Справа № 212/6799/25
У Х В А Л А

25 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури - ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , який приймав участь у режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001189 від 22 травня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.308, ч.2 ст.308 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вище вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_5 . В обґрунтування клопотання зазначив, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.308, ч.2 ст.308 КК України заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства та заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства, вчинене повторно.

За вчинення зазначених кримінальних правопорушеннь передбачено основне покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, тобто кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких.

Так, метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися ним від суду. Даний ризик підтверджується тим, що обвинувачений під час розгляду справи в суді переховується та був оголошений у розшук.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.

Відповідно до ст. 178 КПК України, встановлено вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі. Стан його здоров`я та вік не перешкоджає обранню запобіжного заходу тримання під вартою.

Обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважають, що ризик переховування не доведений.

Вислухавши учасників провадження, суд дійшов до наступного.

Ухвалою Покровського районного суду міста. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.09.2025 оголошено привід обвинуваченого ОСОБА_5 , виконання якого доручено Криворізькому РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Проведеними заходами працівниками Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , що між тим зазначена самим ОСОБА_5 як його дійсне місце проживання, не проживає, теперішнє його місцезнаходження невідоме.

З огляду на вищевикладене ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2025 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 .

Сукупність вищевказаних обставин вказують на факт переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду, невиконання останнім обов`язків обвинуваченого, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, тобто вчинення дій які є підставою для застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В обґрунтування наявності ризику переховування від суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, також варто зазначити, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, одне з яких (ч. 2 ст. 308 КК України), є тяжким кримінальним правопорушенням, який передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Суд вказує, що очікування можливого суворого покарання саме по собі є реальним мотивом та підставою переховуватись від суду.

Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінці ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії), разом з тим необхідно зробити акцент на той факт, що існування вищевказаного ризику також знаходиться у взаємозв`язку з іншими факторами, зокрема відсутністю міцних соціальних зв`язків, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 не одружений, не має неповнолітніх дітей або осіб з інвалідністю на своєму утриманні, тому, може переховуватись від суду та ухилитися від виконання процесуальних обов`язків.

Стороною захисту не зазначено переконливих доводів про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_5 під вартою, та в судовому засіданні такі відомості не надані.

Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з підстав вказаних вище.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що клопотання прокурора про обюрання запобіжного заходу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. З приводу альтернативного виду запобіжного заходу, суд вказує, що його слід визначити у розмірі застави - 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314,314-1, 315, 177, 178, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23 січня 2026 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави. Визначити заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 гривень, яка може бути внесена (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Дніпропетровської області.

Покласти на обвинуваченого у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із місця постійного проживання без суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи.

У разі внесення застави звільнити обвинуваченого з-під варти.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1