Справа № 287/1733/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання представника фактичного володільця майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Беррі» ОСОБА_3 про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні №0000183 від 25.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області надійшло клопотання представника фактичного володільця майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Беррі» ОСОБА_3 про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні №0000183 від 25.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. У вказаному клопотанні представник володільця майна просить передати на відповідальне зберігання ТОВ «Прайм Беррі» автомобіль Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_1 , арешт на який накладено ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 30.07.2025 року у справі №287/1733/25, а також зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування передати транспортний засіб представнику ТОВ «Прайм Беррі».

На обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 30.07.2025 року у справі №287/1733/25 накладено арешт на майно, вилучене у ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 25.07.2025 року, а саме: мопед Yamaha Jog та автомобіль Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_1 . ТОВ «Прайм Беррі» є законним володільцем автомобіля Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_1 , має можливість та ресурси забезпечити належне зберігання автомобіля. На переконання заявника зберігання автомобіля на майданчику тимчасового утримання може призвести до його псування, втрати ринкової вартості, завдання збитків.

Від представника фактичного володільця майна ТОВ «Прайм Беррі» - адвоката ОСОБА_4 надійшла письмова заява з проханням розглядати клопотання без його участі, клопотання про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання підтримує.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, до суду надали письмові заяви з проханням розглядати клопотання без їх участі. Проти задоволення клопотання не заперечують.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки, учасники судового розгляду, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які б слугували підставою для перенесення розгляду клопотання не надали, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначених осіб, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, додані до нього докази, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 30.07.2025 року по справі №287/1733/25 клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000183 від 25.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задоволено, накладено арешт на майно, вилучене у ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 25.07.2025 року, а саме: мопед марки та моделі Yamaha Jog, державний номерний знак НОМЕР_2 з VIN-номером на рамі НОМЕР_3 користувачем якого є ОСОБА_7 та автомобіль марки Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_8 та власником ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ» шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частинами 1, 2 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя зауважує, що інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, які визначені у ч. 1 ст. 7 КПК України.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти росії», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з листа слідчого СВ відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , який міститься в матеріалах справи, у кримінальному провадженні №0000183 від 25.07.2025 року з вилученим автомобілем марки Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_1 проведені необхідні слідчі дії та призначені відповідні експертизи.

Також, у своїх письмових заявах, наданих до суду прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 не заперечили проти задоволення клопотання фактичного володільця майна про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання.

У відповідності до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

При цьому, слідчий суддя приймає до уваги та враховує ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також вимогами охорони фундаментальних прав особи.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, суд дійшов до переконання, що потреби і надалі обмежувати фактичного володільця у користуванні майном немає, а тому підстав для подальшого накладення арешту в частині заборони користування ним немає, тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника фактичного володільця майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Беррі» ОСОБА_3 про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні №0000183 від 25.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задоволити.

Скасувати арешт, накладений в рамках кримінального провадження №0000183 від 25.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України на автомобіль марки Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_1 в частині заборони користування вказаним автомобілем.

Передати автомобіль марки Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_1 , фактичному володільцю - представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Беррі» на відповідальне зберігання.

Зобов`язати директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Беррі» ОСОБА_3 , у разі необхідності, за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, негайно надати вказаний автомобіль, для проведення за його участю необхідних слідчих (процесуальних) дій чи експертиз у кримінальному провадженні.

Попередити директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Беррі» ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1