Справа № 646/460/26
Провадження № 1-кп/646/754/2026
УХВАЛА

іменем України

04.02.2026 року Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

та підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381 від 07.01.2026 року відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області, громадянина України, освіта професійна-технічна, військовослужбовця в/ч № НОМЕР_1 , Учасника бойових дій, неодруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, в якому просив звільнити від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381 від 07.01.2026 року у зв`язку із продовженням проходження військової служби.

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до наказу командира в/ч № НОМЕР_1 , № 61 від 01.03.2024 року, ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу в/ч № НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду заступника командира бойової машини навідника-оператора 1 механізованого відділення бойової машини 2 механізованого взводу 3 механізованої роти в/ч № НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. ст. 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з вимогами ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України виїзд військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено та який діє на теперішній час.

Відповідно до наказу командира в/ч № НОМЕР_1 , № 73 від 13.03.2924 року молодшого сержанта ОСОБА_4 направлено у відпустку за станом здоров`я терміном на 30 діб з 14.03.2024 року до 13.04.2024 року, після чого він повинен був з`явитися до місця розташування підрозділу в/ч № НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .

Однак, під час проходження військової служби, перебуваючи на посаді заступника командира бойової машини навідника-оператора 1 механізованого відділення бойової машини 2 механізованого взводу 3 механізованої роти в/ч № НОМЕР_1 , 14.04.2024 року без дозволу командування та поважних причин, в умовах воєнного стану вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, не одержавши дозволу відповідних командирів і начальників, за відсутністю поважних причин, 14.04.2024 року не з`явився вчасно з відпустки на службу до місця розташування підрозділу військової частини у АДРЕСА_2 .

Таким чином, з 14.04.2024 року до 22.12.2025 року, ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами місця несення військової служби та продивив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

За час відсутності на службі, ОСОБА_4 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд не пов`язуючи його із виконанням своїх службових обов`язків.

З урахуванням вищевикладеного, прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просив звільнити від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку із продовженням проходження військової служби та закрити кримінальне провадження за № 0000381 від 07.01.2026 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання на наполягав на його задоволенні в повному обсязі.

ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження та перевіривши матеріали клопотання приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Статтею 288 КПК України визначено що, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що 24.02.2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У ч. 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наказом командира в/ч № НОМЕР_1 , № 61 від 01.03.2024 року, ОСОБА_4 призначено на посаду заступника командира бойової машини навідника-оператора 1 механізованого відділення бойової машини 2 механізованого взводу 3 механізованої роти в/ч № НОМЕР_1 .

Згідно з письмовою згодою, командира в/ч № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 17.12.2025 року, ОСОБА_4 добровільно звернувся до в/ч № НОМЕР_2 з наміром продовження проходження військової служби, командир в/ч № НОМЕР_2 надав згоду на продовження проходження військової служби у в/ч № НОМЕР_2 .

Крім того, ОСОБА_4 підтвердив у судовому засіданні добровільність згоди на продовження військової служби, необхідність виконання ним свого обов`язку щодо захисту Батьківщини.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , виявив бажання повернутися на військову службу до в/ч № НОМЕР_2 наявна письмова згода командира в/ч № НОМЕР_2 на проходження ОСОБА_4 військової служби, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

А також, судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, речові докази, арешт майна - відсутні.

Запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 401, 407 КК України, ст. ст. 284-286, 288 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381 від 07.01.2026 року - задовольнити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України - для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381 від 07.01.2026 року, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до в/ч № НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира в/ч № НОМЕР_2 після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_4 .

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги .

Суддя