ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3689/25

24 грудня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

захисника адвоката ОСОБА_5 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 14.02.2023 за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Льотниче Володимир-Волинського району Волинської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, на утриманні має троє неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 під час проходження військової служби за контрактом у Збройних Силах України, у військовому званні молодший сержант, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), в порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 14 січня 2023 року не з`явився на військову службу у зв`язку із переведенням із військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 , розташованої в районі здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, що в АДРЕСА_2 , та в період часу з 14.01.2023 по 29.12.2024 (за виключенням періоду з 13.03.2023 по 16.03.2023 у зв`язку із стаціонарним лікуванням) був відсутній на службі без поважних причин і не виконував службові обов`язки в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 під час проходження військової служби у Збройних Силах України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переслідуючи мету назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), в порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 127, 128, 129, 13 0, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України о 15 год. 00 хв., 11 січня 2025 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 , розташовану в АДРЕСА_3 та з 11 січня 2025 року не виконував службові обов`язки в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав за фактичних обставин, зазначених в обвинувальному акті. При цьому показав, що у жовтні 2021 року підписав контракт про службу в Збройних Силах України, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . У період проходження служби неодноразово звертався до командування військової частини НОМЕР_1 про необхідність лікування. У березні 2023 року був прооперований та перебував на стаціонарному лкуванні. Після лікування до військової частини НОМЕР_1 не повернувся, оскільки вона була розформована, до військової частини НОМЕР_2 не погодився бути переведеним. Після цього повернувся до військової частини НОМЕР_3 , що в АДРЕСА_3 , однак 11 січня 2025 року він самовільно залишив військову частину у зв`язку з відсутністю бажання продовжувати військову службу. Просив врахувати його безпосередню участь у зоні бойових дій, у вчиненому розкаюється.

Суд, враховуючи те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши наслідки вчинення таких дій, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів у більшому об`ємі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, - нез`явлення військовослужбовцем вчасно на військову службу без поважних причин тривалісю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану та ч. 4 ст. 408 КК України, дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану та органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України є тяжким злочином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України, є особливо тяжким злочином, а також особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує положення ст. 50, 65 КК України, зокрема, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, тяжкість вчинених злочинів, особу винного, його щире каяття, визнання та усвідомлення своєї вини, посередню характеристику за місцем проживання, те, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимий, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та є необхідним призначити йому покарання за вчинені ним злочини у виді позбавлення волі.

Покарання за сукупністю кримінальних правопорушень обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити згідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 11 листопада 2025 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 09 січня 2026 року.

Враховуючи те, що ризики, які стали підставою для застосування щодо обвинуваченого такого виду запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, є необхідним продовжити дію запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набранням вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 днів.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не пред`являвся.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 373, 374, 376 КПК України,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

за ч. 4 ст. 408 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, - у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання 12 серпня 2025 року 14 год. 30 хв.

Продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, але не більше як на 60 днів, з дня проголошення цього вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1