Справа № 682/960/24
Провадження № 1-кп/682/17/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута кримінальне провадження № 0000027 за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нахідка Джанкойського району АР Крим, українця, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, на утриманні має одну малолітню дитину, військовослужбовець ЗСУ на посаді стрільця взводу охорони роти охорони та забезпечення інженерних боєприпасів та майна військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою АДРЕСА_2 ,-

- за ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), на посаді стрільця взводу охорони роти охорони та забезпечення інженерних боєприпасів та майна військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 11, 16,127,128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту ЗСУ, діючи умисно, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та баючи їх настання, будучи військовослужбовцем ЗСУ за контрактом, порушуючи військову дисципліну, маючи на меті тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування 28 жовтня 2023 року близько 08:00 год., самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_3 , перебуваючи поза межами військової частини, де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України, допоки 24.03.2024 не був виявлений працівниками військової служби правопорядку ЗСУ, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а саме, самовільне залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини вчинення кримінального правопорушення. При цьому показав, що він будучи військовослужбовцем ЗСУ за контрактом 28.10.2023 року самовільно залишив військову частину з особистих міркувань. Змінив місце проживання на м. Київ, де має цивільну дружину та сина, який народжений 15.05. 2025 р.

На підтвердження винності обвинуваченого свідчать також дані:

- матеріалів службового розслідування стосовно військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 (витяг з наказу № 1748 від 15.11.2023, Акт службового розслідування, витяг з наказу № 1639 від 29.10.2023, витяг з наказу № 3 від 25.03.2021, військовий квиток серії НОМЕР_2 від 08.10.2019, витяг з наказу № 55-РС від 01.12.2023, доповідь про самовільне залишення військової частини військовослуждбовцем військової служби за контрактом солдатом ОСОБА_4 від 30.10.2023, витяг з наказу № 9-РС від 12.03.2024);

- висновку судово-психіатричного експерта № 193 від 25.03.2024 року відповідно до змісту якого ОСОБА_4 виявляє епізодичне вживання психотропних речовин (какабіоїди, солі, амфетаміни) без психічних та соматичних розладів. У ОСОБА_4 немає відхилень у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання. На час вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_4 виявляв епізодичне вживання психоактивних речовин (канабіоїди, солі, емфетаміни) без психічних та соматичних розладів. ОСОБА_4 на час вчинення інкримінованого йому діяння усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. ОСОБА_4 у даний час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Аналізуючи зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в самовільному залишенні військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану повністю доведена і його дії правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини справи, особу підсудного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Підсудний ОСОБА_4 за місцем служби характеризується негативно, халатний, має схильність до вживання наркотичних та алкогольних речовин. Його професійний рівень за фахом незадовільний, не працює над підвищенням своїх знань, має слабкі здібності до організації роботи, не проявляє інтерес до новоого досвіду, не може добре організувати ефективне виконання поставлених завдань, обов`язки по займаній посаді ніколи не виконує, Статутів ЗСУ не знає, критику сприймає з зауваженнями.

Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Обираючи вид покарання, суд враховуючи усе вищевикладене , а також процесуальну поведінку обвинуваченого, який ухилявся від явки до суду, що стало підставою для оголошення його у розшук, та обгрунтованим вважає обрати покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу суд вважає за доцільне, зважаючи на продовження існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, продовжити щодо обвинуваченого дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 16.10.2025 року та зарахувати у строк відбування покарання строк утримання під вартою з 26.08.2025 року, з розрахунку, що відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, один день попереднього ув`язнення - за день позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1