Справа № 314/5973/25
Провадження № 1-кс/314/95/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває скарга ОСОБА_3 на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У судовому засіданні 20.01.2026 скаржник ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_4 .

У судовому засіданні 23.01.2026 під час розгляду заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань ОСОБА_3 зазначив, що слідчий суддя ОСОБА_4 11.11.2025 розглянула його скаргу на постанову старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000204 про закриття кримінального провадження від 16.09.2025, та відмовила у задоволенні скарги, при цьому її рішення є невмотивованим, вона проігнорувала доводи ОСОБА_3 , тому він не згоден з її рішенням.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , оскільки він є необґрунтованим.

Суд, розглянувши заявлений відвід, вислухав учасників та дослідив матеріали провадження в частині, необхідній для вирішення цього питання щодо відводу, дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 заявляє відвід слідчому судді Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_4 , оскільки під час розгляду 11.11.2025 справи № 314/948/21 за його скаргоюна постанову старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000204 про закриття кримінального провадження від 16.09.2025, слідчий суддя ОСОБА_4 відмовила у задоволенні скарги, при цьому її рішення є невмотивованим, вона проігнорувала його доводи. Ухвала набрала законної сили 20.11.2025.

Статтею 75 КПК України встановлено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні. Відповідно до п.4 ч.1 вказаної статті суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Законом чітко не визначено конкретного переліку «інших обставин», які можуть викликати у учасників судового провадження сумніви у неупередженості суду, що дає змогу тлумачити цю обставину по-різному. Разом з тим, при тлумаченні цієї норми закону необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосуванню широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.

Поняття «неупередженості» суду, викладене в Кримінально-процесуальному законодавстві України співвідноситься з поняттям «безсторонності» суду, закріпленим в міжнародних правових документах, зокрема у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої 04.11.1950 р. державами-членами Ради Європи та ратифікованої Україною 17.07.1997р.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п.66, 67).

Фактично, доводи ОСОБА_3 про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 зводяться до його незгоди з рішенням суду. Проте, суд зазначає, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з процесульним розглядом, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, передбачених зазначеними вище нормами КПК України.

Незгода заявника із процесуальними рішеннями та діями судді, не є обставиною, що викликає сумнів у неупередженості судді, а отже не є підставою для відводу слідчого судді, тому заявлений ОСОБА_3 відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.75-76, 81 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_4 від розгляду скарги на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1

26.01.2026