Справа № 539/5743/25
Провадження № 1-кс/539/766/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2025 року м. Лубни
В С Т А Н О В И В :
Ст.слідчий СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучену дерев`яну бейсбольну биту, яка має розміри: загальна довжина 725 мм., діаметр у найтовщому місці 50 мм., яка на час досудового слідства буде зберігатися у камері зберігання речових доказів Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області, за адресою: Полтавська область, м.Лубни, вул. Монастирська, 4, до скасування арешту майна в установленому законом порядку.
Клопотання мотивував тим, що 05.11.2025, приблизно о 18 годині, в умовах воєнного стану, у м. Лубни Полтавської області на відкритій ділянці місцевості по провулку Верстатобудівників, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїм неповнолітнім братом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинили розбійний напад на ОСОБА_7 .
13.11.2025, під час слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_6 , останній показав місце за закинутою будівлею колишнього ДП «Лубенський виноробний завод», за адресою : м. Лубни, проспект Володимирський, буд. 76, де він заховав дерев`яну бейсбольну биту, яка була знаряддям вчинення розбійного нападу. Цього ж дня, у місці вказаному підозрюваним ОСОБА_6 було виявлено та вилучено дерев`яну бейсбольну биту, яка має розміри : загальна довжина - 725 мм., діаметр у найтовщому місці - 50 мм. На поверхні виявленої бейсбольної бити виявлено тріщини від ударів та нашарування речовини бурого кольору.
Зважаючи, що вилучена дерев`яна бейсбольна бита була знаряддям кримінального правопорушення та може бути використана як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у відповідності до ст. 98 КПК України вона має значення речового доказу.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить таких висновків.
Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 06.11.2025, ОСОБА_6 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
13.11.2025 під час слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_6 , останній показав місце за закинутою будівлею колишнього ДП «Лубенський виноробний завод», за адресою : м. Лубни, проспект Володимирський, буд. 76, де він заховав дерев`яну бейсбольну биту, яка була знаряддям вчинення розбійного нападу, яку цього ж дня, у місці вказаному підозрюваним ОСОБА_6 було виявлено та вилучено дерев`яну бейсбольну биту, яка має розміри : загальна довжина - 725 мм., діаметр у найтовщому місці - 50 мм. На поверхні виявленої бейсбольної бити виявлено тріщини від ударів та нашарування речовини бурого кольору.
Постановою слідчого від 13.11.2025 вилучену дерев`яну бейсбольну біту визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
В даному випадку є достатні підстави вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Враховуючи, що стороною обвинувачення доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170-175, 309, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на вилучену дерев`яну бейсбольну биту, яка має розміри: загальна довжина 725 мм., діаметр у найтовщому місці 50 мм., яка на час досудового слідства буде зберігатися у камері зберігання речових доказів Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області, за адресою: Полтавська область, м.Лубни, вул. Монастирська, 4, до скасування арешту майна в установленому законом порядку.
Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1