Справа № 331/5541/25
Провадження № 1-кс/331/1981/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в режимі відеоконференції матеріали клопотання слідчого СВ ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000835 від 19.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000835 від 19.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна, у якому було усунуто недоліки на виконання ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 14 жовтня 2025 року у справі № 331/5541/25, провадження № 1-кс/331/1931/2025.

У вказаному клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на 3 SІМ-картки: оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з надписом НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з надписом НОМЕР_2 , оператора ПрАТ «ВФ Україна» з надписом НОМЕР_3 ; 5 розбитих мобільних телефонів: 4 - «Хіаоmi», 1 - «Samsung»; системний блок «Vinga».

Клопотання вмотивоване тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000835 від 19.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.09.2025 до відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 19.08.2025 об 11 год. 08 хв. ОСОБА_6 у месенджері «Viber» з абонентського номеру НОМЕР_4 надійшов відео дзвінок, в котрому невстановлена особа представилась співробітником СБУ ОСОБА_7 та повідомила, що відносно заявниці відкрите кримінальне провадження №1426 через те, що остання в інтернет-магазині замовляла ліки, які виготовленні РФ, та для уникнення відповідальності ОСОБА_6 може співпрацювати та стати агентом. В подальшому невстановлена особа шляхом обману, в умовах воєнного стану, зловживаючи довірою, під приводом перевірки грошових коштів ОСОБА_6 домовилась про зустріч, в ході якої 19.08.2025 близько 18 год. 30 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , заявниця передала власні грошові кошти, а саме: 10 500 $ (доларів) та 1 000 € (євро) невстановленій особі чоловічої статі, котра, заволодівши ними, спричинила велику шкоду ОСОБА_6 у розмірі 482 511 грн. 35 коп.

В ході досудового розслідування допитано в якості потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 19.08.2025 об 11 год. 00 хв. знаходилася у відпустці та, перебуваючи за місцем свого мешкання, об 11 год. 01 хв. потерпілій зателефонував невідомий номер НОМЕР_5 в месенджері «Viber». Взявши слухавку, вона почула чоловічий голос, котрий спілкувався з нею на російській мові. Чоловік представився ОСОБА_8 , сказав, що він помічник слідчого СБУ, назвав її ПІБ та запитав, чи вона перебуває в Запоріжжі, на що остання відповіла, так. Після цього чоловік сказав, що він телефонує їй з Києва і якщо вона не зайнята, то їй зараз перетелефонує полковник СБУ, слідчий ОСОБА_9 , щоб задати декілька питань, на що вона погодилася.

19.08.2025 об 11 год. 08 хв. надійшов відеодзвінок в месенджері «Viber» з номеру НОМЕР_6 . Чоловік на відео знаходився в кабінеті, на задньому фоні, на стіні, висіла настінна дошка з шевронами, ніби українськими, та якийсь портрет, котрий потерпіла не розгледіла. Чоловік сидів за столом та по відео остання бачила лише верхню частину тіла, одягнуту ніби в піджак чи поло темного кольору та темну краватку. Чоловік на вигляд 40-45 років, худорлявої тілобудови, волосся коротко підстрижене (звичайні риси обличчя, котрі нічим не вирізняються та не запам`ятовуються). В ході відеорозмови чоловік представився ОСОБА_7 , полковником СБУ. В подальшому чоловік повідомив, що потерпіла фігурує як підозрювана по справі №1426 за фактом того, що на Новій Пошті отримувала та оплачувала замовлення на різні ліки, а як виявило СБУ, то це ліки з Донецька та Криму, і таким чином, оплачуючи ліки, остання донатила на військо РФ, допомагала агресору та зі слів працівника СБУ абсолютно свідомо робила це та чекає на «руський мір». Після почутого потерпіла почала доводити той факт, що просто оплачувала свої ліки (ця відеорозмова тривала 1 год. 25 хв.) Закінчилася вона тим, що чоловік сказав, що ще буде збирати доказати та зв`яжеться з нею пізніше.

19.08.2025 з 12 год. 11 хв. до 14 год. 11 хв. ОСОБА_7 телефонував по відео та наводив ОСОБА_6 приклади її зради державі, тиснув на неї, говорив, що справа дуже серйозна та вона не одна така, а люди, котрих знайшли, виявилися колаборантами і розуміли на що йдуть їхні кошти. Також в ході спілкування ОСОБА_7 стверджував, що згідно з його секретними даними з Нової Пошти вона точно отримувала та оплачувала ліки. В подальшому він попрохав її сказати, що саме отримувала та на яку суму за 3 останні роки. ОСОБА_6 надіслала йому фото ліків та сертифікати на них, котрі у неї збереглися. Врешті ОСОБА_7 повідомив, що сума її оплати за ліки не значна та з неї знімуться всі обвинувачення, якщо буде співпрацювати, на що та погодилася, і ОСОБА_7 надіслав повідомлення на співпрацю від 19.08.2025.

В подальшому ОСОБА_7 також надіслав зразок заяви, котру вона повинна написати власноруч, що остання і зробила. Наступний дзвінок надійшов 19.08.2025 о 15 год. 44 хв. та ОСОБА_7 сказав, що потрібно заповнити декларацію про доходи від руки, котру він скине, починаючи з п.6, а також заяву про дозвіл використання цієї декларації, що потерпіла також зробила. Також ОСОБА_7 зв`язувався з ОСОБА_6 за номером НОМЕР_7 .

Після оформлення всіх декларацій, заяв тощо, потерпіла повідомила ОСОБА_7 , що має збереження у валюті, а саме: 10 500 $ (доларів) та 1 000 € (евро), після цього останній сказав, що ці гроші потрібно обов`язково перевірити, а щоб це зробити, потрібно вказати серію та номери всіх купюр, потім вийти на зупинку, бо, як зазначив ОСОБА_7 , потерпіла живе поруч з зупинкою громадського транспорту - вулиця Арочна (кінцева зупинка маршрутного таксі №11), де до неї піддійте представник СБУ, котрому вона має передати валюту в чорному, непрозорому пакеті.

19.08.2025 близько 18 год. 20 хв. потерпіла вийшла на вул. Шевченка та чекала біля буд. 42/1, вул. Арочна (але знаходилася по вул. Шевченка). Близько 18 год. 30 хв. на парковку кінцевої зупинки маршрутного таксі №11 під`їхав ЗАЗ Ланос, сірого кольору з ДНЗ НОМЕР_8 . Даний автомобіль Потерпіла ОСОБА_6 зафіксувала на власний мобільний телефон. До потерпілої ОСОБА_6 підійшов чоловік, на вигляд до 30 років, кремезний, зріст близько 175 см., коротко стрижене, темне волосся, темна борода, широке обличчя. Чоловік був одягнутий в чорну футболку та темні штани. Підійшовши, привітався, назвав кодове слово «Ведмідь» (котре попередньо повідомив ОСОБА_7 ) потерпіла кивнула та передала гроші у сумі 10 500 $ (доларів) та 1 000 € (євро) (долари були купюрами по 100 $, а євро 4 купюри по 50 € та 8 купюр по 100 €), після цього чоловік пішов до авто. З місця передачі грошей авто не відразу поїхало та остання встигла сфотографувати його, також коли це авто проїжджало повз неї, вона помітила, що в ньому знаходиться ще один чоловік, худорлявий та одягнутий в щось світле.

В подальшому, в ході проведення впізнання за фотознімками потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особу, котрій 19.08.2025 близько 18 год. 20 хв. вона передала грошові кошти у сумі 10 500 $ (доларів) та 1 000 € (євро), котрі знаходились у чорному пакеті.

21.08.2025 у період часу з 10 год. 18 хв. по 10 год. 49 хв. з потерпілою спілкувався слідчий кримінальної поліції м. Києва, ОСОБА_11 за номером НОМЕР_4 . Він почав говорити всю ту ж інформацію, котру з самого початку говорив ОСОБА_7 , про що та повідомила останньому, і він сказав, що розбереться з цим та що ОСОБА_11 намагається пришити їй ще одну справу.

В подальшому, з 20.08.2025 по 04.09.2025 потерпіла підтримувала спілкування з ОСОБА_7 , але він запевняв, що все добре, збереження доставлено до м. Київ та вони проходять перевірку.

Також після передачі грошей з ОСОБА_6 зв`язувався ОСОБА_12 (представився співробітником фінансового відділу СБУ) з номеру НОМЕР_9 , котрий пояснив, що до збережень та купюр питань немає, але, щоб повернути гроші, потрібно заплатити за перевозку, доставку 120 000 грн. Таке спілкування з ОСОБА_13 тривало з 21.08.2025 по 11.09.2025. В останній розмові він повідомив, що так як потерпіла не має грошей, то на заощадження буде накладено арешт і свої гроші вона зможе повернути через суд.

Таким чином, в ході шахрайських дій, під час воєнного стану, зловживаючи довірою, невстановлені особи/особа заволоділа грошовими коштами у сумі 10 500 $ (доларів) та 1 000 € (євро), що на 19.08.2025 становить 482 511 грн. 35 коп.

З метою розкриття злочину та встановлення всіх причетних до вчинення злочину осіб, в порядку ст. 40 КПК України надано доручення СКП відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в ході якого оперативним шляхом було встановлено, що до вчинення злочину причетний ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Має в користуванні транспортний засіб «ЗАЗ-DAEWOO» з VIN-кодом НОМЕР_10 з державним номерним знаком НОМЕР_8 .

09.10.2025 слідчим на підставі ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя проведено обшук в приміщенні за адресою: м. Запоріжжя, вул. Середня, буд. 17.

В ході обшуку виявлено та вилучено: 3 SIM-картки: оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з надписом НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з надписом НОМЕР_2 , оператора ПрАТ «ВФ Україна» з надписом НОМЕР_3 ; 5 розбитих мобільних телефонів: 4 - Xiaomi, 1 - Samsung; cистемний блок «Vinga».

09.10.2025 проведено опитування ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий пояснив, що 18.08.2025 на його телеграм-акаунт надійшло повідомлення від раніше невідомого чоловіка, котрий запропонував легкий заробіток грошових коштів, а саме: 19.08.2025 ОСОБА_10 потрібно буде приїхати на кінцеву зупинку маршрутного таксі № 11, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,. вул. Арочна, та забрати у жінки, яка буде стояти з чорним пакетом у руках, грошові кошти, точну суму не повідомив. ОСОБА_10 погодився. 19.08.2025 приблизно о 18:20 год. ОСОБА_10 разом зі своїм другом ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 приїхав на вищезазначену адресу, де побачив жінку похилого віку, яка стояла поряд з зупинкою громадського транспорту: вул. Арочна, у руках жінки знаходився чорний поліетиленовий пакет. ОСОБА_10 вийшов з автомобіля, підійшов до жінки, сказав кодове слово «Ведмідь», після чого жінка віддала ОСОБА_10 пакет. В подальшому ОСОБА_10 сів до автомобіля, відкрив пакет, та виявив там грошові кошти, а саме: долари США та Євро. Після чого, прибувши додому за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив порахувати грошові кошти: у пакеті було 10500 доларів США та 1000 Євро.

20.08.2025 у першій половині дня ОСОБА_10 надійшли вказівки у телеграм, у котрих була зазначена адреса пункту обміну валют. ОСОБА_10 поїхав у пункт обміну валют, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, неподалік ТЦ «Україна». Потім надійшов код криптовалютного гаманця, який ОСОБА_10 повинен був дати у обміннику. Вищевказані грошові кошти було переказано на криптовалютний гаманець, окрім 1400 доларів США, котрі були не прийняті працівником фінансової установи. В подальшому ОСОБА_10 отримав вказівки поміняти 1400 доларів США у іншій фінансовій установі та перерахувати на картку. 20.08.2025 о 13:53 год. у відділенні АТ «ПУМБ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тенісна, буд. 4, ОСОБА_10 провів валютну операцію зі конвертації 1400 доларів США валюти на гривню, та перерахував приблизно 56000 на номер банківської картки, наданої в телеграмі.

В ході досудового розслідування 09.10.2025 в присутності ОСОБА_10 проведено огляд мобільного телефону «Iphone 8» в корпусі чорного кольору, який був у останнього при собі. В ході огляду телефону ніяких листувань щодо надання вказівок ОСОБА_10 щодо вищевказаних подій злочину не виявлено, через те, що діалоги були «очищені». У зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені речі, в тому числі на вилучені у ОСОБА_10 в ході санкціонованого обшуку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Середня17, мобільні телефони, на яких може міститись інформація та відомості, що підтверджують можливу злочину діяльність.

Крім того, на вилученому персональному комп`ютеру (системному блоку) можуть бути встановлені месенджери, а також міститись інформація та відомості, що підтверджують можливу злочину діяльність.

Арешт вилучених SIM-карт є необхідним у зв`язку з фіксацією та перевіркою інформації щодо перебування ОСОБА_10 на місці вчинення злочину, та встановлення зв`язку вилучених абонентських номерів з контактами, які зв`язувались з потерпілою, шляхом проведення тимчасових доступів до операторів стільникового зв`язку.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування, призначення судових експертиз, за твердженням слідчого, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені під час проведення санкціонованого обшуку речі, які згідно зі ст. 98 КПК України є матеріальними об`єктами та містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже, виступають речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вважала клопотання необґрунтованим та просила відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у надісланих до суду письмових запереченнях. Зокрема, вона посилалася на те, що 09.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя було проведено обшук, під час якого було вилучено майно, яке належить ОСОБА_10 і на яке слідчий просить накласти арешт. Зазначеною ухвалою було надано дозвіл на виявлення, зокрема, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів та банківських карток, які мають значення по справі. Як пояснив ОСОБА_10 під час обшуку, комп`ютер та телефони (які не в робочому стані) належить йому та жодним чином не стосуються обставин кримінального правопорушення. Паролі від техніки було надано слідчому, отже, слідчий мав оглянути вилучене майно з метою встановлення, чи дійсно вилучене майно має значення по справі. Таким чином, вилучене майно жодним чином не може бути використане як доказ у даному кримінальному провадженні, до нього не може бути застосовано спеціальну конфіскацію, у справі відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення. Тому утримання вилученого майна порушує принципи розумності та співрозмірності обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника. Також представник звернула увагу на те, що всі зазначені у клопотанні телефони були не в робочому стані, а телефон, яким ОСОБА_10 безпосередньо користувався, останній добровільно надав для огляду слідчому. Крім того, вона звернула увагу на те, що до цього часу всі ці речі не були визнані речовими доказами у даному конкретному кримінальному провадженні і не було проведено їх огляд. Також вона зазначила, що ОСОБА_10 дійсно надавав послуги, про які його попросили, але про шахрайські дії йому нічого не було відомо.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання та матеріали, долучені до нього, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Із копії протоколу обшуку від 09 жовтня 2025 року вбачається, що під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності понятих було виявлено та вилучено 3 SІМ-картки: оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з надписом НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з надписом НОМЕР_2 , оператора ПрАТ «ВФ Україна» з надписом НОМЕР_3 , які упаковано до сейф-пакету WAR 1892660, 5 розбитих мобільних телефонів: 4 - «Хіаоmi», 1 - «Samsung», які упаковано до сейф-пакету WAR 1892662, та системний блок «Vinga», який поміщено до пакету з відповідним пояснювальним надписом.

Слідчим суддею враховано, що згідно із ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , слідчий суддя враховує згідно із ч.2 ст. 173 КПК України: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що стороною кримінального провадження відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, вилучене у ході проведення санкціонованого обшуку 09 жовтня2025 року у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ,яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, оскільки вказані речі можуть містити відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, на переконання слідчого судді, та обставина, що мобільні телефони є непрацюючими, на чому наполягає представник володільця майна, позбавляє слідчого можливості без залучення відповідних фахівців та експертів провести їх огляд і підтвердити або спростувати той факт, що інформація, яка в них може міститися, має значення для досудового розслідування даного кримінального провадження.

Тому слідчий суддя погоджується з твердженням слідчого про те, що арешт на ці мобільні телефони необхідно накласти з метою, зокрема, проведення відповідних експертиз.

Щодо системного блока, то тут також слідчий суддя погоджується з твердженням слідчого про те, що для детального вивчення інформації, яка на ньому міститься і яка може мати значення для даного кримінального провадження, можуть бути необхідні спеціальні знання, у зв`язку з чим може виникнути необхідність у призначенні відповідних експертиз.

Арешт же вилучених SIM-карт дійсно є необхідним для фіксації та перевірки інформації щодо перебування ОСОБА_10 на місці вчинення злочину, та встановлення зв`язку вилучених абонентських номерів з контактами, які зв`язувались з потерпілою, шляхом проведення тимчасових доступів до операторів стільникового зв`язку.

Тому з метою забезпечення збереження даних речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення на них має бути накладений арешт.

Розумність та співрозмірність обмеження права власності, яке матиме місце при накладенні арешту на дане майно, на переконання слідчого судді, враховуючи зазначені вище обставини, відповідає завданням даного кримінального провадження і не матиме негативних наслідків для його власника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на 3 SІМ-картки: оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з надписом НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з надписом НОМЕР_2 , оператора ПрАТ «ВФ Україна» з надписом НОМЕР_3 ; 5 розбитих мобільних телефонів: 4 - «Хіаоmi», 1 - «Samsung»; системний блок «Vinga», шляхом заборони розпорядження та користування ним.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 21 жовтня 2025 року.

Повний текст ухвали складено і проголошено 23 жовтня 2025 року об 11 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_15