Справа №504/884/18
Провадження №1-кп/504/107/25
Доброславський районний суд Одеської області
УХВАЛА

03.11.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретарів ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду № 5, смт. Доброслав, кримінальне провадження № 0000290, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Світловодськ, Кіровоградської області, українки за національністю, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, одруженої, маючу двох малолітніх дітей - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Доброславського районної суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

28.10.2025 у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про її звільнення від кримінальної відповідальності та закриття відносно неї кримінального провадження за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності, посилаючись на ту обставину, що з дня події зазначеного кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується, минуло більше пяти років, а тому відповідно до ст. 49 КК України наявні підстави для звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Обвинувачена вважала, що строки, визначені ст. 49 КК України у даному провадженні минули 21.02.2023.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та закриття кримінального провадження.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 25.02.2018 біля 19:20 годин у неї, під час перебування в приміщенні магазину «Pull and Bear», який розташований в торгівельно-розважальному центрі «Рив?єра», що в межах Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, виник злочинний намір на таємне викрадення майна, що належить магазину «Pull and Bear».

Реалізуючи свій злочинний намір, вона, діючи навмисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, взяла із полиць спортивні светри торгівельної марки «ПУЛ ЕНД БЕА», артикули 5593/318/812, розмірами XS, S, M, M та L, вартістю по 540 гривень 83 копійки кожен, після чого помістила їх до заздалегідь наявного у неї полімерного пакету, облаштованого плівкою із фольги та пішла із ним до виходу.

Надалі, вона, діючи умисно, не розрахувавшись за спортивні светри, пройшла лінію контролю та намагалася покинути місце вчинення злочину, тим самим спричинити товариству з обмеженою відповідальністю «ПУЛ ЕНД БЕА Україна» матеріальну шкоду на загальну суму 2 704 гривень 16 копійок, однак довести свій злочинний намір до кінця не змогла з незалежних від її волі обставин, так як була зупинена співробітниками служби охорони ТОВ «Топгард Україна» при виході із торгівельної зали.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону № 2227-VIII від 06.12.2017), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Санкцією ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 2227-VIII від 06.12.2017) вказане кримінальне правопорушення карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ст. 12 КК України (у редакції Закону № 2227-VIII від 06.12.2017) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, оскільки за його вчинення, передбачено основне покарання у виді позбавлення волі до трьох років.

Судом встановлено, що з часу події інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, сплинув строк понад п`ять років.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.02.2020 ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.02.2025 року відновлено провадження у справі, оскільки 16.01.2025 року розшук обвинуваченої припинений через знайдення обвинуваченої.

Відповідно до інформації наданої начальником ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 ОСОБА_4 не затримано на підставі ухвали, а лише відібрано пояснення та зобов`язання щодо явки до суду.

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 , остання не з`являлася до суду, оскільки не знала, що про судові засідання, однак як дізналась то одразу подала клопотання про відновлення судового розгляду. Про те, що перебуває у розшуку не знала.

Так суд наголошує, що саме зупинення досудового розслідування та судового розгляду у зв`язку з розшуком підозрюваного/підсудного, саме по собі ще не може свідчити про ухилення підозрюваного/підсудного від слідства або суду.

Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України в такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення від слідства чи суду.

Тобто мають бути наявні дві обставини, доведений факт ухилення від слідства чи суду, та наявність процесуального рішення (у якому цей факт зафіксовано) про зупинення провадження і вжиття відповідних заходів.

Під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника. Нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо.

Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду.

Зазначена правова позиція викладена в рішеннях Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 18 вересня 2018 року, справа N 346/883/15-к та Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30 травня 2019 року, справа N 639/793/17.

Проте матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_4 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від суду, а зупинення судового розгляду не свідчить про ухилення останньої від суду.

У свою чергу, стороною захисту надано документи, які підтверджують, що ОСОБА_8 у вказаний період вела активний соціальний спосіб життя, зокрема, 16.03.2021 обвинувачена народила дитину ОСОБА_6 , внаслідок чого тривалий час перебувала на обліку у лікаря та постійно його відвідувала, що свідчить про фактичне перебував у межах досяжності правоохоронних органів та суду.

Таким чином судом встановлена відсутність підстав вважати, що обвинувачена ОСОБА_4 ухилялася від суду.

За таких обставин судом встановлено, що ОСОБА_4 переховування від суду не здійснювала.

Також стороною обвинувачення не надано суду доказів того, що ОСОБА_4 вчинила інше кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що обвинувачена не заперечує проти закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав.

Таким чином, враховуючи, що з моменту вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України минуло понад пять років, а судом встановлена відсутність переривання строку давності, суд приходить до висновку, що на даний час закінчився загальний строк давності у п`ять років, що визначений ч. 1 ст. 49 КК України для кримінальних проступків, що є підставою для звільнення останньої від кримінальної відповідальності.

За приписами ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а відповідно до ч. 1 ст. 286 цього Кодексу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні судом обвинуваченій роз`яснено суть обвинувачення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності. Обвинувачена вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнала, підтвердила, що їй зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, та наполягала на задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги викладене та враховуючи, що закінчення строків давності, відповідно до вимог ст. 49 КК України, є безумовною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності підлягає до задоволення в повному обсязі.

Розглядаючи зазначене клопотання суд не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченої, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, а тому суд позбавлений можливості продовжити дослідження доказів та встановлення обставин інкримінованого кримінального правопорушення.

Невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18.

У постанові від 25 лютого 2021 року у справі № 192/3301/16-к Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

У постанові від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду серед іншого зауважив, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду до обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовувався.

Цивільного позову у межах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, не заявлено та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 284, 285, 286, 288, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №00000290, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2018, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1