Справа № 349/933/25
Провадження № 1-кп/349/125/25
У Х В А Л А

іменем України

19 вересня 2025 року м.Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Рогатині клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2025 року, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Юнашків Рогатинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який не перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.297 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

особа щодо якої прозглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6

законний представник особи щодо якої прозглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України, а саме вчинив наругу над могилами батьків потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_3 та його односельчанка ОСОБА_5 протягом тривалого часу перебувають у неприязних стосунках, які систематично супроводжуться словесними конфліктами. 06 лютого 2025 року біля опівночі, перебуваючи за місцем свого проживання ОСОБА_3 вирішив помститися ОСОБА_5 за висловлені щодо нього образливі слова шляхом наруги над могилами її батьків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . З цією метою він взяв з дому сокиру та пішов на сільське кладовище, що розташоване по вул.Богдана Хмельницького в с.Журавеньки Букачівської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області. На території кладовища ОСОБА_3 підійшов до могил батьків потерпілої ОСОБА_5 , з мотивів помсти, нехтуючи загальноприйнятими принципами щодо вияву поваги до пам`яті померлих, з застосуванням фізичної сили за допомогою сокири почергово розбив стелли, тумби та квітники на могилах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , таким чином вчинив наругу над могилами родичів потерпілої ОСОБА_5 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав повністю. Пояснив, що син потерпілої ОСОБА_5 вмонтував йому в область лівої ключиці динамік, який його душить. Через це він вирішив помститися ОСОБА_5 06 лютого 2025 року біля опівночі він взяв з дому сокиру та пішов на сільське кладовище, де пошкодив пам`ятники батьків потерпілої. Після цього, щоб ніхто не побачив, що надгробки понищені, накрив їх цератою, яку побачив на сусідньому городі. Розуміє, що вчинив неправильно, запевнив суд, що такого більше не повториться. Вважає себе повністю здоровим та таким, що не потребує лікування. Має намір піти на роботу та за зароблені кошти відшкодувати потерпілій заподіяну шкоду.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що підозрюваний є її односельчанином. Протягом тривалого часу робить їй шкоду - підпалював на городі кукурудзиння, розкидав по подвір`ю дрова. У лютому 2025 року її чоловік виявив на кладовищі розбиті надгробки її батьків. Вона одразу повідомила про це працівників поліції, які встановили, що це зробив ОСОБА_3 . Підозрюваний потребує лікування, оскільки стверджує, що її син встановив йому динамік, а для того, щоб його зняти потрібно 5 000,00 грн. Просила застосувати до підозрюваного примусові заходи медичного характеру. Зважаючи на стан здоров`я ОСОБА_3 , претензій матріального характеру до нього немає.

Вина ОСОБА_3 , крім показань підозрюваного, потерпілої, доводиться сукупністю досліджених та перевірених у ході судового розгляду доказів, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000028 від 14 лютого 2025 року про внесені в ЄРДР відомості про те, що у період з 01 лютого 2025 року по 14 лютого 2025 року ОСОБА_3 на кладовищі в с.Журавеньки Букачівської територіальної громади пошкоди два надгробки, які були встановлені на місці поховання ОСОБА_9 і ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події від 14 лютого 2025 року під час проведення якого виявлено розбиті надгробки на місці поховання батьків потерпілої ОСОБА_5 , які були накриті цератою синього кольору; на розбитій плиті були виявлені зв`язані ключі, коробка з-під сірників з одним сірником; вилучені сліди пальців рук;

- висновком експерта №СЕ-19/109-25/3108-Д від 19 лютого 2025 року судової трасологічної експертизи за спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) за яким сліди пальців рук максимальними розмірами 17Х42 мм і 18Х45 мм, які було виявлено та вилучено під час огляду місця події за матеріалами кримінального провадження №10000028, придатні для ідентифікації. Сліди пальців рук максимальними розмірами 17Х42 мм і 18Х45 мм залишені відповідно середнім та безіменними пальцями лівої руки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_2 ;

- протоколом обшуку від 26 лютого 2025 року під час якого було виявлено і вилучено куртку чорного, чотири навісні замки, фрагмент гірської породи.

Оцінюючи здобуті в кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні та отримані у порядку, встановленому КПК України.

Показання підозрюваного, потерпілої є чіткими, послідовними, логічними та узгоджують з іншими дослідженими судом доказами.

Досліджені документи та висновок експерта є процесуальними джерелами доказів відповідно до вимог частини 2 ст. 84 КПК України, отримані в порядку, передбаченому КПК України, а саме: внаслідок проведення компетентною особою (слідчим) передбачених КПК України слідчих дій огляду місця події відповідно до вимог ст. 237 КПК України;

Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй достовірності, оскільки містять інформацію, яка відповідає дійсності. У своїй сукупності докази є достатніми та взаємопов`язаними між собою.

Об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду і оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозвязку, суд дійшов висновку, що суспільно небезпечне діяння, передбачене частиною 1 ст. 297 КК України мало місце і вчинене воно саме ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №210/2025 від 17 червня 2025 року на період часу, що відноситься до інкримінованих йому дій і на цей час ОСОБА_3 страждав хронічним психічним захворюванням - параноїдною шизофренією, що згідно МКХ-10 F20.0. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину так і на цей час підекспертний ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру в умовах стаціонару.

Зважаючи на доведеність вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння в стані неосудності та з огляду на вимоги ст. 94 КК України і ст. 513 КПК України, суд дійшов висновку, що щодо ОСОБА_3 слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Прокурор, потерпіла просили застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Захисник ОСОБА_6 , законний представник ОСОБА_7 вважають, що є підстави застосувати до ОСОБА_3 примусовиві заходи медичного характеру.

ОСОБА_3 вважає себе здоровим, таким, що не потребує лікування, заперечив щодо застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого кримінальним кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 513 КПК України передбачено, що коли буде встановлено, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання, суд, постановляє ухвалу про застосування до цієї особи примусових заходів медичного характеру, з зазначенням яких саме.

За ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Частиною 3 статті 94 КК України визначено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

У п. 3 Постанови Пленуму № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" при вирішенні питання застосування до особи примусових заходів медичного характеру слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб за висновком судово-психіатричної експертизи.

Верховний Суд у постанові від 20 жовтня 2020 року у справі №221/6664/19, зазначив, що статтею 94 КК визначено три критерії, які суд має врахувати при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: медичний (характер і тяжкість захворювання), юридичний (тяжкість вчиненого діяння) та соціальний (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб). Ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

Судом встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №210/2025 від 17 червня 2025 року ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру в умовах стаціонару. Згідно вимоги про судимість №18517-2025 від 16 лютого 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше до кримінальної відповідальності не притягався. За довідкою-характеристикою, виданою Козарівським старостинським округом Букачівської селищної територіальної громади ОСОБА_3 зареєстрований і проживає в АДРЕСА_2 разом з братом і сестрою, зарекомендував себе з негативної сторони, конфліктинй, порушує громадський порядок. Відповідно до довідки №39 від 18 лютого 2025 року, виданої КНМП Рогатинська ЦРЛ, ОСОБА_3 з 2014 року числиться на обліку в психіатра з діагнозом Ш F 20.0.

Метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст.94КК критерії в їх сукупності.

Враховуючи наведені обставини, а також характер і тяжкість захворювання ОСОБА_3 суд дійшов висновку про необхідність застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2025 року накладено арешт на навісний замок із написом на корпусі «EKSTRA TLAN TOP SECURITY»; навісний замок на корпусі якого відсутні маркування, а на дужці наявний напис «HARDENED»; навісний замок із маркуванням на корпусі «Aarp Санхуанг Люкс»; навісний замок на нижній частині корпуса якого наявне маркування у вигляді букви «Я»; чорну куртку; фрагменти гірської породи

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Заходи забезпечення кримінального провадження, накладення арешту на речі, які були вилучені 26 лютого 2025 року у ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння ОСОБА_3 в с.Журавеньки слід скасувати.

За ч.2 ст.124 КПК України разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, процесуальні витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі ст.19,92-94 КК України, керуючись ст. 395, 501,512,513 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Скасувати арешт майна - навісного замка з написом на корпусі «EKSTRA TLAN TOP SECURITY»; навісного замка на корпусі якого відсутні маркування, а на дужці наявний напис «HARDENED»; навісного замка з маркуванням на корпусі «Aarp Санхуанг Люкс»; навісниого замка на нижній частині корпуса якого наявне маркування у вигляді букви «Я»; чорної куртки; фрагментів гірської породи, накладений ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2025 року.

Речові докази по справі - навісний замок із написом на корпусі «EKSTRA TLAN TOP SECURITY»; навісний замок на корпусі якого відсутні маркування, а на дужці наявний напис «HARDENED»; навісний замок із маркуванням на корпусі «Aarp Санхуанг Люкс»; навісний замок на нижній частині корпуса якого наявне маркування у вигляді букви «Я»; чорну куртку; в`язку з трьома ключами - повернути власнику ОСОБА_3 ; фрагменти гірської породи, тенти, змиви з могили, коробку з-під сірників та один сірник, сліди ерозії зі стелли могили, дрібні частини пам`ятників, два сліди папілярного узору пальців рук, дактилокарту - знищити; оптичний диск з відеозаписами з нагрудної камери від 14 лютого 2025 року залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати на проведення експертизи №СЕ-19/109-25/3108-Д від 19 лютого 2025 року в сумі 5 571,30 грн. віднести за рахунок держави.

Копію ухвали, після набрання нею законної сили, направити Віддаленому структурного підрозділу №2 Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів із дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному ОСОБА_3 , захиснику ОСОБА_6 , законному представнику ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1