ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

19.11.2025 адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на постанову прокурора про закриття кримінального провадження та просила визнати незаконною та скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000076 від 12.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

В обгрунтування скарги зазначала, що у провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, перебували матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 12.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР на підставі показів ОСОБА_8 , наданих ним в Христинівському районному суді Черкаської області під час судового розгляду кримінального провадження №0000380 від 08.03.2024, (справа №706/351/24) за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Так, під час допиту в якості обвинуваченого, ОСОБА_8 повідомив про застосування до нього з боку працівників поліції погроз фізичною розправою та про завдання йому ударів з метою змусити зізнатись у вчиненні кримінального правопорушення, в якому йому пред`явлено обвинувачення, а також примусити підписати процесуальні документи у вказаному вище кримінальному провадженні, в тому числі заяви про добровільну видачу викраденого майна. Окрім іншого, ОСОБА_8 вказав, що, всупереч його волі, його доставили до приміщення територіального підрозділу поліції, куди завели в обхід чергової частини, та утримували там, під час чого здійснювали тиск, змушували зізнатись у вчиненні злочину.

Постановою прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури від 31 жовтня 2025 року кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Однак, в скарзі адвокат наголошувала, що слідство проведено неповно та поверхнево.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні скарги.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що органом досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі (розшукові) дії направлені на встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення. Під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено будь-яких порушень, допущених прокурором при винесенні вказаної постанови.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 , яка представляє інтереси ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає, що слідчий суддя не надав належної оцінки доводам скарги щодо неповноти проведення слідства.

Так, адвокат звертає увагу колегії суддів, що слідчими було допитано лише осіб, яких ОСОБА_8 звинувачував у здійсненні психологічного та фізичного тиску на нього, натомість не було допитано сусідку ОСОБА_8 та його адвоката у кримінальному провадженні, яким відомі обставини справи щодо вчинення вказаних дій відносно ОСОБА_8 .

Крім того, не було допитано самого потерпілого щодо обставин справи, що, на переконання апелянта, свідчить про однобічність та неповноту слідства.

Адвокат скерував до суду заяву про розгляд справи без його та ОСОБА_8 участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, за таких підстав.

Згідно з положенням п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 листопада 2025 року постановлена з дотриманням вказаних вимог закону.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 4 ч.6 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Копія постанови про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З матеріалів скарги вбачається та встановлено судом, що 12.11.2024 за №000076 до ЄРДР було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 356 КК України.

Відомості про злочин були внесені на підставі показів ОСОБА_8 , які останній надав в Христинівському районному суді Черкаської області під час судового засідання у кримінальному провадженні №0000380 від 08.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Так, ОСОБА_8 повідомив, що під час допиту до нього застосовували психологічний та фізичний тиск, з метою змусити надати зізнавальні покази у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також підписати процесуальні документи, у тому числі заяву про добровільну видачу викраденого майна. Крім того, ОСОБА_8 заявив, що його, всупереч його волі, доставили до відділу поліції, куди завели в обхід чергової частини, та утримували там здійснюючи тиск, для того, щоб він зізнався у вчиненні злочину.

У кримінальному провадженні за ознаками вчинення дій, які підпадають під кваліфікацію ч.2 ст. 356 КК України, було проведено ряд слідчих (процесуальних) дій, а саме: допитано ОСОБА_8 , в якості потерпілого, заступника начальника ВПД №3 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 та начальника СРПП ВПД №3 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , в якості свідків, досліджено копію журналу відвідувачів Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, та в результаті проведення досудового розслідування факт перевищення службових повноважень не знайшов свого підтвердження.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя перевірив доводи скарги та постанову про закриття кримінального провадження, і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено повно та всебічно, з проведенням допитів, як потерпілого, так і свідків, та дослідженням письмових доказів, прокурор надав оцінку показам ОСОБА_8 щодо нанесених йому тілесних ушкоджень в призмі відсутності доказів звернення ОСОБА_8 за медичною допомогою до закладів охорони здоров`я, непослідовність поведінки самого ОСОБА_8 , який протягом всього досудового розслідування визнавав вину у вчиненому та надавав покази і лише через 8 місяців в суді повідомив про застосування до нього заборонених методів досудового розслідування. В зв`язку з тим, що досудовим розслідуванням не встановлено наявності в діях службових осіб Уманського РУП ГУНП в Черкаській області складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України, прокурор, керуючись п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, виніс вмотивовану постанову, якою закрив кримінальне провадження.

Слідчий суддя зробив правильний висновок, з яким погоджується і колегія суддів, що прокурором при винесенні оскаржуваної постанови не допущено будь-яких порушень процесуального закону.

Доводи апелянта про однобічність проведення досудового розслідування, зокрема щодо непроведення допиту, в якості свідків сусідки ОСОБА_8 ОСОБА_11 та його захисника у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , яким, як вказує адвокат, відомі обставини справи, колегія суддів оцінює критично, оскільки остання не зазначає, які нові обставини могли б повідомити вказані особи з приводу подій перебування ОСОБА_8 в Уманському РУП ГУНП в Черкаській області.

Безпідставними є твердження апелянта про непроведення на досудовому розслідуванні допиту самого ОСОБА_8 , оскільки як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, ОСОБА_8 був допитаний в якості потерпілого, даних, що спростовують такі обставини, апелянтом не наведено.

Колегія суддів враховує, що обсяг необхідних процесуальних та слідчих дій визначається слідчим та процесуальним керівником у кримінальному провадженні, а також можуть бути проведені за клопотаннями учасників кримінального провадження.

Інших доводів, які б свідчили про незаконність постановленої ухвали та про допущені прокурором порушення при винесенні оскаржуваної постанови, які б вказували на неповноту проведеного досудового розслідування, зокрема, які слідчі (процесуальні) дії не проведено, про необхідність проведення яких адвокат подавав клопотання, апелянтом не зазначається.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків слідчого судді про відсутність підстав для визнання незаконною та скасування вмотивованої постанови прокурора про закриття кримінального провадження, а тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала слідчого судді, яка є законною та обґрунтованою - без змін.

Керуючись статтями 303, 304, 395, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді