Справа № 676/4032/25
Провадження № 1-кп/676/336/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇН

24 грудня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває дане кримінальне провадження.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 595 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1801660 грн., зменшивши відповідно суму застави до розміру, передбаченого статтею 182 КПК України, тобто до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, або на домашній арешт. Клопотання обґрунтовано тим, що сума застави не є співмірною щодо обставин справи і не відповідає вимогам Закону. Обвинувачений має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину-інваліда, яка потребує обстеження та лікування у м. Київ. Також посилався на укладення іншим обвинуваченим ОСОБА_6 угоди про визнання винуватості, яка була затверджена судом, що також вважає підставою для зменшення розміру визначеної судом застави.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Прокурор заперечував проти задоволення заявленого адвокатом клопотання.

Вирішуючи питання за заявленим адвокатом клопотання про зміну запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Встановлено, що на стадії досудового розслідування даного кримінального провадження ОСОБА_3 28.02.2025 з метою забезпечення дотримання процесуальних обов`язків було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який слідчий суддя вважав достатнім для запобігання визначеним ризикам. Ухвала слідчого судді набула чинності.

У подальшому під час судового розгляду кримінального провадження обвинуваченому було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави та покладанням обов`язків, вказаними в ухвалі від 28.02.2025 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки заявлені прокурором ризики не зменшилися та продовжують існувати обставини, якими вони обумовлені.

Так, причетність ОСОБА_3 до протиправної схеми з незаконного переправлення громадян України за кордон з корисливих мотивів суд вважає вагомою підставою для врахування при вирішенні питання про запобіжний захід. При цьому обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає частково, що є підставою для повного судового розгляду з дослідженням усіх доказів, зібраних стороною обвинувачення. Наявність угоди про визнання винуватості, укладеної між іншим обвинуваченим та прокурором, не позбавляє суд від повного дослідження доказів та не впливає на вирішення питання застосування запобіжного заходу, оскільки покладення в основу обвинувального вироку показань співучасників заявника у вчиненні кримінального правопорушення, які погодилися співпрацювати із стороною обвинувачення, порушує Конвенцію.

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому, опинившись на волі, із метою уникнення кримінальної відповідальності останній може потенційно переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Крім того, обвинувачений обізнаний із можливим механізмом дій для безперешкодного незаконного перетину кордону України, яким, відповідно, може скористатися, що істотно збільшує вагомість зазначеного ризику.

Також продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані судом.

Тому на даному етапі більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою із визначенням певного розміру застави, як то домашній арешт, не зможуть запобігти ризикам, встановленим судом, та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У даному провадженні тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 не є для нього безальтернативним запобіжним заходом, адже передбачає в якості альтернативи заставу.

Положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; даних про особу підозрюваного; встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

У даному кримінальному провадженні визначення розміру альтернативної застави при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою ґрунтувалося на підвищеній суспільній небезпечності вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення. Разом з тим, первинно встановлений розмір альтернативної застави при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу має бути основою для врахування нових даних, здобутих протягом дії запобіжного заходу. Обвинувачений ОСОБА_3 утримується під вартою протягом майже десяти місяців, тому доцільно застосувати підхід, за яким з плином часу знижується суворість запобіжного заходу (зокрема, за рахунок зменшення розміру альтернативної застави).

Беручи до уваги зазначене, суд дійшов висновку, що застава в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757000,00 грн. зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і запобігти наявним ризикам.

За наведених обставин клопотання захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтею 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Визначити заставу в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757 000,00 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою із залишенням обов`язків, вказаними в ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2025 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В решті вимог відмовити.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1