Провадження № 1-кс/643/5799/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 25.12.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000611 від 24.04.2024, за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України, -

встановив:

До слідчого судді 14.10.2025 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 25.12.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000611 від 24.04.2024, за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 25.12.2024 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000611 від 24.04.2024, за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України.

Заявник скарги зазначає, що в порядку ч.1, 2 ст. 55 КПК України, неодноразово звертався на ім`я слідчого ОСОБА_4 із заявами, в яких просив скерувати на його адресу пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 14.10.2025 заявнику поновлено строк на звернення до суду, за скаргою відкрито провадження, призначено дату та час судового засідання, в судове засідання викликано учасників, в органу досудового розслідування витребувано матеріали кримінального провадження.

20.10.2025 через канцелярію суду за вх. № 55713/25 при супровідному листі Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 20.10.2025 № 51066-25-02-2, матеріали кримінального провадження № 0000611 від 24.04.2024в 1-му томі надійшли до слідчого судді.

Заявник скарги ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, у скарзі просив у зв`язку зі станом здоров`я провести судовий розгляд за його відсутності, скаргу підтримав, просив задоволити.

Уповноважена особа Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, до суду не з`явилась, про засідання повідомлялася належним чином, клопотань та заяв до слідчого судді не надходило. Неявка суб`єкта оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами скарги, дослідивши матеріали витребуваного кримінального провадження, оцінивши докази, дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 9 КПК України передбачає, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно норми ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 25.12.2024 ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000611 від 24.04.2024, за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчий прийняв дане процесуальне рішення, покликаючись на те, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000611 від 24.04.2024 на момент винесення постанови не встановлено доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_3 завдано фізичної, майнової чи моральної шкоди, що в свою чергу, на думку слідчого, свідчить про відсутність фактичних умов визнання його потерпілим, у зв`язку з чим таке визнання особи потерпілим могло би бути передчасним.

Загальною ознакою об`єктивної сторони зокрема кримінальних правопорушень, передбачених нормами ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367 КК України, виступає істотна шкода, яка перебуває у причинево-наслідковому зв`язку з кримінально-протиправним діянням.

Таким чином, кримінальні правопорушення, досудове розслідування щодо вчинення яких проводиться у кримінальному провадженні № 0000611 від 24.04.2024, являють собою злочини з матеріальним складом.

Злочин з матеріальним складом є закінченим тільки при настанні суспільно небезпечних наслідків визначених як обов`язкових ознак того чи іншого злочину.

Роль потерпілого в кримінальному процесі вважається активною, адже передбачає здійснення особою певних дій, спрямованих на захист своїх прав та законних інтересів.

Незважаючи на наведене, у листі Харківської обласної прокуратури від 03.10.2025 № 31/2-10431ВИХ-2531/2-9342-24 в рамках процесуального керівництва ОСОБА_3 у відповідь на звернення від 19.09.2025 повідомлено, що він має процесуальний статус заявника та може користуватися правами, передбаченими ч. 2 ст. 60 КПК України.

В той же час відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

В оскаржуваній постанові слідчого від 25.12.2024 про відмову у визнанні потерпілим аргументованих та таких, що враховували б всі аспекти кримінального провадження, підстав відмови у визнані особи потерпілим не наведено.

З матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 є заявником в межах даного кримінального провадження, відомості до ЄРДР внесені саме на підставі його заяви про можливе вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382, ч.1 ст. 396 КК України.

Сама лише ця обставина є підставою, відповідно до абз. 1 ч.1 ст. 55 КПК України, для визнання особи потерпілим та надання йому можливості користуватися більш широким спектром процесуальних прав, визначених ст. 56 КПК України.

Крім того, заподіяння шкоди потерпілому можливо встановити під час здійснення досудового розслідування, а тому відсутні будь-які правові підстави для відмови заявнику в залученні його до кримінального провадження в якості потерпілого.

Враховуючи викладене вище, керуючись загальними засадами кримінального провадження, з метою виконання його завдань в рамках належної правової процедури, слідчий суддя прийшов до висновку, що постанова слідчого від 24.12.2024 про відмову у задоволенні клопотання є необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню.

Матеріали кримінального провадження №0000611 від 24.04.2024 після дослідження для розгляду матеріалів скарги заявника підлягають поверненню до органу досудового розслідування, котрий їх надав.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 26, 110, 243, 244, 284, 303 - 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Скаргу задоволити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 від 25.12.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000611 від 24.04.2024, за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України - скасувати.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харокві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000611 від 24.04.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 24.10.2025 о 10:45.

Слідчий суддя ОСОБА_1