ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/159/26
провадження № 1-кс/753/114/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваної - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого лейтенанта поліції СВ Дарницького УПГУНП в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000025 внесеного до ЄРДР від 05.01.2026 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, громадянка України, українка, не заміжня, офіційно не працює, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , державні нагороди та пільги відсутні, не інвалід, не депутат, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судима: 06.12.2023 вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 1,3 ст. 307 КК України до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією майна (не набра законної сили), підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України -

ВСТАНОВИВ:

06.01.2026 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якій оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримала, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується протоколами допитів свідків, ОМП, затримання, довідкою КМКЛШМД, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана, може незаконно впливати на свідків, зважаючи на категорію злочину, обізнаності про місцезнаходження вказаних осіб, викривальні покази щодо обставин злочину, з метою їх зміни, зокрема тиску на свідка, якому завдані тілесні ушкодження, оскільки останній та підозрювана перебували у певних близьких стосунках; переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи відсутність роботи, міцних соціальних зв`язків та інших стримуючих факторів, незважаючи на наявність малолітнього сина та матері, оскільки мають місце відомості про неналежне виконання підозрюваною своїх материнських обов`язків та негативні відносини через це, із своєю матір`ю, яка опікується дитиною; вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на характеристику особи, зокрема підозрювана була засуджена за інший злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, до реального позбавлення волі, незважаючи на те, що вирок не набрав законної сили та перебуває на розгляді в апеляційній інстанції, підозрювана знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що свідчить про її зневагу до правил поведінки у соціальному житті та схильність до їх порушень.

Захисник підозрюваної, просив обрати підозрюваній інший запобіжний захід, посилаючись на те, що кваліфікація дій останнього може бути змінена на більш м`яку. Крім того, підозрювана має міцні соціальні зв`язки, зокрема матір та малолітню дитину, має постійне місце реєстрації та проживання. За час розгляду іншої кримінальної справи в суді першої та апеляційної інстанцій, жодного разу не порушувала запобіжний захід, що свідчить про її відповідальність.

Підозрювана підтримала захисника.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає останнє обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується протоколами допитів свідків, ОМП, затримання, довідкою КМКЛШМД, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину згідно ч. 5 ст. 121 КК України.

ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання, у квартирі проживає разом із сином та матір`ю, разом з тим, виходячи з пояснень підозрюваної щодо її образу життя, відсутність роботи, характеризуючи даних наданих правоохоронними органами, вбачається, що підозрювана веде антисоціальний спосіб життя, що неодноразово потрапляло у поле зору відповідних органів. Таким чином наявність дитини та матері для підозрюваної не є стримуючим фактором і не свідчить про її міцні соціальні зв`язки. Отже, слідчий суддя вважає, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є високим.

Підозрювана була засуджена за вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів і хоча наразі вирок законної сили не набрав, у зв`язку з його апеляційними розглядом, ОСОБА_4 знову підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, що свідчить про її схильність до порушень правил поведінки. Таким чином слідчий суддя вважає, що ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є високим.

Зважаючи на категорію злочину, обізнаності про місцезнаходження свідків, зокрема того якому було завдано тілесних ушкоджень, слідчий суддя вважає, щоризик незаконного впливу на нього є високим, оскільки останній надав викривальні покази щодо підозрюваної, зокрема щодо обставин злочину . Таким чином слідчий суддя вважає, що ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є високим.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювала точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове утримання підозрюваної під вартою, є найбільш доцільним і обґрунтованим забезпеченням кримінального провадження, оскільки інші запобіжні заходи, з урахуванням особи підозрюваної будуть не дієвими для забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків з мотивів щодо ризиків, які наведені вище.

Обґрунтованість будь-якого строку тримання під вартою, яким би коротким він не був, має бути переконливо доведена владою (Idalov проти Росії § 140; Tase проти Румунії, § 40; Castravet проти Молдови, § 33; Belchev проти Болгарії, § 82).

При обґрунтуванні строку тримання під вартою шістдесят днів прокурор зазначає, що по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій таких як проведення додаткових допитів свідків, додатковий допит підозрюваної, тощо а тому строк шістдесят днів визначений процесуальним законом, є об`єктивно виваженим та ймовірно достатнім для завершення досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи категорію злочину в якому підозрюється ОСОБА_4 , наявні ризики слідчий суддя вважає недоцільним визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,

ст. ст. 177, 178, 182, 183,193-196, 206, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який відраховувати з 04.01.2026 по 04.03.2026.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення, а підозрюваною яка перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1