ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002669 від 03.08.2024 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2025 року стосовно ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, несудимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 визначено рахувати з дня приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 3 ст. 194 КПК України, зобов`язано ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до суду.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 29.07.2024 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний придатним до проходження військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони та таким, що підлягає призову на військову службу під час мобілізації, 30.07.2024 року начальником відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 вручалась персональна повістка про призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оголошений Указом Президента України від 24.02.2022 року за №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та затвердженого Законом України від 24.02.2022 року за №2102-ХІ, продовженого Указом Президента України від 05.02.2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 06.02.2024 року № 3564 IX, для подальшої явки о 06 годині 30 хвилин 31.07.2024 року до пункту збору, розташованого у АДРЕСА_2 , та проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період, оголошеної Указом Президента України від 24.02.2022 року за №65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03.03.2022 року за 2105-IX та продовженого Указом Президента від 06.05.2024 року № 271/2024, затвердженого Законом України від 08.05.2024 року № 3684-IX.

Проте, ОСОБА_8 , 30.07.2024 року відмовився від отримання повістки, для подальшого проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період, про що начальником відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , у присутності офіцера ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 та начальника відділення рекруту та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 складено відповідний акт.

Таким чином, ОСОБА_8 , всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином повідомленим про необхідність прибуття, придатний за станом здоров`я для проходження військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ухилився від призову за мобілізацією, на особливий період та без поважних причин не прибув о 06 години 30 хвилин 31.07.2024 року на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшої відправки із зарахуванням для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив умисні дії, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 336 КК України.

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого оскаржує вирок у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Перш за все, апелянт звертає увагу, що його підзахисний одразу був не згідний з результатом проведеного йому медичного огляду, що підтверджується поданою начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 заявою від 31.07.2025 року із проханням направити ОСОБА_8 для проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після відмови отримати повістку ОСОБА_8 активно займався своїм здоров`ям, проходив лабораторні дослідження, консультації лікарів, що свідчить про об`єктивні причини неможливості проходження ним військової служби.

На переконання захисника, винуватість ОСОБА_8 не доведена, так як у його діях відсутня суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення. Захисник просить оскаржений вирок суду скасувати та визнати невинним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 подав до апеляційного суду клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, думку захисника обвинуваченого, який просив задовольнити подане ним клопотання, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання захисника, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.08.2019 року (справа № 537/1772/17), згідно якої суд апеляційної інстанції не позбавлений обов`язку під час апеляційного розгляду дати оцінку тому, чи виникли й існують підстави та умови для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, навіть якщо таких умов та підстав не існувало до моменту ухвалення вироку.

Апеляційний суд може закрити кримінальне провадження як за матеріалами, що надійшли із суду першої інстанції, так і на підставі нових матеріалів, наданих учасниками процесу або витребуваних самим апеляційним судом.

Згідно зі ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Оскарженим вироком ОСОБА_12 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, що класифікується як нетяжкий злочин.

Згідно поданого захисником клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України внаслідок зміни обстановки, ОСОБА_8 на даний час призваний на військову службу під час мобілізації.

Як вбачається із долученої захисником копії витягу з наказу № 216 від 02.07.2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_13 , військовозобов`язаний ОСОБА_8 призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період та відправлений до військової частини НОМЕР_1 . Довідкою №38 від 18.07.2025 року виданою командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 стверджується перебування солдата ОСОБА_8 з 02.07.2025 року на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Отже, з наведених документів вбачається, що на даний час обвинувачений ОСОБА_8 вже є військовослужбовцем та проходить військову службу по мобілізації.

Отже, колегія суддів вважає, що з огляду на існування зазначених вище обставин на даний час обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ОСОБА_8 нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення.

За наведених обставин колегія суддів доходить висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченогост. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.06.2025 року підлягає скасуванню, з звільненням ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченогост. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження стосовно нього закритю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2025 року стосовно ОСОБА_8 скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002669 від 03.08.2024, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий:

Судді: