Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/706/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд

у складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю : секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження №296/10803/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26.09.2025, якою продовжено підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 діб, тобто до 30 листопада 2025 року, із покладенням обовязків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, без застосування електронного засобу контролю. Вважає, ухвалу необгрунтованою. Вказує, що ризики, на які посилався прокурор, недоведені. Зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, не судимий, характеризується позитивно, має на утриманні батьків пенсіонерів, які на даний момент потребують допомоги, але змушені утримувати його на свою пенсію, оскільки перебуваючи цілодобово під домашнім арештом, він не має можливості працювати.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся прокурор із вказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 27.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 та ч.2 ст.317 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою отримання незаконного прибутку, не пізніше 14.11.2023 у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на вчинення дій, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин.

Так, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою реалізації свого умислу, спрямованого на незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, не пізніше 14.11.2023, більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені, за невстановлених обставин вступив у попередню змову із ОСОБА_9 , з метою організації та утриманні місця для незаконного виготовлення психотропної речовини, зберігання з метою збуту та збуту психотропної речовини. З цією метою ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 не пізніше 08 год. 00 хв. 14.11.2023, шляхом придбання та підготовки необхідних пристроїв, складових частин та засобів, організували місце для незаконного виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, в приміщенні будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером №:07:008:0037, яке надалі утримували з цією ж метою до 18.02.2024.

Продовжуючи реалізацію свого спільного умислу, спрямованого на незаконне виготовлення з метою збуту та збут психотропних речовин, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.317 КК України, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , не пізніше 14.11.2023. більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені, за невстановлених обставин вступили у попередню змову із ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером №:07:008:0037, у період часу з 08 год. 08 хв. 14.11.2023 до 23 год. 37 хв. 30.11.2023, використовуючи складові частини, пристосовані знаряддя та засоби, незаконно виготовили з метою подальшого збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою не менше 0,01009 грам (вага відібраного зразка), яку незаконно зберігали для подальшого збуту.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером №:07:008:0037, у період часу з 21 год. 31 хв. 14.12.2023 до 17 год. 53 хв. 19.12.2023, використовуючи складові частини, пристосовані знаряддя та засоби, незаконно виготовили з метою подальшого збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою не менше 0,1206 грам (вага відібраного зразка), яку незаконно зберігали для подальшого збуту.

01.08.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, а саме у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 317 КК України, за попередньою змовою групою осіб; у організації та утриманні місця для незаконного виготовлення психотропних речовин, вчиненому групою осіб.

07.08.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 01.10.2025, та покладено на нього процесуальні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, термін дії запобіжного заходу спливає, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу є актуальними на даний час та не зменшились, тому сторона обвинувачення просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосованого ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07.08.2025.

Враховуючи обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, доведеність прокурором ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися, а також неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ( зміни режиму перебування), слідчій суддя дійшов висновку про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.199 КПК України при продовженні строку дії запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосований запобіжний захід, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1 (с) Європейської Конвенції передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя зазначених вимог закону та положень практики ЄСПЛ в ході вирішення даного клопотання дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання прокурора були саме ті обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Як убачається з матеріалів судового провадження, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000065 від 27.01.2023, в межах якого 01.08.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 07.08.2025 застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 01.10.2025 з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

25.09.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира продовжено строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до 01.12.2025.

Слідчім суддею встановлено, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, про що свідчать певні докази, долучені до клопотання прокурора.

Більш того, обгрунтованість підозри стороною захисту не спорюється.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

Слідчім суддею також встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які не зменшилися з часу застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності вказаних ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ризик можливого переховування від органу досудового розслідування або суду обгрунтовується тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні в тому числі тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років та під тяжкістю можливого покарання може вчиняти вказані спроби, а ризик можливого впливу на свідків в даному кримінальному провадженні обгрунтований тим, що свідки ще не допитані судом, а тому з метою уникнення відповідальності підозрюваний може вчиняти вказані спроби.

Доводи апелянта про те, що слідчим суддею не враховано особу підозрюваного та те, що останній, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом не має можливості працювати, щоб утримувати себе та підтримувати своїх батьків пенсіонерів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчім суддею враховано дані про особу підозрюваного. Разом з цим, неможливість отримання доходу підозрюваним не є безумовною підставою для зміни останньому запобіжного заходу на більш м`який з урахуванням фактичних обставин кримінальних правопорушень, в яких обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 .

Посилання захисника на те, що до теперешнього часу до підозрюваного ОСОБА_8 не застосований електронний засіб контролю та він не порушує умови цілодобового домашнього арешту, на переконання колегії суддів не є підставою для пом`якшення умов перебування під цілодобовим домашнім арештом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про недостатність інших, більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі, й домашнього арешту у певний період доби, та вважає, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є дієвим для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення у вказаній частині, апеляційним судом не встановлено.

Разом з тим, апеляційний суд, керуючись положеннями ч. 2 ст. 404 КПК України, вважає необхідним скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді в частині строку дії ухвали та визначити строк дії ухвали та обов`язків до 26.11.2025, оскільки відповідно до положень ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

На підставі ч.2 ст.404 КПК України ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26.09.2025, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 діб, тобто до 30 листопада 2025 року, із покладенням обовязків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - скасувати в частині визначення строку дії ухвали та обов`язків.

Постановити нову ухвалу в цій частині, якою визначити строк дії ухвали та обов`язків до 26.11.2025.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: