Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/703/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 396/832/24 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянула у закритому судовому засіданні матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.10.2025, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, не одруженому, уродженцю м. Новоукраїнка Кіровоградської області, не працюючому, фактично проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 14.00 год. 20 грудня 2025 року.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою. Обґрунтував клопотання тим, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2025 року, ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14.00 год. 20 грудня 2025 року включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що на даний час відсутні підстави вважати, що ризики, які стали підставою для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час зменшились та перестали існувати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді особистого зобов`язання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд в оскаржуваній ухвалі лише побічно згадав про певні ризики, які стали підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою, однак не конкретизував ці ризики та не навів доказів, які існування цих ризиків підтверджують. Також, зазначає, що він не може впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також зауважує, що не є доведеним ризик можливого вчинення ним нового кримінального правопорушення. Крім того, він має постійне місце проживання та реєстрації, що вказує на наявність міцних соціальних зв`язків.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченої, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було. Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14.00 год. 20 грудня 2025 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)