до завдання матеріальної шкоди державному бюджету України, у сумі 2 926 675 гривень 15 копійок, що є тяжкими наслідками згідно з приміткою до ст. 364 КК України

08.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Обставини, що вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 підтверджуються наступними доказами: рапортом про виявлення кримінального правопорушення; заявою про злочин; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; листом з Державного космічного агентства; протоколами оглядів; протоколами обшуків; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У ході досудового розслідування є необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, остання може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України; ОСОБА_4 обіймає посаду начальника відділу капітального будівництва Гостомельської селищної військової адміністрації користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом щодо знищення, приховання або спотворення документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України; перебуваючи на посаді начальника відділу капітального будівництва Гостомельської селищної військової адміністраціїОСОБА_4 може впливати на працівників, свідків та заявника у даному кримінальному провадженні, з метою тиску на них, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: враховуючи, що злочинна діяльність ОСОБА_4 пов`язана з зловживанням службовим становищем, то вона може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_4 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження, або перешкоджати цьому іншим шляхом.

У судому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Зазначив, що відносно підозрюваного у іншому кримінальному провадженні відповідно до хували слідчого судді був застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки, який залишено без змін Київським апеляційним судом. Посилався на відсутність збитків, завданих державі кримінальним правопорушенням, у якому підозрюється ОСОБА_4 , а також недоведеність вчинення вказаного кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб. Розмір застави, визначений у клопотанні, є завідомо непомірним для ОСОБА_4 , який відсторонений від посади, має на утриманні двох малолітніх дітей, одружений та дружина якого перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Одночасно захисник оголосив клопотання про взяття ОСОБА_4 на поруки, так як підозрюваний має належну процесуальну поведінку, обов`язків, покладених у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистої поруки у іншому кримінальному провадженні не порушує, ручався за належну процесуальну поведінку останнього.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника та пояснив, що був членом комісії, не мав доступу до інших джерел, крім наданих заявником, а акт обстеження був складений не працівником його відділу.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Київській області за процесуальним керівництво Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000218від 17.07.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 358, ч.ч. 4, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно з п. 3 постанови заступника начальника відділу СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_19 від 29.07.2025 про створення групи слідчих, місце проведення досудового розслідування визначено за місцем знаходження відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 2А.

Відтак, клопотання подано з дотриманням правил підсудності.

08.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють. При цьому, до наданих доказів обґрунтованості підозри не висувається таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами у їх сукупності.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність підозрюваної до вчинення злочину, підозра у якій йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, якими є: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають враховуватися під час вирішення вказаного питання.

При цьому, слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочин, яке інкримінується підозрюваному, не є виправданням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Водночас, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та контактами.

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше не засуджений, має міцні соціальні зв`язки, належну процесуальну поведінку, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, слідчий суддя приходить висновку про недоведеність обставин, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.

Крім цього, до слідчого судді надійшла заява адвоката ОСОБА_5 про бажання взяти ОСОБА_4 на особисту поруку та зобов`язання забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язуються в разі необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Особиста явка особи, яка поручається за обвинувачену є обов`язкова до суду, оскільки поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Однією з умов обрання такого запобіжного заходу є впевненість судді в тому, що поручитель дійсно може впливати на процесуальну поведінку підозрюваного. При цьому важливою передумовою ефективної дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є почуття довіри і поваги підозрюваного до поручителя. Такі взаємовідносини гарантують, з одного боку, прагнення самої особи до дотримання цього запобіжного заходу, а з другого - забезпечують можливість реального впливу поручителів на її поведінку.

При розгляді даної заяви слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не є співмірним зі встановленими ризиками та не забезпечить належного виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про взяття останнього на поруки.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінованими статтями, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що у кримінальному провадженні органом досудового розслідування доведена наявність ризиків, визначених п. п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а відтак, вважає доцільне застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 206, 208, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

В задоволенні заяви захисника про взяття особи на особисту поруку - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 08 грудня 2025 року, заборонивши ОСОБА_4 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, за виключенням необхідності отримання екстреної медичної допомоги, а також за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; не відлучатись за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи - невиконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 17.10.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1