Справа № 305/4595/25
Номер провадження 1-кп/305/497/25
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

16.12.2025. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників, адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

адвоката неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні, у залі суду міста Рахів, клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених у кримінальному провадженні, відомості про яке 22.11.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003070 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.5 ст.407 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.1, ч.3 ст.301-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2025 року із Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону до Рахівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками, затверджений 08 грудня 2025 року прокурором у кримінальному провадженні - керівником Закарпатської спеціалізованої прокуратури Західного регіону оборони Закарпатської обласної прокуратури по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003070 від 22.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.5 ст.407 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.1, ч.3 ст.301-1 КК України.

Ухвалою Рахівського районного суду від 11.12.2025 у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 10 годину 10 хвилин 16.12.2025.

16.12.2025, прокурор, ОСОБА_3 , надіслав на електронну адресу суду, клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обгрунтовує наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.06.2025, у період часу близько з 21:00 год. по 23:00 год., ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 (місце проживання ОСОБА_4 ), розпивали спиртні напої. Надалі в ході вживання спиртних напоїв у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення кримінального правопорушення проти статевої свободи та недоторканості особи за наступних обставин. Так, 04.06.2025 близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, групою осіб з ОСОБА_4 , з мотивів задоволення статевої пристрасті, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка не досягла шістнадцяти років, користуючись її безпорадним станом, викликаним вживанням нею алкогольних напоїв та перебуванням ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого остання не повною мірою могла правильно розуміти характер та значення дій, які вчинялись щодо неї та здійснювати опір при посяганні на її статеву недоторканість, без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_8 , у присутності ОСОБА_4 , знявши із ОСОБА_8 одяг знизу до пояса, вчинив із ОСОБА_8 дії сексуального характеру, пов`язанні з вагінальним проникненням, з використанням геніталій. Надалі, 04.06.2025 орієнтовно після 23 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, групою осіб із ОСОБА_5 , з мотивів задоволення статевої пристрасті, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є особою, яка не досягла шістнадцяти років, користуючись її безпорадним станом, викликаним вживанням нею алкогольних напоїв та перебуванням у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого ОСОБА_8 не повною мірою могла правильно розуміти характер та значення дій, які вчинялись щодо неї та здійснювати опір при посяганні на її статеву недоторканість, без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_8 , у присутності ОСОБА_5 , вчинив із ОСОБА_8 дії сексуального характеру, пов`язанні із вагінальним та оральним проникненням з використанням геніталій. Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене групою осіб відносно неповнолітньої особи. Окрім цього, 22.03.2024, ОСОБА_4 призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 . 10.07.2024, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби, перебуваючи на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.6, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, залишив лікувальний заклад - Комунальне некомерційне підприємство «Гощанська багатопрофільна лікарня» за адресою: вул. Богомольця Олександра, 1, у с. Гоща Рівненської області, та у період з 10.07.2024 по 15.06.2025, діючи з прямим умислом, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, не з`являвся без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , що розташовується у АДРЕСА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його (час) з виконанням обов`язків військової служби, до моменту затримання 15.06.2025 у м. Рахів, Закарпатської області Рахівським РВП ГУНП в Закарпатській області, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, а саме: нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану. За сукупністю, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України -нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану. 15.06.2025 о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, затримано в порядку ст.615 КПК України. 16.06.2025 о 16 годині 40 хвилин слідчим СВ Рахівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України. 17.06.2025, слідчим суддею Рахівського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13.08.2025. 04.08.2025 першим заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_10 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до 3 місяців, тобто до 15.09.2025. 06.08.2025, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 15.09.2025. 12.09.2025, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування до 15.11.2025. Так, 12.09.2025 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 07.11.2025. Надалі, 12.11.2025 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування до 15.12.2025. 12.11.2025, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 15.12.2025. Зазначає, що 03.12.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Закарпатській області повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.5 ст.407 КК України. 08.12.2025, до Рахівського районного суду Закарпатської області скерований обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.1, ч.3 ст.301-1 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.5 ст.407 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_4 злочинів повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 15.06.2025; протоколами допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 15.06.2025 та 12.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.06.2025; комплексною судовою психолого-психіатричною експертизою потерпілої ОСОБА_8 , протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функцій фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 15.06.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 15.06.2025, службовим розслідуванням, допитом ОСОБА_12 . Стверджує, що на даний час з об`єктивних причин ризики, якими керувався слідчий суддя при обранні такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшились та не припинили існувати, наявні підстави для продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою. Зокрема, актуальні такі ризики, передбачені ст.177 КПК України: Переховуватися від суду. Злочини, які інкримінуються ОСОБА_4 за ч.3 ст.152 КК України, є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, а за ч.5 ст.407 КК України, тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років без застосування ст.ст.69, 75 КК України, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду з метою уникнення покарання. Крім цього, слід врахувати факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами ЄС, що дає підстави вважати, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжких злочинів може переховуватись від суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України. При вирішенні питання про наявність даного ризику орган досудового розслідування враховує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик переховування від органу досудового розслідування та суду. Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Незаконно впливати на свідків, потерпілуу кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків та потерпілу, які вже встановлені, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на його користь. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до зміни вже наданих показань, відмови від надання таких. Одночасно з цим, варто зазначити, що підозрюваний ОСОБА_4 являється не тільки односельчанином потерпілої, а ще і родичем. Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, слід виходити із встановленого КПК України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, а тому ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Необхідно врахувати, що ОСОБА_4 у 2023 році вже притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України та на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення двох злочинів. Така поведінка ОСОБА_4 свідчить про ризик щодо можливого вчинення нових кримінальних правопорушень. Також існує обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі знову вчинить злочин, передбачений ч.5 ст.407 КК України, оскільки понад 10 місяців ухилявся від військової служби. Підставою продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність вищевказаних ризиків. Вивченням особи обвинуваченого на даний час встановлено, що даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 , вказаного запобіжного заходу, не встановлено. Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , дані про особу обвинуваченого, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, до ОСОБА_4 , необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор стверджує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та не досягне мети застосування запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні.

Щодо поданого клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , таке обгрунтовується наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.06.2025 у період часу близько з 21 години 00 хвилин по 23 годину 00 хвилин, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 (місце проживання ОСОБА_4 ), розпивали спиртні напої. Надалі в ході вживання спиртних напоїв у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення кримінального правопорушення проти статевої свободи та недоторканості особи за наступних обставин. Так, 04.06.2025 близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, групою осіб з ОСОБА_4 , з мотивів задоволення статевої пристрасті, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка не досягла шістнадцяти років, користуючись її безпорадним станом, викликаним вживанням нею алкогольних напоїв та перебуванням ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого остання не повною мірою могла правильно розуміти характер та значення дій, які вчинялись щодо неї та здійснювати опір при посяганні на її статеву недоторканість, без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_8 , у присутності ОСОБА_4 , знявши із ОСОБА_8 одяг знизу до пояса, вчинив із ОСОБА_8 дії сексуального характеру, пов`язанні з вагінальним проникненням, з використанням геніталій. Надалі, 04.06.2025 орієнтовно після 23 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, групою осіб із ОСОБА_5 , з мотивів задоволення статевої пристрасті, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є особою, яка не досягла шістнадцяти років, користуючись її безпорадним станом, викликаним вживанням нею алкогольних напоїв та перебуванням у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого ОСОБА_8 не повною мірою могла правильно розуміти характер та значення дій, які вчинялись щодо неї та здійснювати опір при посяганні на її статеву недоторканість, без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_8 , у присутності ОСОБА_5 , вчинив із ОСОБА_8 дії сексуального характеру, пов`язанні із вагінальним та оральним проникненням з використанням геніталій. Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене групою осіб щодо неповнолітньої особи. Окрім цього, 04.06.2025 близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 (місце проживання ОСОБА_4 ), маючи злочинний умисел спрямований на виготовлення дитячої порнографії, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер діяння та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, порушуючи суспільну мораль у сфері статевих стосунків, діючи всупереч суспільним відносинам, що складаються з приводу протидії розповсюдження порнографії і які є серйозною формою порушення принципів статевої моралі та спричиняє шкоду моральному вихованню людей, шляхом створення викривленого уявлення про інтимні стосунки між статями, за допомогою камери власного мобільного телефону «Iphone 7» IMEI: НОМЕР_2 , в якому використовувалася сім-карта з абонентським номером НОМЕР_3 підключеного до мережі інтернет ПрАТ «Київстар», здійснив відеозапис процесу статевих зносин його ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_4 з неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на момент вчинення дій не досягла шістнадцяти років, тим самим виготовив відеоматеріал, що належить до дитячої порнографії, чим порушив честь та гідність потерпілої ОСОБА_8 . Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.301-1 КК України - виготовлення дитячої порнографії. Окрім цього, у період з близько 23 години 00 хвилин, 04.06.2025 до орієнтовно 19 години 00 хвилин, 07.06.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Рахів, Закарпатської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, порушуючи суспільну мораль у сфері статевих стосунків, діючи всупереч суспільним відносинам, що складаються з приводу протидії розповсюдження порнографії і які є серйозною формою порушення принципів статевої моралі та спричиняє шкоду моральному вихованню людей, шляхом створення викривленого уявлення про інтимні стосунки між статями, зберігав без мети збуту на мобільному телефоні «Iphone 7» IMEI НОМЕР_2 , в якому використовувалася сім-карта з абонентським номером НОМЕР_3 підключеного до мережі інтернет ПрАТ «Київстар», відеозапис його дій сексуального характеру із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на момент вчинення дій не досягла шістнадцяти років, пов`язані з вагінальним проникненням, з використанням геніталійта дій сексуального характеру ОСОБА_4 з неповнолітньою ОСОБА_8 , пов`язанні із вагінальним та оральним проникненням з використанням геніталій, чим порушив честь і гідність потерпілої ОСОБА_8 . Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України - умисне зберігання дитячої порнографії без мети збуту. 15.06.2025, о 19 годині 10 хвилин підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , раніше не судимого, затримано в порядку ст.615 КПК України. 16.06.2025 о 16 годині 30 хвилин, слідчим СВ Рахівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України. 17.06.2025 слідчим суддею Рахівського районного суду Закарпатської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13.08.2025. 04.08.2025, першим заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_10 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до 3 місяців, тобто до 15.09.2025. Так, 06.08.2025 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 до 15.09.2025. 12.09.2025, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування до 15.11.2025. 12.09.2025, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 до 07.11.2025. Так, 12.11.2025, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування до 15.12.2025. 12.11.2025, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 15.12.2025. Зазначає, що 03.12.2025, старшим слідчим СУ ГУНП в Закарпатській області повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч. 1, ч.3 ст.301-1КК України.

08.12.2025, до Рахівського районного суду Закарпатської області скерований обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.1, ч.3 ст.301-1 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.5 ст.407 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_5 злочинів повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 15.06.2025; протоколами допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 15.06.2025 та 12.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.06.2025; судовою мистецтвознавчою експертизою, комплексною судовою психолого-психіатричною експертизою потерпілої ОСОБА_8 , протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функцій фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 15.06.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 15.06.2025. Стверджує, що на даний час з об`єктивних причин ризики, якими керувався слідчий суддя при обранні такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшились та не припинили існувати, наявні підстави для продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою. Зокрема, актуальні такі ризики, передбачені ст.177 КПК України: Переховуватися від суду. Так, злочини, які інкримінуються ОСОБА_5 за ч.3 ст.152 та за ч.3 ст.152 КК України, є особливо тяжкими і передбачають можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Крім цього, слід врахувати факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами ЄС дають підстави вважати, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжких злочинів може переховуватись від суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України. При вирішенні питання про наявність даного ризику орган досудового розслідування враховує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик переховування від органу досудового розслідування та суду. Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Незаконно впливати на свідків, потерпілуу кримінальному провадженні. Зазначає, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілу, які вже встановлені, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на його користь. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до зміни вже наданих показань, відмови від надання таких. Одночасно з цим, варто зазначити, що підозрюваний ОСОБА_5 являється не тільки односельчанином потерпілої, а ще і сусідом.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, слід виходити із встановленого КПК України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, а тому ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Необхідно врахувати, що ОСОБА_5 у 2023 році вже притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України та на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення трьох злочинів. Така поведінка ОСОБА_5 свідчить про ризик щодо можливого вчинення нових кримінальних правопорушень. Підставою продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків. Вивченням особи обвинуваченого на даний час встановлено, що даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено. Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , дані про особу обвинуваченого, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, до ОСОБА_5 необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор стверджує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та не досягне мети застосування запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні. Враховуючи вищенаведені обставини просить клопотання задовольнити та продовжити строк обвинуваченим у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

16 грудня 2025 року, у судовому засіданні у режимі відеоконференції прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , підтримав подані клопотання про продовження строку запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою обраного у відношенні обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та просить такі задовольнити. Зазначає, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного у відношенні обвинувачених закінчується 25.12.2025, кримінальне провадження не завершене, ризики, визначені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у відношенні обвинувачених на сьогодні не відпали, справу по суті ще не розглянуто. Таким чином, перебуваючи на волі обвинувачені, зможуть переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених до завершення судового розгляду кримінального провадження та ухвалення рішення судом. Звертаючись з відповідними клопотаннями, взято до уваги, що обвинувачені не мають та протипоказань до утримання під вартою.

Представник неповнолітньої потерпілої, адвокат ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_6 , у підготовчому судовому засіданні зазначила, що оскільки її підзахисний підтримав клопотання подане прокурором, тому вона не вправі не заперечує щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений, ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні підтримав думку свого захисника та прокурора, не заперечував щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні просила змінити її підзахисному запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений, ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Просив замінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд виходить з наступних міркувань.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як зазначено у пункті 3 рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 №1-р/2017, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991), зазначив: «тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, зазначено, що тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи, а у справі «Іліков проти Болгарії» судом зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема, тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Як встановлено судом, 17.06.2025, слідчим суддею Рахівського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13.08.2025. 04.08.2025 першим заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_10 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до 3 місяців, тобто до 15.09.2025. 06.08.2025 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до 15.09.2025. Так, 12.09.2025 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування до 15.11.2025. Отже, 12.09.2025 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до 07.11.2025. Окрім цього, 12.11.2025 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування до 15.12.2025. Водночас, 12.11.2025 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до 15.12.2025. Окрім цього, 11.12.2025, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до 25.12.2025.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України та ч.5 ст.407 КК України, яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання, у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України та передбаченого ч.1 ст. 301-1 КК України , яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання, у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку суду, дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, будуть переховуватися від суду та незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх вік та стан здоров`я, відомості про особу обвинувачених, суд приходить до висновку, що застосування відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , більш м`яких запобіжних заходів на даний час є неможливим, оскільки в даному випадку реально існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які вказує прокурор. Обставини, викладені прокурором у клопотанні, свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, більш м`які запобіжні заходи, на думку судді, не зможуть запобігти ризикам неправильної процесуальної поведінки обвинувачених, тому клопотання є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

При цьому, лікарських протипоказань проти утримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , під вартою суду не надано.

Таким чином, стороною захисту не доведено, а судом в підготовчому судовому засіданні не встановлено, що зменшились ризики, які стали підставою обрання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, чи виникли нові вагомі обставини, що мають вирішальне значення та не були враховані судом при продовженні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Окрім цього, суд бере до уваги те, що у межах зазначеного кримінального провадження судове слідство ще не розпочато, потерпіла та свідки не допитані, перебуваючи на волі, обвинувачені зможуть ухилитися від суду, а також, незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідка у кримінальному провадженні, які вже встановлені, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на їх користь. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до зміни вже наданих показань, відмови від надання таких. Одночасно з цим, судом встановлено, що обвинувачени ОСОБА_5 являється не тільки односельчанином потерпілої, а ще і сусідом, водночас обвинувачений ОСОБА_4 являється не тільки односельчанином потерпілої, а ще і родичем.

Поряд з цим, суд враховує, що ОСОБА_5 у 2023 році вже притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України та на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення трьох злочинів. Така поведінка ОСОБА_5 свідчить про ризик щодо можливого вчинення нових кримінальних правопорушень.

Також, суд враховує те, що ОСОБА_4 у 2023 році вже притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України та на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення двох злочинів. Така поведінка ОСОБА_4 свідчить про ризик щодо можливого вчинення нових кримінальних правопорушень. Також існує обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі знову вчинить злочин, передбачений ч.5 т.407 КК України, оскільки понад 10 місяців ухилявся від військової служби.

При цьому, суд не вправі на даному етапі судового розгляду оцінювати докази долучені прокурорм до матеріалів кримінального провадження так і не вправі оцінювати покази свідків, які не допитані в судовому засіданні без оцінки доказів в сукупності. На даному етапі суд тільки встановлює наявність чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України для вирішення підставності продовження чи не продовження обвинуваченим запобіжного заходу і не вправі досліджувати докази по справі.

Суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки на даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відтак, строк дії запобіжного заходу обвинуваченим слід продовжити на 14 діб.

Підсумовуючи викладені вище обставини кримінального правопорушення, клопотання прокурора слід задоволити частково та продовжити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 14 діб.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 194, 314, 315 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про продовження дії раніше обраних запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Продовжити раніше обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , раніше не судимому, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.5 ст. 407 КК України, до 14 діб, тобто по 30 грудня 2025 року, включно.

Продовжити раніше обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянину України, уродженцю та мешканцю АДРЕСА_3 , раніше не судимому, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.1, ч.3 ст.301-1 КК України, до 14 діб, тобто по 30 грудня 2025 року, включно.

У задоволенні клопотання захисника, обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У відповідності до вимог абз.2 ч.2 ст.392 КПК України вказана ухвала, може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1