Справа № 489/2278/25
Провадження № 1-кс/489/3830/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

25 грудня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , ознайомившись із заявою ОСОБА_2 про відвід слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024,

встановив:

До слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва надійшла заява ОСОБА_2 про відвід слідчих Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у місті Миколаєві, які здійснюють досудове розслідування та входять до групи слідчих, а також прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, у кримінальному провадженні №0002614 від 30.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України, внесеного до ЄРДР щодо дій судді Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 , працівників вказаного суду, посадових осіб ВП № 6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, Миколаївської окружної прокуратури, які порушили право на захист під час розгляду в межах кримінального провадження № 0000057 клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї матеріалами, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.12.2025, слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002614 від 30.10.2024 за фактом ймовірного вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України, відомості про яке було внесено до ЄРДР на підставі ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30.09.2024 та 23.10.2024, винесених за наслідками розгляду скарг ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За такого, виходячи з матеріалів, доданих до заяви про відвід, ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0002614 від 30.10.2024 має процесуальний статус заявника, що підтверджується також листами Миколаївської обласної прокуратури від 22.12.2025 № 31-4727-25 та слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у місті Миколаєві № 16-04-50136-25 від 09.12.2025.

При цьому слідчому судді не надано доказів того, що ОСОБА_2 має статус потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 1 ст. 37 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора. Прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий, не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 80 КПК, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Системний аналіз вказаних положень законодавства свідчить про те, що законом встановлений чіткий порядок та процедура визначення у конкретному кримінальному провадженні слідчого та прокурора, які виконують свої обов`язки у визначеному КПК України порядку, та за наявності підстав, які унеможливлюють їхню участь у кримінальному провадженні, вони зобов`язані заявити собі самовідвід або їм може бути заявлений відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, що наділені правом заявляти відводи.

Поряд з тим, положення ст. 3 КПК, не містять визначення того, хто входить до переліку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні із зазначенням їхніх прав, у зв`язку з чим, для встановлення наявності у певних учасників кримінального провадження права заявити відвід слідчому та прокурору, необхідно керуватися переліком прав учасників кримінального провадження, що визначений у § 2 - § 5 КПК України.

Натомість перелік прав заявника у кримінальному провадженні наведений у частинах 2-3 статті 60 КПК України, а саме: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування. Заявник, який є викривачем, крім передбачених цією статтею прав, має право в порядку, встановленому Законом України "Про запобігання корупції", отримувати інформацію про стан досудового розслідування, розпочатого за його заявою чи повідомленням.

При цьому, вказаний перелік прав заявника є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

За такого, виходячи зі змісту ст. 60 КПК України, заявник не наділений правом заявляти відводи, на відміну від інших учасників кримінального провадження, яким право заявляти відвід слідчому та прокурору прямо встановлене положеннями КПК.

Таким чином, вищезазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_2 , як заявник у кримінальному провадженні №0002614 від 30.10.2024, не наділена правом заявляти у вказаному кримінальному провадженні відвід слідчим, які здійснюють досудове розслідування, а також прокурорам, які здійснюють процесуальне керівництво, та звертатися до слідчого судді із такою заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

При цьому, положеннями КПК України не передбачено наслідків порушення правил звернення до слідчого судді із заявою про відвід слідчого, прокурора у кримінальному провадженні.

Проте, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо: скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Крім того, виходячи із закріпленого у ст. 26 КПК України принципу диспозитивності, як загальної засади кримінального провадження, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Проаналізувавши вище викладене, слідчий суддя вважає, що відсутні законні підстави для розгляду слідчим суддею Інгульського районного суду міста Миколаєва заяви ОСОБА_2 про відвід слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024 за ч. 1 ст. 374 КК України, оскільки остання не належить до учасників кримінального провадження, наділених право заявляти відводи, тому вказане свідчить про необхідність, відповідно до загальних засад кримінального провадження, повернути вказану заяву особі, яка її подала.

Керуючись статтями 9, 26, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_2 про відвід слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України, - повернути особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що заяву подала особа, яка не має права її подавати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1