Провадження № 1-кс/643/5358/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Салтівського районного суду міста Харкова скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,

встановив:

До Салтівського районного суду міста Харкова надійшла вказана скарга, в якій заявник просить визнати протиправною бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 10.09.2025; зобов`язати Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, за його заявою від 10.09.2025 та невідкладно розпочати досудове розслідування. Розгляд скарги просить проводити без його участі.

На обґрунтування скарги заявник зазначає, що ним, ОСОБА_3 до Державного бюро розслідувань 10.09.2025 було подано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , яке направлено на електронну пошту Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві . У вказаному повідомленні про вчинення кримінального правопорушення, поданого в порядку ст.214 КПК України, ним було зазначено, що 09.09.2025 в місті Ізюм, Харківської області, військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 його незаконно позбавили волі, принижували його гідність та при цьому нелюдсько з ним поводилися. Таким чином, було викладено всі необхідні фактичні дані для реєстрації відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Водночас, 12.09.2025 на його електронну адресу надійшла відповідь за підписом слідчої Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , якою повідомлено, що у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовлено, зв`язку з чим, він вимушений був звернутися до слідчого судді із цією скаргою.

Представник Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату час та місце розгляду скарги, причини неявки не повідомив.

Неявка суб`єкту оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши вимоги скарги з додатками, оцінивши докази, доводи заявника, приходить до наступного.

Зі змісту скарги та доданих до неї документів вбачається, що 10.09.2025, ОСОБА_3 через електронну пошту ТУ ДБР, розташованому у місті Полтаві, подав повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 .

12.09.2025 листом слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 за №М-5947/п-25/15-02-2-5427/25 ОСОБА_5 повідомлено, що наразі не вбачається підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, оскільки у ньому відсутні достатні відомості щодо вчинення суб`єктом злочину суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений КК України.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.

Реалізація вказаного завдання здійснюється, з поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене право породжує відповідний обов`язок органів прокуратури, досудового розслідування своєчасно відреагувати на такі звернення у передбачений законом спосіб, тобто відповідно до встановленої процесуальним законом процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно з положеннями ч. 2 зазначеної статті досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

В межах даної скарги встановлено, що відомості до ЄРДР не внесені, що суперечить вимогам ст. 214 КПК України, яка визначає строки внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 року «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Тобто законом передбачено обов`язок прокурора, слідчого чи дізнавача прийняти заяву про злочин і зареєструвати її в ЄРДР, будь-яка відмова не допускається.

Втім, з`ясувати наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення в діях військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 передбаченого ч.2 ст.146 КК України, на що ОСОБА_3 вказував у своїй заяві, можливо в даному випадку лише за умови проведення відповідної ретельної перевірки викладених у заяві обставин. Перевірка заяви, в свою чергу, повинна проводитись вже в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР. Та лише постанова про закриття кримінального провадження, ухвалена в порядку ст. 284 КПК України, у випадку, якщо орган досудового розслідування за результатами повного та об`єктивного розслідування, оцінки виключно всіх обставин провадження, дійде висновку про відсутність події або складу кримінального правопорушення, припиняє проведення такої перевірки.

Згаданий обов`язок прокурора, слідчого, дізнавача як зазначає ВССУ в п. 1.1 розділу 1 Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування (від 01.01.2017), не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Окрім КПК, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, прийнятим на виконання вимог КПК. ВССУ звертає увагу, що обґрунтованою є практика слідчих суддів, які визнають протиправною бездіяльність слідчих та прокурорів із невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, якщо заява, яка, на думку особи, що її подала, містила відомості про кримінальне правопорушення, однак була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян». Отже, ВССУ обґрунтовано дійшов висновку про те, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій. визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність саме слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Зі змісту наведених вище вимог ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що нормами КПК України, у тому числі ст. 303 КПК України не передбачено заявлення вимоги про визнання дій або бездіяльності слідчого або прокурора незаконними.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя не вирішує питання про визнання дії або бездіяльності «неправомірними», «протиправними» або «незаконними», а відповідно до ст. 307 КПК України скасовує рішення, або зобов`язує припинити чи вчинити певну дію, а тому вказані вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. ст.2, 7, 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, визначену у встановленому законом порядку, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 10.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 .

В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1