УХВАЛА

про накладення арешту на майно

13 січня 2026 рокуСправа № 495/158/26
Номер провадження 1-кс/495/96/2026

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 07.05.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 09.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

встановив:

до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 12.01.2026 надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 07.05.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 09.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 09.01.2026 року до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 23.11.2025 року, невстановлена особа незаконно заволоділа належним йому транспортним засобом марки "MAZDA", моделі "626 GE" сірого кольору з р/н " НОМЕР_1 ".

В ході проведення досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що має у власності автомобіль марки "MAZDA", моделі "626 GE" сірого кольору з р/н " НОМЕР_1 " 1994, який обміняв свій вищевказаний автомобіль на автомобіль Косовець Станіслава марки «ВАЗ 2106» з доплатою з його сторони в розмірі 5 000 гривень та після того як передав належний йому автомобіль марки "MAZDA" домовився, що в подальшому забере вищевказане авто марки ВАЗ 2106 коли буде 5000 гривень. Однак надалі написавши ОСОБА_6 про те, що має намір повернути авто, той відповів що автомобіль марки "MAZDA" ніби той йому подарував, таким чином заволодівши його транспортним засобом марки «MAZDA».

В ході проведення досудового розслідування з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, та на підставі ухвали суду, було проведено обшук будинку, підсобних та гаражних приміщень на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання майна, яке було здобуте у результаті вчинення кримінального правопорушення, а саме автомобілю марки «MAZDA», моделі 626, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено:

- документи: свідоцтво про реєстрацію на ТЗ НОМЕР_3 , упаковано до полімерного спецпакету NPU 5074448.

- транспортний засіб: автомобіль марки «MAZDA», моделі 626, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який доставлений на територію Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: вул. Сержанта Данила Марюхна, 21, м. Бiлгород-Днiстровський, Одеська область, на зберігання у незмінному стані для огляду судовим експертом.

Враховуючи викладене з метою фіксації та проведення з вказаним транспортним засобом авто технічної експертизи технічного стану транспортного засобу, необхідно надати безперешкодний доступ судовому експерту ОНДІСЕ для їх огляду.

У зв`язку з цим на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність надання зазначених транспортних засобів для огляду судовому експерту та необхідність зберігання без доступу сторонніх осіб.

У судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений, проти задоволення клопотання не заперечував.

Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлений.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч. 2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно з матеріалами провадження вбачається, що під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено:

- документи: свідоцтво про реєстрацію на ТЗ НОМЕР_3 , упаковано до полімерного спецпакету NPU 5074448.

- транспортний засіб: автомобіль марки «MAZDA», моделі 626, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який доставлений на територію Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: вул. Сержанта Данила Марюхна, 21, м. Бiлгород-Днiстровський, Одеська область, на зберігання у незмінному стані для огляду судовим експертом.

Постановою старшого слідчого від 09.01.2026 вилучений в ході огляду місця події автомобіль та свідоцтво про реєстрацію на ТЗ НОМЕР_3 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Збереження речового доказу у незмінному стані є необхідним до встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даній категорії справ.

Наведені слідчим мотиви арешту є виправданим втручанням у право власності особи з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу, що правоохоронні органи повинні діяти оперативно, особливо коли мова йде про обмеження прав особи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 7 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, дізнавача, який здійснює таке провадження.

Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об`ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення), крім матеріальних носіїв секретної інформації, які передаються в установленому законом порядку на зберігання до режимно-секретного підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання. У разі відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру (далі - спеціальний сейф).

З аналізу статті 100 КПК України вбачається, що до компетенції слідчого судді не входить вирішення долі речових доказів на стадії досудового розслідування, зокрема визначення місця їх зберігання.

Згідно із частиною дев`ятою статті 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що місце зберігання речових доказів на даній стадії повинно бути вирішено слідчим, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт з забороною права користування, володіння та розпорядження до проведення необхідних судової транспортно-товарознавчої експертизи на наступне майно:

- транспортний засіб: автомобіль марки «MAZDA», моделі 626, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який доставлений на територію Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: вул. Сержанта Данила Марюхна, 21, м. Бiлгород-Днiстровський, Одеська область;

- свідоцтво про реєстрацію на ТЗ НОМЕР_3 , упаковано до полімерного спецпакету NPU 5074448.

На підставі частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складено 13.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1