Справа № 718/2954/25
Провадження №1-кп/718/125/25

У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
"12" листопада 2025 р. м. Кіцмань
У підготовчому судовому засіданні 11.11.2025 прокурор пропонував призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст.ст.32, 291 КПК України, та відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених п. п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України. Також звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків та просив продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів у Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».
В обґрунтування клопотання прокурор посилався, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки не працює та не навчається, не одружений, не має осіб на утриманні, тобто не має міцних соціальних зв`язків та тяжкість покарання за інкриміноване правопорушення. Також вказав, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні трьох епізодів злочинної діяльності, які здійснені безпосередньо біля місця свого проживання, а тому перебуваючи за місцем свого проживання може продовжувати свою злочинну діяльність.
Ризик можливості обвинуваченого незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні прокурор обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 може шляхом погроз, вмовлянь незаконно вплинути на свідків з метою зміни їх показів, які отримані на досудовому слідстві, та змусити їх відмовитися від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки обвинуваченому відома зовнішність осіб, яким він збував боєприпаси та вони входять до кола його спілкування, безпосередньо викривають його у вчиненні злочинів.
Зазначив, що з огляду на викладене жоден інший більш м`який запобіжний захід не може бути застосований.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти заявленого прокурором клопотання та вважали за можливе призначити справу до судового розгляду по суті.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд доходить висновку про можливість призначення справи до судового розгляду по суті та необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , керуючись таким.
Ухвалою слідчого судді Чернівецького районного суду м.Ченівці від 09.10.2025 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор». Строк дії ухвали встановлено до 15.11.2025, визначено суму застави у розмірі 242 240 гривень.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 15.11.2025.
Відповідно до ч. 1ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.
Правилами ст. 178 КПК України закріплено обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема, тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Характер інкримінованого кримінального правопорушення та фактичні обставини свідчать про його суспільну небезпеку. Санкція ч. 1ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Вирішення питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всіх обставин, у тому числі тяжкість злочину, який, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, а також особистість обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.
Ураховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні - у виді позбавлення волі на строк до семи років, беручи до уваги те, що дії обвинуваченого носять характер тяжкого злочину та те, що він неодружений, не має дітей, тобто не має міцних соціальних зв`язків, суд доходить висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 є неможливим.
Такі обставини суд ураховує, надаючи оцінку доводам прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду.
Поряд з цим, у суду відсутні підстави вважати, що в обвинуваченого наявні міцні соціальні зв`язки, які зменшують ризики у даному кримінальному провадженні. Матеріали кримінального провадження не містять та стороною захисту таких доказів суду не надано.
Також суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість обвинуваченого незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, позаяк на даний час свідки по даному кримінальному провадженню не допитані судом.
Ризики можливості спроб обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення - є обґрунтованим та продовжує існувати, оскільки відомості, які отримані під час досудового розслідування, дають підстави вважати, що ОСОБА_4 займається незаконним обігом бойових припасів, вибухових пристроїв та речовин.
Зважаючи на тяжкість злочину, вчинення якого інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, доведені прокурором та продовжують існувати.
Водночас, суд ураховує, що характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме тримання під вартою. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Серед іншого, суд зважає на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, виправдовують тримання особи під вартою, а також про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.
Окрім того, обвинувальний акт у кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, підсудний Кіцманському районному суду Чернівецької області.
Обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291, 292 КПК України.
Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлено.
Клопотань щодо зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого від учасників судового провадження під час підготовчого судового засідання не надійшло.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 197,199 , главою 27 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - задовольнити.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на шістдесят днів - до 10.01.2026 року включно.
Установити строк дії ухвали до 10.01.2026 включно в частині продовження строку тримання під вартою.
Судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснювати одноособово.
У судове засідання викликати учасників судового провадження.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченого протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду, а обвинуваченим - у той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6