У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю учасників:

заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4

слідчої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород скаргу ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність Офісу Генеральної прокуратури України, Закарпатської обласної прокуратури, Ужгородської окружної прокуратури та ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП, -

встановив:

30 жовтня 2025 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_3 та авдоката ОСОБА_4 на бездіяльність Офісу Генеральної прокуратури України, Закарпатської обласної прокуратури, Ужгородської окружної прокуратури та ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП.

Згідно вказаної скарги заявник просить:

- уповноважену особу ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області внести відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 22.10.2025 року за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК Ураїни стосовно громадянина ОСОБА_6 , який «купив у бандитів» 0,30 га землі та будує сім котеджів вартістю більше одного мілйона доларів США та бувшої голови Оноківської сільської ради Ужгородського району ОСОБА_7 ;

- накласти арешт з метою недопущення незаконного будівництва на земельних ділянках ТзОВ «Оріяна -2» із забороною вчиняти будівництво та будь які дії спрямовані на розпорядження земельними ділянками які підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК № 000768, зареєстрований у Книзі записів державних актів на прав постійного користування землею від 08 липня 1996 року за № 160/7, загальною площею 0,6300 га, а саме

- земельну ділянку площею 0,0623 га, кадастровий номер :11:015:0162;

- земельну ділянку площею 0,1753 га, кадастровий номер :11:015:0163;

- земельну ділянку площею 0,1038 га, кадастровий номер :11:015:0164;

- земельну ділянку площею 0,2925 га, кадастровий номер :11:015:0165.;

- зобов`язати Офіс Генерального прокурора України визначити підслідність подальшого розслідування кримінальної справи за Державним бюро розслідувань, оскільки будівництво проводять ймовірно київські прокурори через підставних осіб.

В обгрунтування вимог скарги посилається на те, що ТзОВ «Оріяна-2» представником якого є ОСОБА_3 на праві постійного користування належать земельні діляки, на яких на даний час проводиться незаконне будівництво 7 котеджів, ьобто вважають, шо відбулось рейдерське захоплення земельних діялянок.

18.08.2025 року скаржник ОСОБА_3 , як посадова особа «Оріяна-2» не визнаний потерпілим, а також вважає, що прокурорами та слідчим порушено вимоги закону, а саме не визначено підслідність Державного бюро розслідувань, адже скаржник просив розслідувати за ч. 2 ст. 364 КК України; не розслідується за ч. 2 ст. 364 КК України; не визнано потерпілим і не вручено пам`ятку про права ОСОБА_3 ; не повідомлено хто слідчий і хто процесуальний прокурор; не накладено арешти на 4 земельні ділянки; не вживаються жодні заходи стосовно земельного рейдера-бандита ОСОБА_6 , яка «спіймали і задокументували» під час руйнування фундаментів екскаватором; не вживаються жодні заходи стосовно «шахрайського Договору купівлі-продажу» 30 соток землі ОСОБА_6 «ніби-то» своїй донечці ОСОБА_8 ; не складено план оперативно-слідчих дій; не підготовлено постанову про призначення судово-земельної експертизи.

В судовому засіданні:

Заявник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, посилаючись на мотиви у ній викладені. Акцентув увагу на тому, що відбулось рейдерське захоплення земельних ділянок. Також зазначив, що ним було упущено, що відомості необхідно внести за ст. 364 КК України і відносно нині в.о. обов`язки голови Оноківської сільської ради Ужгородського району;

Заявник ОСОБА_3 підтримав думку ОСОБА_4 , зазначив, що вищевказані земельні ділянки незаконно вибулу із володіння (користування) ТзОВ «Оріяна2», вважає, що їх захопили рейдери, оскільки вони мали право постійного користування ще з 1996 року, і мали плани на забудову вказаних ділянок, однак останні незаконно бли передані у власність, а в подальшому перепродані. Тому просить скаргу задовольнити повністю;

Слідча ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 відносно задоволення скарги просила відмовити. Зазначила, що по данному факту вже внесено відомості до ЄРДР за № 0000032 від 16.03.2023 року та 06.08.2025 року на підставі ухвали слідчого сдді від 04.08.2025 року, розпочато досудове розслідування яке триває. Крім того зазгачила, що ще о 2023 році, ОСОБА_9 було визнано потерпілим, тому вважає підстав вносити ще одні відомості не має, крім того особи на яких посилаються заявники не є службовими, а відтак це унеможливлює внесення відомостей по ст. 364 КК України, як того просять заявники. Крім іншого, що стосується арештів, вважає, що таке вимога не підлягає розгляду слідчим суддею в порядку ст. 303 КПК України.

Заслухавши думки учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Щодо внесення відомотей до ЄРДР.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

У свою чергу, за змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З долученої до скарги заяви та згідно пояснень заявників вбачається, що останні порушують питання питання про необхідність реєстрації відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 364 КК України стосовно громадянина ОСОБА_6 та бувшої голови Оноківської сільської ради Ужгородського району ОСОБА_7 .

Слідчим суддею встановлено, що, викладені у заяві ОСОБА_3 від 22.10.2025 року обставини є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000032 від 16.03.2023 року .

Відтак, відомості, про які скаржник просить внести до ЄРДР вже внесені до ЄРДР та є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000032 від 16.03.2023 року та від 06.08.2025 року, що підтверджується долученим до матеріалів скарги витягом з ЄРДР та поясненнями слідчої в судовому засіданні, і що не заперечувалось заявниками, однак останні вважають, що крім вже внесених до ЄРДР відомостей мають бути внесені нові з посиланням на вказану ними кваліфікацію та відносно вказаних осіб.

Крім того слідчий судді вважає за необхідне звернути увагу, що наявні в матеріалах скарги рапорт яким зафіксовано звернення по телефону ОСОБА_4 про рейдерське захоплення земельних ділянок ТОВ «Оріяна2», ні протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення не містять вимог по кваліфікації крмінального правопорушення, такі вимоги знайшли своє місце вже у поданій слідчому судді скарзі, разом з тим містять посилання на конкретних осіб, та на ті обставини по яким відомості в ЄРДР вже внесено, а саме незаконне захоплення (рейдерське) земельних ділянок ТОВ «Оріяна2»

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджено наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020.

Зі змісту указаного положення вбачається, що за одним епізодом, який містить ознаки кримінального правопорушення, може бути внесено лише один запис про кримінальне провадження. При цьому правова кваліфікація кримінального правопорушення може бути змінена уповноваженими особами органу досудового розслідування на будь-якій стадії досудового розслідування.

Ураховуючи, що чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено можливість повторного внесення відомостей до ЄРДР (реєстрації нового кримінального провадження) щодо тих саме обставин ймовірного скоєння кримінального правопорушення, які є предметом досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні, тому підстави для задоволення скарги на невнесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Крім того, самостійне визначення особою у заявах про злочин наявності певної статті КК та бажаної кваліфікації без наведення достатніх відомостей не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме ці злочини. Крім того, слідчий, прокурор не зобов`язаний вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 3, 5 статті 22 КПК). Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК (частини 1, 3 статті 26 КПК).

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та здійснення функції обвинувачення покладено на прокурора (статті 36 КПК), зокрема, прокурор уповноважений давати вказівки щодо проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій, чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному КПК, скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих, ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених КПК, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування та інші повноваження (пункти 4,7-8 частини 2 статті 36 КПК).

Той факт, що кримінальне провадження № 0000032 зареєстроване, свідчить про можливість (й обов`язок сторони обвинувачення) подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що, у свою чергу, не виключає можливості як подальшого уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення, у тому числі й до правової кваліфікації за частиною 2 статті 364 КК, яку заявник вважає правильною. На процес збирання доказів можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів (пункт 2 частини 2 статті 60 КПК), подання доказів слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо (частина 1 статті 56 КПК).

У той же час ні заявник, ні потерпілий, ні слідчий суддя не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом нав`язування слідчому саме тієї кваліфікації кримінального правопорушення, яка є бажаною для них, чи яку вони вважають правильною.

Таким чином, здійснення судового контролю з боку слідчого судді за діями слідчого, прокурора щодо правильності правової кваліфікації (у тому числі попередньої кваліфікації при внесенні відомостей заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР) на етапі досудового розслідування до повідомлення особи про підозру КПК не передбачено. Виправлення допущених слідчим помилок на цьому етапі можливе прокурором в рамках процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Отже, ураховуючи зміст поданої скарги щодо обставин ймовірних правопорушень, щодо яких скаржник просить внести відомості до ЄРДР, слідчий суддя дійшов висновку, що чинним законодавством не передбачає можливості повторного внесення відомостей до ЄРДР щодо тих же самих фактичних обставин, які є предметом іншого кримінального провадження, зокрема у цьому випадку - у межах кримінального провадження № 0000032.

Щодо вимоги про накладення арештів.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, зокрема ст.ст.303-308 цього Кодексу.

Так, ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового; 3) рішення слідчого про закриття кримінального; 4) рішення прокурора про закриття кримінального; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Встановлений вказаною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним та будь-які виключення щодо розгляду таких скарг - не допускаються.

У мотивах скарги заявником піднімається питання, про накладення арешту на земельні ділянки. Разом з тим питання накладення арешту регулюється главою 17 «Арешт майна» КПК України «Арешт майна», а не главою 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування».

Крім того перелік осіб, які мають право звернення до слідчого судді з клопотання про арешт майна є вичерпним, і пердбачений ч.1 ст. 171 КПК України, заявники до вказаного кола осіб не відносяться.

А тому слідчий суддя не вбачає будь яких законних підстав задоволення вказаної вимоги.

Щодо підслідності.

Нормою ч. 3 ст. 26 КПК України врегламентовано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Водночас відповідно до положень частини 5 статті 218 КПК України спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Відповідно до частини 1 статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Аналізуючи положення чинного законодавства слідує, що саме до повноважень прокурора відноситься визначення підслідності, спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.04.2019 у справі № 11-945сап18 зробила висновок, що способи судового контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування.

Таким чином для вирішення питання про підслідність Державному бюро розслідувань даного кримінального провадження захист має право звернутися в установленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до ст. 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішенняслідчого чипрокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170,171, 214, 218, 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність Офісу Генеральної прокуратури України, Закарпатської обласної прокуратури, Ужгородської окружної прокуратури та ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 07 листопада 2025 року о 16 год. 45 хв

Слідчий суддя ОСОБА_1