Справа № 496/6565/25
Провадження № 1-кп/496/677/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

26.11.2025 року прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на 60 днів, без визначення розміру застави.

Свої вимоги мотивує тим, що 02.05.2025 року, близько 19 години 00 хвилин, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала в спальній кімнаті будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , разом з своїми малолітніми дітьми ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час, ОСОБА_7 побачила як її малолітня донька ОСОБА_12 грається біля електричного подовжувача, що викликало обурення матері, після чого остання, схопила ОСОБА_12 за одяг ззаду та кинула на ліжко, в подальшому будучи роздратованою плачем малолітньої ОСОБА_12 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, переслідуючи мету вбивства малолітньої ОСОБА_12 , долонею правої руки почала закривати ніс та ротову порожнину малолітньої ОСОБА_12 тим самим перешкоджаючи потраплянню повітря до легень малолітньої. Після чого, ОСОБА_7 перевернула малолітню ОСОБА_12 обличчям до подушки, також позбавивши її можливості дихати та залишила кімнату. В результаті вказаних дій малолітня ОСОБА_12 померла, відповідно смерть останньої настала від механічної асфіксії в результаті удушення, внаслідок закриття отворів носа, рота.

На підставі викладеного, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене щодо малолітньої дитини.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області до обвинуваченої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалами слідчих суддів Біляївського районного суду Одеської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави був продовжений, строк дії якої спливає 04.12.2025 року.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження перелік яких зазначено у реєстрі матеріалів досудового розслідування, який є додатком до обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України, що є предметом розгляду Біляївського районного суду Одеської області. З часу обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою, наявні ризики не зменшились та продовжують існувати.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зав`язків, тому не може не усвідомлювати імовірність засудження за інкримінований їй злочин та призначення покарання, у випадку визнання її винною, у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, що є підтвердженням наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України , а саме, що обвинувачена може незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, так як обвинуваченій відомо місця проживання свідків вчинення злочину, а потерпілою у вказаному кримінальному провадженні визначено її мати. Тому, перебуваючи на свободі, для уникнення притягнення її до кримінальної відповідальності, шляхом залякування, погроз чи вмовляння може вплинути на потерпілу і свідків та їх рідних для того, щоб останні змінили свої покази у кримінальному провадженні.

Неможливість застосування запобіжного заходу до обвинуваченої ОСОБА_7 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Також, неможливість застосування запобіжного заходу до обвинуваченої ОСОБА_7 у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що вказаний злочин вчинений із застосуванням насильства, тому на думку сторони обвинувачення підстав для визначення розміру застави не має.

Прокурор ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала заявлене клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому, та просила задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_13 до підготовчого судового засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила, заяв та клопотань від неї не надходило.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 проти клопотання прокурора заперечувала, просила обрати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачена ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні підтримала думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи те, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 04.12.2025 року, до вказаного терміну кримінальне провадження не може бути завершено.

Суд приймає до уваги особу обвинуваченої ОСОБА_7 , її вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, враховує тяжкість інкримінованого їй злочину, остання обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі, а також враховує те, що вона у судовому засіданні не була допитана, з метою уникнення ризиків переховування від суду, а також з метою недопущення незаконно впливу на свідків і потерпілого.

Колегія суддів погоджується з доцільністю тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченої, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення на даній стадії кримінального провадження доведена наявність обґрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, оцінивши вагомість наявних доказів; такі докази в своїй сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, є причетною до скоєння правопорушення.

Відповідно до п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України метою продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є унеможливлення останньою переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно вливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, які знайшли свої підтвердження в судовому засіданні.

Наведені прокурором ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися та не зникли, оскільки не зменшилися та не зникли підстави, які їх викликали.

Разом з цим, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 не заміжня, не працевлаштована, тобто у неї відсутні міцні соціальні зв`язки в місці її постійного проживання, що позбавляє його можливості отримання законних засобів існування, тобто наразі існують вищевказані ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої ОСОБА_7 , колегія суддів суд на теперішній час не встановила.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства та який спричинив гибель людини, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 331, 371, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, тобто з 26.11.2025 року до 24.01.2026 року, включно.

Утримувати обвинувачену ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній Установі «Одеській слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити уповноваженій службовій особі: начальнику Державної Установи «Одеській слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 02.12.2025 року о 15:30 год.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3