03 листопада 2025 року м. Запоріжжя
В ході досудового розслідування встановлено, що 24.09.2025 до СУ ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт УПК в Запорізькій області ДКП НП України, відповідно до якого співробітниками управління отриманий звіт з бази даних «NCMEC», щодо невстановлених осіб, які зберігають без мети збуту відеоматеріали, що містять ознаки порнографічного контенту за участю малолітніх та неповнолітніх осіб.
Згідно рапорту УПК в Запорізькій області ДКП НП України встановлено, що з бази даних «NCMEC» були отримані із фото-відео матеріали, які мають ознаки порнографічного контенту за участі малолітніх та неповнолітніх осіб за №№ 216090554, 218174355 та 219512855.
Так, NCMEC (в оригіналі - National Center for Missing & Exploited Children, в перекладі - Національний центр зниклих та експлуатованих дітей) це приватна некомерційна організація, заснована в 1984 році Конгресом Сполучених Штатів Америки. У вересні 2013 року Палата представників США, Сенат США та Президент Сполучених Штатів повторно санкціонували виділення 40 мільйонів доларів фінансування організації в рамках Закону про повторне авторизацію допомоги зниклим дітям 2013 року. Центр надає інформацію, щоб допомогти знайти дітей, про які зникли безвісти (в результаті викрадення батьків, викрадення дитини або втечі з дому), а також допомогти дітям, які зазнали фізичного та сексуального насильства. У цій ресурсній якості NCMEC поширює фотографії зниклих дітей та приймає поради та інформацію від громадськості. Він також координує цю діяльність з численними державними та федеральними правоохоронними органами по всьому світу.
В ході своєї діяльності до NCMEC надходить інформація з різних джерел (Google, Instagram, Roblox, Diskord та інші) в мережі Інтернет, відносно фото та відео матеріалів порнографічного характеру за участю малолітніх та неповнолітніх осіб. Так, в разі якщо одна в вищевказаних платформ зафіксує завантаження або розповсюдження матеріалів порнографічного характеру за участю дітей, вони передають зазначену інформацію, з всіма встановленими ідентифікаторами (данні особи які він вказував при реєстрації, номери мобільних телефонів, ІР-адреси, електронні поштові скринь та інше) до NCMEC, де вже в подальшому формується безпосередній звіт.
Аналізом наданого до УПК в Запорізькій області ДКП НП України звіту, було встановлено відеоматеріали порнографічного характеру за участю малолітніх і неповнолітніх осіб, котрі розповсюджувалися невстановленими в ході досудового розслідування особам через мережу інтернет на території м. Запоріжжя.
З метою перевірки внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, в ході подальшого розслідування проведено ряд процесуальних дій, за результатами яких, факт вчинення кримінального правопорушення знайшов своє підтвердження.
Так, на виконання доручення в порядку ст.40 КПК України, співробітниками УПК в Запорізькій області ДКП НП України, було проведено огляд звіту NCMEC № 216090554. В ході аналізу вищевказаної інформації встановлено, що особою, котра використовуючи електронну скриньку систематично завантажує з мережі Інтернет, матеріали порнографічного характеру за участю малолітніх та неповнолітніх осіб є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , котрий користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 .
30.10.2025 в період часу з 10-25 год. до 13-38 годин на підставі ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя області, т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого були виявлені і вилучені наступні речі і документи, а саме:
? Ноутбук Lenovo модель TYPE 20ASSOM800 S/n R9-02 HEPT 14/06, IMEI НОМЕР_2 , на якому при огляді виявлено ідентичний зміст месенджерів облікових записів;
? Мобільний телефон Redmi Note 8 ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку ПАТ Київстар, № НОМЕР_1 , при огляді котрого виявлено ідентичний зміст месенджерів облікових записів;
В цей день, вилучені в ході обшуку речі і документи визнані у кримінальному провадженні речовим доказом, про що винесена відповідна постанова.
На теперішній час, враховуючи, недостатність наданого законодавцем часу для проведення оглядів зазначених у клопотанні речей і документів, з урахуванням матеріалів кримінального провадження, відповідно до яких до вчинення кримінального провадження може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищезазначене майно, з метою його збереження і можливого використання під час досудового розслідування як доказу.
На підставі зазначеного, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на речі і документи, вилучені 30.10.2025 в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , який ймовірно причетний до вчинення вказаного злочину, а саме:
?Ноутбук Lenovo модель TYPE 20ASSOM800 S/n R9-02 HEPT 14/06, IMEI НОМЕР_2 , на якому при огляді виявлено ідентичний зміст месенджерів облікових записів;
?Мобільний телефон Redmi Note 8 ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку ПАТ Київстар, № НОМЕР_1 , при огляді котрого виявлено ідентичний зміст месенджерів облікових записів;
У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує, просить його задовольнити.
У судове засідання представник володільця вилученого майна не з`явився, причину неявки суду не повідомив.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З огляду на положення частин 2 та 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, позаяк у протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
30.10.2025 в період часу з 10-25 год. до 13-38 годин на підставі ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя області, т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого були виявлені і вилучені наступні речі і документи, а саме:
? Ноутбук Lenovo модель TYPE 20ASSOM800 S/n R9-02 HEPT 14/06, IMEI НОМЕР_2 , на якому при огляді виявлено ідентичний зміст месенджерів облікових записів;
? Мобільний телефон Redmi Note 8 ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку ПАТ Київстар, № НОМЕР_1 , при огляді котрого виявлено ідентичний зміст месенджерів облікових записів;
В цей день, вилучені в ході обшуку речі і документи визнані у кримінальному провадженні речовим доказом, про що винесена відповідна постанова.
На теперішній час, враховуючи, недостатність наданого законодавцем часу для проведення оглядів зазначених у клопотанні речей і документів, з урахуванням матеріалів кримінального провадження, відповідно до яких до вчинення кримінального провадження може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищезазначене майно, з метою його збереження і можливого використання під час досудового розслідування як доказу.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно із ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 діючого КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, вилучене під час санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, та метою такого арешту є збереження речових доказів, а також слідчим надано на даній стадії кримінального провадження фактичні дані вважати, що вилучені речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
При цьому, слідчий суддя, звертає увагу на те, що втручання в обмеження майнових прав, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого судового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є доказом злочину.
На підставі викладеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-
Накласти арешт на речі і документи, вилучені 30.10.2025 в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , який ймовірно причетний до вчинення вказаного злочину, а саме:
-Ноутбук Lenovo модель TYPE 20ASSOM800 S/n R9-02 HEPT 14/06, IMEI НОМЕР_2 , на якому при огляді виявлено ідентичний зміст месенджерів облікових записів;
-Мобільний телефон Redmi Note 8 ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку ПАТ Київстар, № НОМЕР_1 , при огляді котрого виявлено ідентичний зміст месенджерів облікових записів;
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1