Справа № 442/8246/25
Провадження № 1-в/442/422/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю учасників судового засідання:

прокурора ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

представника ДВК № 40 ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дрогобичі клопотання начальника Державної установи „Дрогобицька виправна колонія (№ 40) ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воронки Володимирецького району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, до засудження офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

Засудженого: вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 04.09.2023 за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі, з випробувальним терміном 3 роки, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 роки. Вироком Волинського апеляційного суду від 18.04.2024 вирок скасовано в частині призначеного покарання, вважати засудженим до 3 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 18.07.2025 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 19.07.2022 по 15.09.2022, з розрахунку день за два.

Початок строку 09.12.2024 Кінець строку 13.10.2027,

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду надійшло клопотання начальника Державної установи „Дрогобицька виправна колонія (№ 40) ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_3 . В обгрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_3 засуджений за порушення правил безпеки дорожнього руху, які спричинили небезпечні наслідки: а саме смерть потерпілого, а також залишення останнього у небезпеці. Згідно зі ст. 82 КК України підпадає під заміну невідбутої частини покарання більш м?яким після відбуття ним 1/3 строку покарання. Станом на 23.10.2025 невідбута частина строку покарання складає 1 рік 11 місяців та 22 дні. Вказує, що під час відбування покарання у місцях попереднього ув?язнення та позбавлення волі засуджений характеризується позитивно: у державній установі „Рівненський слідчий ізолятор порушень режиму тримання не допускав, у дисциплінарному порядку не карався, не заохочувався. 26.12.2024 прибув для відбування покарання до державної установи „Дрогобицька виправна колонія (№?40). Дотримується встановлених вимог режиму утримання, до дисциплінарної відповідальності не притягується. 2 рази за сумлінне ставлення до праці і добру поведінку. На виробництві колонії не працевлаштований, залучається до ремонтних робіт житлових секцій, прийняв активну участь у ремонтних роботах відділення № 2 та № 12. Дотримується правил пожежної безпеки і безпеки праці, дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Бере особисту участь у проведенні виховних заходів, які проводяться в установі, залучений до програми диференційованого виховного впливу „Фізкультура і спорт. За характером спокійний, врівноважений, цілеспрямований, в колективі засуджених не конфліктний, підтримує рівні і доброзичливі стосунки. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом, виконує законні вимоги адміністрації. Підтримує зв?язок з рідними шляхом листування і побачень, отримує від них посилки (бандеролі) та передачі. Надав документи про те, що ТОВ „СОЛАР СТОНС ТРЕЙД в особі директора ТАНЬ ВЕЙ гарантує його працевлаштування на посаду сортувальника, та одночасно зобов?язується здійснювати повсякденний контроль за його поведінкою. Вину у скоєному злочині визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого загальний бал оцінювання становить 92, що визначає його як такого, що став на шлях виправлення.

Представник ОСОБА_4 ДВК № 40 в судовому засіданні подання підтримав.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що подання підтримує. В судовому засіданні не заявляв про бажання мати захисника. На запитання суду чи є чим доповнити судовий розгляд відповів негативно, додаткові докази долучити не просив.

Прокурор Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення подання заперечила, оскільки на її думку засуджений не довів свого виправлення.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши подання, надані матеріали особової справи, дійшов наступних висновків.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно із ч. 3 цієї статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а згідно з п. 2 ч. 4 вказаної статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) відбування засудженим покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; 2) він став на шлях виправлення; 3) фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Встановлено, що вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 04.09.2023 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України і призначено покарання: за ч. 2 ст. 286 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки; за ч. 1 ст. 135 КК України 2 (два) роки позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_3 остаточне покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень: 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки; на підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання, з випробуванням, з трьохрічним іспитовим строком; згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України, покладено на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; запобіжний захід до вступу вироку в законну силу стосовно ОСОБА_3 не обирати.

Вироком Волинського апеляційного суду частково задоволено апеляційну скаргу прокурора; скасовано вирок місцевого суду в частині покарання і постановив новий, яким призначив ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки; за ч. 1 ст. 135 цього Кодексу залишив те саме покарання, що обрав суд першої інстанції, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК визначив остаточне у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. У решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.07.2025 клопотання засудженого ОСОБА_3 задоволено частково; зараховано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення з 19.07.2022 по 15.09.2022 у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з матеріалами справи засуджений відбув 1/3 частини призначеного судом покарання та є таким, що та став на шлях виправлення.

Як вказано у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення. Під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 107 КВК України засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Згідно з характеристикою, затвердженою начальником Державної установи „Дрогобицька виправна колонія (№ 40) ОСОБА_7 фактично відбутий строк покарання 1 рік. ОСОБА_3 має місце проживання, з йог ослів, до засудження мав постійну роботу, активно бере участь у роботах з благоустрою установи і прилеглих до неї територій, а також активну участь у поліпшенні житлово-побутових умов засудженим та проведенні санітарно-ремонтних робіт. Відсутній інтерес до настільних чи інших ігор з метою отримання матеріальної чи іншої вигоди. Матеріально не залежав, зі слів зрозуміло що завжди раціонально та грамотно використовував кошти. Відсутні явні прояви неадекватної поведінки. Відсутні явні ознаки нервового збудження, відсутні ознаки пригнічення, самооцінка адекватна. В цілому, поведінка у засудженого контрольована, серйозних проблем, що мають значення для оцінки, не виявлено. Мали місце поодинокі випадки вживання алкоголю до засудження. За словами засудженої особи, відсутні ознаки щодо зв?язку вживання алкоголю з підвищенням агресивності. Не має дисциплінарних стягнень. Є друзі, соціальні контакти Зі слів, з особами з антисоціальною поведінкою чи прокримінальною спрямованістю спілкування чи стосунків не підтримує. Соціальні зв?язки підтримуються. Особа робить активні дії щодо відновлення стосунків або відновила стосунки з рідними та близькими. Стабільні зв?язки з рідними та близькими, які позитивно впливають на засуджену. Має позитивні стосунки, переважає задоволеність шлюбом. Соціально-корисні зв?язки на волі підтримує шляхом телефонних розмов, отримання посилок та побачень. Рідні позитивно впливають на засудженого. Ставлення до злочину: вину у скоєному визнав, розуміє наслідки скоєного, розкаюється, відшкодував збитки потерпілим. Не вчиняв порушень протягом останніх півроку. За час перебування в УВП до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочення: 09.07.2025 надання додаткового короткострокового або тривалого побачення, за виконання покладених обов?язків та додержання правил поведінки. 29.09.2025 подяка, за виконання покладених обов?язків та додержання правил поведінки. Бере активну участь у програмах/заходах, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками. Бере активну участь у програмах. Усвідомлює, що саме треба змінювати, бере участь в реалізації плану індивідуальної позитивні результати реалізації планів роботи. Позитивні плани на майбутнє є, активно їх впроваджує в своєму житті, має позитивні результати реалізації планів. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як низький, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється, як низький.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної роботи засуджений став на шлях виправлення, та має бути представлений до заміни покарання у виді позбавлення волі на певний строк більш м`яким.

Слід зазначити, що застосування заходів заохочення полягає в тому, що основною підставою для прийняття рішення про їх застосування повинна бути об`єктивна оцінка всієї правомірної поведінки засудженого під час відбування покарання.

Суд звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

При цьому, окремо слід звернути увагу, на те що, відповідно до ч. 3 ст. 6 КВК України суспільно корисна праця засудженого є лише одним з основних засобів виправлення особи, встановлених державою, та направлених на процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості.

Згідно з пунктом 3 розділу другого Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань від 28.08.2018 за № 2823/5 засуджені зобов`язані виконувати необхідні роботи із самообслуговування, благоустрою установи виконання покарань.

При цьому, ч. 2 ст. 9 КВК України передбачена відповідальність засуджених за невиконання ними своїх обов`язків, встановлених Законом.

Застосування до засуджених заходів заохочення має на меті виконання покладених на них обов`язків та додержання встановлених правил поведінки, передбачених КВК України та правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Дані заохочення мають оцінюватись поряд з іншими показниками виправлення засудженого.

Відповідно до ч. 8 ст. 131 КВК України адміністрація колонії зобов`язана щоквартально проводити оцінювання поведінки особи, додержання нею правил поведінки, встановлених цим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, а також дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці та приймати вмотивоване рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів заохочення. Прийняте рішення відображається в індивідуальній програмі соціально-виховної роботи та доводиться до відома особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, під підпис.

Сам факт, що засуджений за час відбування покарання в установі має два заохочення за виконання покладених обов`язків, додержується правил поведінки, підтримує зв`язки з рідними, має позитивні настанови на майбутнє, не може свідчити про те, що він став на шлях виправлення, оскільки суд звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

Суд враховує, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вчинення тяжкого (ч. 2 ст. 286 КК України) та нетяжкого злочинів (ч. 1 ст. 135 КК України), при призначенні покарання Волинським апеляційним судом було взято до уваги дані про особу винного, який є особою молодого віку, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вину у вчиненні ДТП визнав, щиро розкаюється у скоєному, має міцні соціальні зв`язки, за місцем свого проживання характеризується позитивно, на утриманні має троє малолітніх дітей, являється єдиним годувальником, дружина не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, хворіє, збитки відшкодовано, потерпілий претензій не має. До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 . Волинський апеляційний суд відніс: щире каяття, а також добровільне відшкодування завданої шкоди, також врахував конкретні обставини вчиненого, зокрема тяжкі та незворотні наслідки загибель людини, а також факт залишення обвинуваченим місця ДТП, та дійшов до висновку про призначення ОСОБА_3 мінімального покарання, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами на максимальний строк, залишив призначене судом покарання за ч. 1 ст. 135 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначив остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Проте до закінчення строку відбування покарання залишилось ще 1 рік 11 місяців 1 день, що є значним строком для застосування якого потрібні вагомі докази виправлення засудженого.

Прийняття рішення про заміну покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно з вимогами чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення та стали на шлях виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Ураховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого, зокрема його відношення до встановленого порядку (режиму) відбування покарання, суд не вбачає доведеність процесу достатніх позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, а тому приходить до висновку, що останній на час розгляду вказаного подання не досяг відповідного ступеню виправлення, за якого можлива заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, а також двох заохочень за весь період відбування покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення та не є безумовною підставою для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надані матеріали не свідчать про те, що засуджений на даний час став на шлях виправлення та щодо нього може бути прийнято рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку, визначеному ст.82 КК України, а тому у задоволенні клопотання начальника Державної установи „Дрогобицька виправна колонія (№ 40) ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_3 слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, ст. 154 КВК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання начальника Державної установи „Дрогобицька виправна колонія (№ 40) ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_3 відмовити повністю.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1