Справа183/3316/22
Провадження № 1-кп/638/589/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

перекладача - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 січня 2022 року за № 0000102, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гал Гальського району Абхазької автономної республіки, громадянина Грузії, посвідка на постійне місце проживання серії ЛГ НОМЕР_1 , із середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, інвалідності, хронічних захворювань не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

установив:

21.01.2022, близько 11:00, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, знаходячись поблизу 1-го під`їзду будинку № 4 в селищі Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, під час сварки з ОСОБА_10 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на вбивство останнього.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та бажаючи настання саме таких наслідків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, витягнув ніж з карману своєї куртки, у яку був одягнений та завдав ОСОБА_10 не менше 9 ударів ножем в область життєво важливих органів, а саме: в область шиї, голови та грудної клітини, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного ушкодження лівої бічної поверхні грудної клітки, з ушкодженням лівої легені, колото-різаного поранення правої бічної поверхні шиї, з ушкодженням зовнішньої сонної артерії, чотирьох різаних ран в області волосистої ділянки голови, по колото-різаній рані у ділянці правого лівого плечей, по колото-різаній рані по задній та лівій бічних поверхнях шиї, колото-різаного ушкодження в проекції лівої лопатки, що не проникає у грудну порожнину.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-17/26-КПт/22 від 18.06.2022 ушкодження у вигляді поранення бічної поверхні грудної клітки з ушкодженням лівої легені та поранення правої бічної поверхні шиї з ушкодженням сонної артерії мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться у причинному зв`язку із настанням смерті. Інші виявлені ушкодження мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень та не знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, але могли сприяти більш швидкому її настанню.

На підставі вищевикладеного, враховуючи дані лабораторних досліджень, можливо вважати, що причиною смерті громадянина ОСОБА_10 стало проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням лівої легені та колото-різане поранення шиї з ушкодженням сонної артерії, що спричинили крововтрату, геморагічній та травматичний шок. Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 спочатку свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України, повністю не визнав, при цьому обвинувачений не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, однак заперечував наявність у його діях умислу на спричинення смерті іншій людині.

Під час допиту ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, визнав частково, розкаявся та вказав, що за вказаних в обвинувальному акті обставин, він, йдучи по дорозі, зустрів потерпілого, який розмовляв по мобільному телефону, та на ґрунті раптово виниклих між ними неприязних стосунків, під час словесного конфлікту, по причині нерозуміння один одного, потерпілий, махаючи ножем, створював загрозу обвинуваченому, у зв`язку з чим останній завдав ушкоджень потерпілому, що призвело до таких наслідків. При цьому ОСОБА_7 зазначив, що у нього не було наміру вбивати потерпілого, та обвинувачений не бажав його смерті, однак «сталося так як сталося».

Також обвинувачений вказав, що не пам`ятає, скільки саме наніс ударів потерпілому та визнає свою вину лише в тій частині, що він здійснював самозахист від посягань потерпілого, а чи був у обвинуваченого умисел саме на вбивство потерпілого він не може сказати.

Разом із тим, у подальшому під час судового розгляду, в останньому судовому засіданні 26 листопада 2025 року, обвинувачений визнав той факт, що в той час, коли подія відбувалася, він перебував у стані наркотичного сп`яніння, вказав, що подумав, що про нього йшла мова, коли потерпілий розмовляв по мобільному телефону, через що власне і виник словесний конфлікт, а потім сутичка, і безпосередньо під час конфлікту у обвинуваченого і виник умисел на вбивство. У скоєному розкаюється, хотів би попросити вибачення у потерпілого, якби він залишився живим.

У свою чергу, під час судових дебатів та у своєму останньому слові під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений щиро розкаявся, просив призначити йому мінімальне покарання за вчинений злочин, вказав, що дуже хвилюється та переживає, що таке трапилося.

Захисниця ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого щодо призначення йому мінімального покарання за санкцією ч. 1 ст. 115 КК України та вказала, що є обтяжуюча обставина вчинення злочину у стані наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_7 вину визнав повністю та щиро розкаявся, ОСОБА_7 є громадянином Грузії, а тому йому важко знаходитися в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», що і просила суд врахувати. Звернула увагу на відсутність цивільного позову, мати потерпілого не виявила бажання приймати участь у судовому розгляді, що, на думку захисниці, свідчить про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_7 зі сторони потерпілих. Просила врахувати, що обвинувачений дуже хвилюється, щиро кається у скоєному.

Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд даного кримінального провадження без їхньої участі.

Прокурор, враховуючи наявність обставини, яка обтяжує покарання - вчинення злочину у стані наркотичного сп`яніння, просила визнати винним обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст.115 КК України та призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 залишити тримання під вартою, з моменту його затримання, тобто з 21.01.2022. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Ухвали слідчих суддів від 26.01.2022 та від 02.02.2022 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно скасувати.

Крім того, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у ході досудового розслідування з додержанням вимог КПК України та досліджених у судовому засіданні доказів, які суд вважає належними та допустимими, а саме:

- показами свідка ОСОБА_13 , яка вказала, що померлий ОСОБА_10 є її братом, і у вказаний час, коли трапилася подія, вона розмовляла з ним по мобільному телефону. Останній повідомляв, що збирається їхати до бабусі, і що у нього проблеми з фінансами, бо в населеному пункті, де він проживає, немає роботи. Під час розмови сторонніх звуків не було, ніхто не заважав розмовляти. При цьому розмова закінчилася тим, що її брат сказав, «А ну…» і замовчав», мобільний телефон його випав, свідок зрозуміла, що на нього хтось напав, а тому намагалася додзвонитися до брата і продовжувала телефонувати, поки не відповіла з його мобільного телефону стороння людина на ім`я ОСОБА_14 , який працює в магазині, що власне знайшов мобільний телефон, та повідомив, що була бійка і брата забрали в швидку допомогу. Свідок акцентувала увагу, що під час нападу брат три рази повторив «А ну…», навіть недоговоривши свою думку до кінця, зв`язок не зник, однак його хтось штовхнув. Свідок зазначила, що після того, як її мати телефонувала у невідкладну допомогу, їй повідомили, що брат помер по дорозі від численних ножових (близько 20) поранень. Також слідчий повідомляв свідку, що особа, причетна до злочину, має прізвище ОСОБА_15 , раніше свідку невідомий чоловік, який знімав квартиру в підї`зді будинку на 5-му поверсі, і при цьому бабуся свідка мешкала в цьому будинку на третьому поверсі. Також свідок вказала, що її брат не був агресивним, конфліктним, але мав проблеми фінансового характеру, був депресивною людиною, вживав спиртне, просив постійно допомоги.

- показами свідка ОСОБА_16 , який зазначив, що 21.01.2022 зранку він був на роботі на ринку в селищі Ківшарівка, в той час коли отримав телефонного дзвінка від дружини ОСОБА_17 , яка повідомила, що «Вбивають людину» біля першого під`їзду будинку №4 в селищі Ківшарівка Куп`янського району і потім кинула слухавку. Далі свідок закрив приміщення, сів за кермо свого т/з, під`їхав на місце пригоди, викликавши по дорозі працівників поліції. Приїхавши у зазначене місце, ОСОБА_16 помітив, що на місце події прибула бригада швидкої медичної допомоги, а безпосередньо біля під`їзду на снігу в положенні «На спині, голова більше на бік» лежало тіло незнайомого чоловіка з перерізаним поперек горлом, з якого виступала кров, однак який ще був живий. При цьому біля тіла чоловіка була медсестра і водій, які винесли ноші, і свідок допоміг їм завантажити тіло до т/з невідкладної допомоги. В той час біля лавочки свідок помітив мобільний телефон, який передали в подальшому рідним загиблого. Коли «швидка» від`їхала, свідок помітив, що неподалік під`їзду будинку стояв чоловік (як виявилось обвинувачений) неслов`янської національності в темних брюках, куртці і червоній шапці, що спостерігав за даною ситуацією. Далі молодий чоловік, який також перебував на місці події, почав наполягати, що це обвинувачений (який стояв у вказаному місці неподалік) вчинив злочин, і що він почав повільно покидати місце події. При цьому свідок разом з молодим чоловіком обмінялися номерами мобільних телефонів, і останній продовжив рухатися слідом за обвинуваченим, а свідок, в свою чергу, залишився дочекатися приїзду працівників поліції на місце події. Після приїзду працівників поліції ОСОБА_16 разом з ними слідували за вищевказаним молодим чоловіком, який при цьому переслідував обвинуваченого. Потім останній вже йшов поліцейським назустріч, шапки на ньому вже не було, вони вийшли з транспортного засобу і швидше почали рухатися до нього. Далі обвинувачений вже зрозумів, що його переслідують, тому зупинився, підняв ліву руку з ножом до гори. В свою чергу, коли поліцейські підійшли до нього, він скинув ножа на землю в сторону, і останні застосували до нього заходи впливу, зокрема наділи кайданки. Надалі свідок надав показання у відділенні поліції.

Відповідно до листів першого заступника керівника окружної прокуратури ОСОБА_18 від 21.10.2025 № 60/2-3452 та від 17.11.2025 № 60/2-3899 суд повідомлено, що стороною обвинувачення вжиті заходи з метою проведення судового розгляду вказаного провадження у розумні строки, а також забезпечення прибуття свідків в судове засідання з метою дотримання принципу безпосередності дослідження доказів, їх допиту перед незалежним і неупередженим судом. Зокрема, окружною прокуратурою направлено лист до Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області щодо встановлення місцезнаходження свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , забезпечення їх для допиту у судове засідання, яке перебуває на цей час на виконанні.

Разом із тим, тривалість судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні пов`язана зі зміною підсудності, зміною складу суду, у зв`язку із чим виникла необхідність у повторному допиті свідків в суді, та безпековою ситуацією на території Куп`янського району, де ведуться активні бойові дії, що призвело до виїзду свідків за межі Куп`янського району.

На даний час у кримінальному провадженні допитано ряд свідків сторони обвинувачення. У разі неможливості забезпечення свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_17 у наступне судове засідання, стороною обвинувачення буде вирішено питання про завершення судового розгляду без їх участі.

Начальником ЗС № 1 ВКП Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_20 надано рапорт, згідно якого, співробітниками ВКП Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області здійснювалися заходи по встановленню місцезнаходження свідків для забезпечення подальшої явки у судове засідання за обвинуваченням ОСОБА_7 . Доставити у судове засідання ОСОБА_19 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та користується мобільним телефоном НОМЕР_2 , не представилося можливим, номер телефону вимкнутий та не працює, за місцем мешкання відсутній. При перевірці за базою «ІПНП» встановлено, що ОСОБА_19 перебуває в розшуку як особа, яка ухиляється від мобілізації.

ОСОБА_17 проживає за адресою: АДРЕСА_4 . При здійсненні телефонного дзвінка на номер НОМЕР_3 , номер телефона вимкнутий, місцезнаходження ОСОБА_17 не встановлено, як тимчасово переміщена особа не числиться.

З огляду на встановлені та наведені вище обставини, у зв`язку із неможливістю їхнього допиту, від допиту всіх інших свідків, заявлених стороною обвинувачення, прокурор у судовому засіданні відмовився.

Також винність ОСОБА_7 підтверджується витягом з ЄРДР від 21.01.2022, згідно якого, 21.01.2022 близько 11 год ОСОБА_7 , перебуваючи біля першого під`їзду будинку №4 в селищі Ківшарівка наніс ОСОБА_10 два удари ножем, від яких останній помер (а.с.1, т.2);

- рапортом від 21.01.2022 помічника чергового Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_21 , згідно якого 21.01.2022 о 11 год 10 хв надійшло повідомлення про те, що 21.01.2022 о 11 год 09 хв за адресою: селище Ківшарівка, 4 біля будинку першого підї`зду один чоловік іншого зарізав ножем, заявниця бачила з вікна, як той йому водив ножем по шиї, зараз один лежить на снігу весь в крові (живий чи ні вона не знає), інший ходить поруч. Одягнений в темно-зеленій куртці, шапка бордового чи чорного кольору, сині джинси, чорна барсетка через плече, постійно телефонував кудись (а.с.9, т.2);

- рапортом від 21.01.2022 помічника чергового Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_21 , згідно якого 21.01.2022 о 12 год 22 хв надійшло повідомлення про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12 год 22 хв за адресою: селище Ківшарівка, 4 мкрн 1, помер ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діагноз: колоті, різані рани шиї та голови, забрали чоловіка біля першого під`їзду без свідомості, помер по дорозі в реанімацію (а.с.10, т.2);

- даними протоколу огляду місця події від 21.01.2022 з фототаблицею до нього, згідно якого, було оглянуто приміщення приймального відділення КНП КТМО за адресою: м. Куп`янськ, вул. Лікарняна, 2, де на медичних ношах знаходиться труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11-21, т.2);

- даними протоколу огляду місця події від 21.01.2022 з фототаблицею до нього, згідно якого, було оглянуто відкриту ділянку місцевості біля будівлі №22 селище Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, де було виявлено та вилучено шапку зеленого кольору, запальничку, ніж з рукояткою червоного кольору, телефон «Iphone» в чохлі чорного кольору, гаманець чорного кольору, грошові кошти та дві пластикові банківські карти (а.с.22-31, т.2);

- даними протоколу огляду місця події від 21.01.2022 з фототаблицею до нього, згідно якого, було оглянуто ділянку місцевості на відстані 4 метра від входу до під`їзду №1 будинку №4 в селищі Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, де було вилучено змив речовини червоно-бурого кольору (а.с.22-36, т.2);

- ухвалою слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_22 від 26.01.2022, якою накладено арешт на тимчасово вилучені речі під час огляду місця події від 21.01.2022 на відкритій ділянці місцевості біля рогу будинку №22 селище Ківшарівка в напрямку до с. Новоосинове Куп`янського району Харківської області (а.с.39-40, т.2);

- лікарським свідоцтвом про смерть №12-17/26-КПм/22 від 21.01.2022. згідно якого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер внаслідок крововтрати, проникаючого колото-різаного поранення задньої стінки грудної клітки з ушкодженням лівої легені (а.с.45, т.2);

- даними протоколу огляду від 21.01.2022, в ході якого оглянуто мобільний телефон в корпусі чорно-сріблястого кольору в силіконовому чохлі, який громадянин ОСОБА_16 знайшов на лавці біля під`їзду №1 будинку №4 в селищі Ківшарівка Харківської області (а.с.82, т.2);

- рапортом о/у ВКП Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_23 про те, що був затриманий ОСОБА_7 , який підозрюється в тому, що 21.01.2022 близько 11 год 00 хв перебуваючи біля першого під`їзду будинку №4 в селищі Ківшарівка Харківської області наніс ОСОБА_10 два удари ножем, від яких останній помер (а.с.83, т.2);

- даними протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_7 від 21.01.2022, згідно якого, під час обшуку у нього вилучений одяг, зокрема куртка чорна балон`єва, в який він був одягнутий 21.01.2022 (а.с.84-85, т.2);

- ухвалою слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_22 від 26.01.2022, якою накладено арешт на тимчасово вилучені речі під час затримання ОСОБА_7 (а.с.96-97, т.2);

- повідомленням про підозру від 21.01.2022, згідно якого, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с.116-120, т.2);

- ухвалою слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_22 від 22.01.2022, згідно якої, застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з дня затримання (а.с.124-127, т.2);

- даними протоколів отримання зразків для експертизи від 24.01.2022 (а.с.130, 132,134, 139, 141, 143,145, т.2);

- даними протоколом огляду від 27.01.2022, згідно якого, оглянуто одяг трупа ОСОБА_10 (а.с.158, т.2);

- ухвалою слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_22 від 02.02.2022, якою накладено арешт на тимчасово вилучений 21.01.2022 у приміщенні відділення КЗОЗ ХОБСМЕ за адресою: м. Куп`янськ, вул. Лікарняна, 2 одяг та взуття трупа ОСОБА_10 (а.с.163-164, т.2);

- висновком експерта №17-34-МК/12-17/26-КПт22 від 13.06.2022, згідно якого при проведенні СМЕ шкіряних клаптів з ранами з правої бічної поверхні шиї та правої бічної поверхні грудної клітки трупа ОСОБА_10 встановлено, що при стереомікроскопічному дослідженні шкірного клаптя з правої бічної поверхні грудної клітки встановлено, що по стінках і в глибині рани є сторонні включення множинні дрібні (довжиною біля 0,01 см) синтетині волокна чорного кольору. Будь-яких інших сторонніх включень (частко металу, скла, деревини, грунту і т.д.) в ранах із області шиї та грудної клітини не виявлено (а.с. 46-47, т.2);

- висновком експерта №17-35-МК/12-17/26-КПт22 від 14.06.2022, згідно якого проведенні СМЕ шкіряних клаптів з ранами з правої бічної поверхні шиї та правої бічної поверхні грудної клітки трупа ОСОБА_10 встановлено, що фотопапері в місці контакту з ушкодженнями (ранами) фарбувань, характерних для наявності металів заліза, міді, свинцю і нікелю не з`явилося, в контролі маркерами поза зоною контакту з раною, з`явилося фарбування, характерне для наявності заліза зеленого кольору, міді- чорного кольору, свинцю червоно -оранжевого кольору, нікелю синьо-фіолетового кольору (а.с.48-49,т.2);

- висновком експерта №17-36-МК/12-17/26-КПт22 від 15.06.2022, згідно якого при проведені судово-медичної експертизи шкірних клаптів з ранами від трупа гр-на ОСОБА_10 , 1986р.н. («Висновок експерта» №12-17/26-КПт/22-ДМ від 21.01.2022) встановлені колото-різані рани. Про це свідчить їх характер:

рана із області правої бічної поверхні шиї - щілиноподібної форми рана з рівними, добре співставними краями, вісь якої спрямована зверху вниз і спереду назад; в ній вбачаються основний і додатковій розрізи; нижній кінець рани (основного розрізу) має «У»-подібну форму, а верхній гострокутний, від якого вгору і вперед відходить додатковий розріз, що закінчується гострокутним кінцем, який переходить в лінійний поверхневий надріз шкіри; стінки гладкі, майже вертикальні, вбачається незначна скошеність передньої та підритість задньої стінок основного та додаткового розрізів;

рана із правої бічної поверхні грудної клітки - щілиноподібна, практично прямолінійна, з рівними добре з співставними краями, вісь якої горизонтальна; передній кінець рани наближений до "П"-подібної форми, а задній - гострокутний. Стінки її гладкі, прямовисні.

Вказані дві рани мають між собою схожі характеристики та особливості і могли утворитись від дії одного клинка колюче-ріжучого знаряддя, який був плаский, гострокінцевий, мав з одного боку ріжучий край (лезо), а з іншого обушок з «П»-подібним поперечним перерізом та вираженими ребрами (а. с. 50-51, т.2);

- висновком експерта №17-36-МК/12-17/26-КПт22 від 15.06.2022, згідно якого при проведені судово-медичної експертизи шкірних клаптів з ранами від трупа гр-на ОСОБА_10 , 1986р.н. («Висновок експерта» №12-17/26-КПт/22-ДМ від 21.01.2022) встановлені колото-різані рани. Про це свідчить їх характер:

рана із області правої бічної поверхні шиї - щілиноподібної форми рана з рівними, добре співставними краями, вісь якої спрямована зверху вниз і спереду назад; в ній вбачаються основний і додатковій розрізи; нижній кінець рани (основного розрізу) має «У»-подібну форму, а верхній гострокутний, від якого вгору і вперед відходить додатковий розріз, що закінчується гострокутним кінцем, який переходить в лінійний поверхневий надріз шкіри; стінки гладкі, майже вертикальні, вбачається незначна скошеність передньої та підритість задньої стінок основного та додаткового розрізів;

рана із правої бічної поверхні грудної клітки - щілиноподібна, практично прямолінійна, з рівними добре з співставними краями, вісь якої горизонтальна; передній кінець рани наближений до "П"-подібної форми, а задній - гострокутний. Стінки її гладкі, прямовисні.

Вказані дві рани мають між собою схожі характеристики та особливості і могли утворитись від дії одного клинка колюче-ріжучого знаряддя, який був плаский, гострокінцевий, мав з одного боку ріжучий край (лезо), а з іншого обушок з «П»-подібним поперечним перерізом та вираженими ребрами (а.с.52-52-53, т.2);

- висновком експерта №12-17/26-КПт22 від 18.06.2022, згідно якого, на підставі даних судово-медичної експертизи трупа громадянина ОСОБА_10 , даних лабораторних досліджень, при проведенні судово-медичної експертизи трупу гр-на ОСОБА_10 встановлені наступні тілесні ушкодження:

проникаюче колото-різане ушкодження лівої бічної поверхні грудної клітки, з ушкодженням лівої легені

колото-різане поранення правої бічної поверхні шиї, з ушкодженням зовнішньої сонної артерії

чотири різані рани в області волосистої ділянки голови

по колото-різаній рані у ділянці правого лівого плечей

по колото-різаній рані по задній та лівій бічних поверхнях шиї

колото-різане ушкодження в проекції лівої лопатки, що не проникає у грудну порожнину

Описані колото-різані ушкодження утворились внаслідок ударно-колюче ріжучої дії колючо-ріжучого знаряддя, який був плаский, гострокінцевий, мав з одного боку ріжучий край (лезо), а з іншого - обушок з «П» -подібним поперечним перерізом та вираженими ребрами. (що підтверджується даними судово-криміналістичної експертизи). Описані різані рани на тілі трупу могли утворитись від ріжучої дії предмету, що має ріжучу кромку (у тому числі і клинок ножа). Враховуючи характер встановлених ушкоджень, можливо вважати, що вони утворились з силою, достатньою для утворення таких ушкоджень, незадовго до настання смерті у короткий проміжок часу; встановити точну послідовність спричинення не представляється можливим. Направлення довжинників та ранових каналів на тілі потерпілого для кожного окремого ушкодження описано в дослідницькій частині висновку судово-медичної експертизи.

Ушкодження у вигляді поранення бічної поверхні грудної клітки з ушкодженням лівої легені та поранення правої бічної поверхні шиї з ушкодженням сонної артерії мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р.) та знаходяться у причинному зв`язку із настанням смерті. Інші виявлені ушкодження мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р.) та не знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, але могли сприяти більш швидкому її настанню.

На підставі вищевикладеного, враховуючи дані лабораторних досліджень, можливо вважати, що причиною смерті гр-на ОСОБА_10 стало проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням лівої легені та колото-різане поранення шиї з ушкодженням сонної артерії, що спричинили крововтрату, геморагічній та травматичний шок.

Враховуючи дані динаміки розвитку трупних явищ на трупі гр-на ОСОБА_10 , що досліджувались під час проведення експертизи у секційній залі, можливо вважати, що смерть настала не більш ніж за 2 години до проведення дослідження (згідно таблиці часу відновлення окрасу трупних плям по ОСОБА_24 ).

Враховуючи характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті, вважаю, що після їх спричинення, потерпілий не міг вчиняти будь-які дії, переміщуватися. Взаємне розташування та пози тіл потерпілого та нападника у момент спричинення тілесних ушкоджень могло бути будь-яким, за умови що травмуюча частина травмуючого предмету була обернена до травмованої ділянки потерпілого та між ними не було перешкоди.

Кров від трупа гр-на ОСОБА_10 , 1986 р.н., належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А анти-В (із «Висновку експерта» № 14/295-Дм/22 експертиза почата та закінчена 31 січня 2022 року, судово-медичний експерт ОСОБА_25 )

При судово-токсикологічній експертизі: «При судово-медичній експертизі крові та сечі трупа гр-на ОСОБА_10 , 1986 р.н., (№12-17/26-КПт/22), етиловий, метиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені.» (судово-медичний експерт-токсиколог ОСОБА_26 ). (а.с.54-58, т.2);

- висновком експерта №12-14/16-КП/22 від 24.01.2022, згідно якого, на підставі даних судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_7 , у нього мали місце наступні тілесні ушкодження: синець спинки носа, синець лівої навколоочної ділянки, синець в ділянці лівої вилиці.

Враховуючи характер та локалізацію вказаних тілесних ушкоджень, можливо вважати, що вони утворились внаслідок ударного або ударно-тиснучого впливу тупого твердого предмету (предметів), індивідуальні властивості якого не відобразились; утворення їх можливе і в строки та за обставин, на які вказує потерпілий. Будь-яких судово-медичних даних, щодо утворення ушкоджень в результаті падіння, не мається.

За ступенем тяжкості це ЛЕГКІ тілесні ушкодження (згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р.) (а.с.136-137, т.2);

- висновком експерта №14/371-Дм/22 від 14.04.2022, згідно якого, кров від трупу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

3.2. Кров підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В і з супутнім антигеном Н.

3.3. На джемпері (об`єкти №№1-4), вилученій 27.01.2022р., в ході огляду за адресою: м. Куп`янськ, вул. Лікарняна, 2, знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_10 , не виключається. Від підозрюваного ОСОБА_7 ця кров походити не могла. (а.с.177-179, т.2);

- висновком експерта №14/360-Дм/22 від 08.02.2022, згідно якого, кров від трупу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

3.2. Групова належність крові підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - А з ізогемаглютиніном анти-В.

3.3. На лівому кросівку (об`єкти №№10,14) ОСОБА_7 , виявлені сліди крові людини, групова належність якої не встановлена, антигени А, В та Н не виявлені.

3.4. На правому кросівку (об`єкти №№1-8) та вищезазначеному лівому кросівку, в об`єктах №№9,11-13,15-19, що належать ОСОБА_7 , наявність крові не встановлена. (а.с.183-184 т.2);

- висновком експерта №14/363-Дм/22 від 22.02.2022, згідно якого кров від трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (№12-17/26-КПт/22), належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

3.2. Кров підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В.

3.3. На шапці трикотажній зеленого кольору, вилученій 21 січня 2022 року на відкритій ділянці місцевості в ході огляду місця події, а саме, на підкладці в області лінійного пошкодження полотна (об`єкт №1), знайдена кров людини, в якій виявлений тільки антиген Н ізосерологічної системи АВО. Отже, можна вважати, що дана кров відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, і походження її від потерпілого ОСОБА_10 виключити не можна. Від підозрюваного ОСОБА_7 кров у вказаному об`єкті виникнути не могла. (а.с.192-194, т.2);

- висновком експерта №14/361-Дм/22 від 19.02.2022, згідно якого, кров від трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (№12-17/26-КПт/22), належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

3.2. Кров підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В.

3.3. На футболці чорного кольору з трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (№12-17/26-КПт/22), вилученій 27 січня 2022 року в приміщенні Куп`янського міжрайонного відділення ХОБСМЕ, в об`єктах №№2-5,7-9,11, виявлена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, властивої ОСОБА_10 . Від підозрюваного ОСОБА_7 дана кров походити не може.

3.4. На футболці з трупа ОСОБА_10 , в об`єктах №№1,6,9, знайдена кров людини, в якій виявлені антиген Н та ізогемаглютинін анти-А ізосерологічної системи АВО. Отже, можна вважати, що дана кров відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, властивої потерпілому ОСОБА_10 . Від підозрюваного ОСОБА_7 кров у вказаних об`єктах виникнути не могла (а.с.198-200, т.2);

- висновком експерта №14/366-Дм/22 від 22.02.2022, згідно якого кров від трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (№12-17/26-КПт/22), належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

3.2. Кров підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В.

3.3. На футболці чорного кольору з трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (№12-17/26-КПт/22), вилученій 27 січня 2022 року в приміщенні Куп`янського міжрайонного відділення ХОБСМЕ, в об`єктах №№2-5,7-9,11, виявлена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, властивої ОСОБА_10 . Від підозрюваного ОСОБА_7 дана кров походити не може.

3.4. На футболці з трупа ОСОБА_10 , в об`єктах №№1,6,9, знайдена кров людини, в якій виявлені антиген Н та ізогемаглютинін анти-А ізосерологічної системи АВО. Отже, можна вважати, що дана кров відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, властивої потерпілому ОСОБА_10 . Від підозрюваного ОСОБА_7 кров у вказаних об`єктах виникнути не могла (а.с.204-207, т.2);

- висновком експерта №14/371-Дм/22 від 14.04.2022, згідно якого, кров від трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (№12-17/26-КПт/22), належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

3.2. Кров підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В.

3.3. На брюках джинсових синього кольору з трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (№12-17/26-КПт/22), вилучених 27 січня 2022 року в приміщенні Куп`янського міжрайонного відділення ХОБСМЕ, в об`єктах №№7-9,16,23,25,33, а також на ремені, що знаходиться в поясі брюк, в об`єктах №№36,37, виявлена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, властивої потерпілому ОСОБА_10 . Від підозрюваного ОСОБА_7 дана кров походити не може.

3.4. На брюках джинсових з трупа ОСОБА_10 , в об`єктах №№1-5,10-15,17-22,24,26-32,34 та на ремені, що знаходиться на поясі брюк, в об`єкті №35, знайдена кров людини, в якій виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО, а в об`єктах №№10,12,13,26,29,32,34 також і ізогемаглютинін анти-А. Отже, можна вважати, що дана кров відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, властивої потерпілому ОСОБА_10 . Від підозрюваного ОСОБА_7 кров у вказаних об`єктах виникнути не могла.

3.5. На вказаних брюках джинсових в об`єкті №6 кров не виявлена (а.с.211-215, т.2);

- висновком експерта №14/370-Дм/22 від 04.04.2022, згідно якого, кров від трупа гр-на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

3.2. Групова приналежність крові підозрюваного ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_4 А з ізогемаглютиніном анти-В.

3.2. На правому (об`єкт №1) та лівому (об`єкти №№2-5) напівчеревиках чоловічих, знайдена кров людини в якій виявлено антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в цих об`єктах належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, походження якої від потерпілого гр-на ОСОБА_10 , не виключається. Від підозрюваного ОСОБА_27 ця кров походити не може. (а.с.219-221, т.2);

- висновком експерта №14/368-Дм/22 від 24.02.2022, згідно якого, кров від трупу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

3.2. Групова належність крові підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - А з ізогемаглютиніном анти-В.

3.3. На светрі (об`єкти №№1-3,7,8) ОСОБА_10 виявлена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, властивої йому самому. Від підозрюваного ОСОБА_7 ця кров походити не могла.

3.4. На вищевказаному светрі, в об`єктах №№4-6,9, знайдена кров людини, в якій виявлено антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в зазначених об`єктах належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, та походження її від гр-на ОСОБА_10 не виключається. Від підозрюваного ОСОБА_7 ця кров походити не могла. (а.с. 225-227, т.2);

- висновком експерта №15-12/139-Дм/2022 від 19.05.2022, згідно якого, кров від трупа гр-на ОСОБА_10 належить групі О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В («Висновок експерта» №14/295-Дм/22 від 31.01.22).

3.2. Група крові підозрюваного громадянина ОСОБА_7 (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В («Висновок експерта» № 14/360-ДМ/22 від 08.02.22р).

3.3. При проведенні судово-медичної експертизи марлевого тампону-змиву з лівої руки підозрюваного громадянина ОСОБА_7 (об`єкт №2), відібраного 24.01.2022 року, на підставі постанови процесуального прокурора у кримінальному провадженні про відібрання біологічних зразків, виявлені сліди потожирових виділень. При серологічному дослідженні, в даних слідах виявлений тільки антиген А. При цитологічному дослідженні, епітеліальні клітини, що містять ядра, які необхідні для встановлення статевої належності, в препаратах не знайдені. Таким чином, враховуючи групи крові осіб, що проходять по справі та результати досліджень, можна припустити, що дані сліди потожирових виділень походять від будь-якої людини з груповою належністю крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і від самого громадянина ОСОБА_7 . Від потерпілого громадянина ОСОБА_10 ці потожирові виділення походити не могли.

3.4. При проведенні судово-медичної експертизи марлевого тампону-змиву з правої руки підозрюваного громадянина ОСОБА_7 (об`єкт №1), відібраного 24.01.2022 року, на підставі постанови процесуального прокурора у кримінальному провадженні про відібрання біологічних зразків, сліди потожирових виділень та епітеліальні клітини, що містять ядра, не виявлені. (а.с.232-238, т.2);

- висновком експерта №15-12/135-С/2022 від 27.05.2022, згідно якого, у відділенні судово-медичної імунології ХОБСМЕ досліджувався зразок крові від трупу громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому встановлено, що його кров належить до групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти- ОСОБА_28 («Висновок експерта» 14/№295-Дм/22 від 31.01.2022р.)

3.2. У відділенні судово-медичної імунології ХОБСМЕ досліджувався зразок крові підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому встановлено, що його кров належить до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти- ОСОБА_28 («Висновок експерта» 14/№360-Дм/22 від 08.02.2022р.)

3.3. В результаті проведення судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту з обох рук трупа громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкти №№1,2 ), встановлено наступне:

в об`єкті №2 (ліва рука) знайдені сліди крові людини, в яких при серологічному дослідженні виявлений антиген Н, властивий групі О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти- ОСОБА_29 приналежність крові не встановлена, у зв`язку з відсутністю клітинних елементів її у препаратах. Таким чином, враховуючи результати досліджень, можна припустити, що сліди крові у даному об`єкті могли походити від будь-якої людини з вищезазначеною груповою приналежністю крові, яким міг бути потерпілий громадянин ОСОБА_10 . Від підозрюваного ОСОБА_7 сліди крові у даному об`єкті походити не могли. Сліди потожирових виділень в даному об`єкті не знайдені. Що стосується клітинного складу, то його походження за рахунок власних нігтьових ложе потерпілого вважається найбільш імовірним. Дані про наявність клітин травматичного чужорідного епітелію не отримані;

в об`єкті №1 (права рука) сліди крові та потожирових виділень не знайдені. Що стосується клітинного складу, то його походження за рахунок власних нігтьових ложе потерпілого вважається найбільш імовірним. Дані про наявність клітин травматичного чужорідного епітелію не отримані. (а.с.242-247, т.2);

- висновком експерта №15-12/136-С/2022 від 27.05.2022, згідно якого, у відділенні судово-медичної імунології ХОБСМЕ досліджувався зразок крові від трупу громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому встановлено, що його кров належить до групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти- ОСОБА_28 («Висновок експерта» 14/№295-Дм/22 від 31.01.2022р.)

3.2. У відділенні судово-медичної імунології ХОБСМЕ досліджувався зразок крові підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому встановлено, що його кров належить до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти- ОСОБА_28 («Висновок експерта» 14/№360-Дм/22 від 08.02.2022р.)

3.3. В результаті проведення судово-медичної експертизи змивів з обох рук трупа громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкти №№1,2) знайдені сліди потожирових виділень, в яких при серологічному дослідженні виявлений антиген Н, властивий групі О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В. При цитологічному дослідженні ядровмістимі епітеліальні клітини, придатні для діагностики статі, не знайдені. Таким чином, враховуючи результати досліджень, можна припустити, що сліди у даних об`єктах могли походити від будь-якої людини з вищезазначеною груповою приналежністю крові, яким міг бути потерпілий громадянин ОСОБА_10 . Від підозрюваного ОСОБА_7 сліди у даних об`єктах походити не могли (а.с.4-8, т.3);

- висновком експерта №15-12/137-С/2022 від 27.05.2022, згідно якого, у відділенні судово-медичної імунології ХОБСМЕ досліджувався зразок крові від трупу громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому встановлено, що його кров належить до групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти- ОСОБА_28 («Висновок експерта» 14/№295-Дм/22 від 31.01.2022р.)

3.2. У відділенні судово-медичної імунології ХОБСМЕ досліджувався зразок крові підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому встановлено, що його кров належить до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В. («Висновок експерта» 14/№360-Дм/22 від 08.02.2022р.)

3.3. В результаті проведення судово-медичної експертизи тампону-змиву (об`єкт №1), вилученого в ході проведення огляду місця події 22.01.2022 року на ділянці місцевості по дорозі на снігу поблизу будинку АДРЕСА_5 , знайдені сліди крові людини, в яких при серологічному дослідженні виявлений антиген Н, властивий групі крові О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти- ОСОБА_29 приналежність крові не встановлена, у зв`язку з непридатністю клітинних елементів її у препаратах для діагностики статі. Таким чином, враховуючи результати досліджень, можна припустити, що сліди у даному об`єкті могли походити від будь-якої людини з вищезазначеною груповою приналежністю крові, яким міг бути потерпілий громадянин ОСОБА_10 . Від підозрюваного ОСОБА_7 сліди у даному об`єкті походити не могли. (а.с.12-17, т.3);

- висновком експерта №15-12/134 С/2022 від 24.05.2022, згідно якого, в об`єктах №3, 7 виявлені сліди крові людини; при серологічному дослідженні в крові виявлений тільки ОСОБА_30 ; при цитологічному дослідженні встановити статеву належність крові не було можливості у зв`язку з відсутністю в препаратах клітинних елементів крові, які необхідні для методу дослідження. Таким чином можна припустити, що дані сліди крові людини походять від будь-якої людини з груповою належністю крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, в т. ч. від ОСОБА_27 (а.с.21-24, т.3);

- висновком експерта №15-12/134-С/2022 від 25.05.2022, згідно якого, в результаті проведення судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту з обох рук підозрюваного ОСОБА_7 , 1983 р.н. (об`єкти №№1,2 ), сліди крові та потожирових виділень не знайдені.

Що стосується клітинного складу, то його походження за рахунок власних нігтьових ложе підозрюваного вважається найбільш імовірним. Дані про наявність клітин травматичного чужорідного епітелію не отримані. (а.с.28-31, т.3);

- висновком експерта №14/372-Дм/22 від 10.06.2022, згідно якого, група крові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , А з ізогемаглютиніном анти-В.

3.2. Групова приналежність крові від тр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

3.3. На куртці (об`єкти №№1,2), вилученої при складенні протоколу затримання в ході обшуку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, походження якої від ОСОБА_10 , не виключається. Від самого ОСОБА_7 , кров у зазначених вище об`єктах на куртці, походити не може. (а.с.35-36, т.3);

- висновком судового-психіатричного експерта №90 від 14.06.2022, згідно якого, ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

2. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_7 виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої наркотичної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

3. ОСОБА_7 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.171-173,т.2).

Інші досліджені судом та долучені до матеріалів справи документи з матеріалів кримінального провадження (постанови, листи, доручення, супровідні листи, та інші), не підтверджують і не спростовують винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, однак підтверджують дотримання кримінального процесуального законодавства при проведенні досудового розслідування та допустимість отриманих в ході його проведення доказів.

При цьому суд також зазначає, що наявні в матеріалах справи постанови про визначення групи слідчих та прокурорів, постанови про призначення експертизи, про визнання речовими доказами, запити слідчого та відповідь на них, не є джерелом доказів, однак вказані процесуальні документи у даному провадженні з урахуванням його обставин є доказом на підтвердження забезпечення гарантій прав ОСОБА_7 процесуального характеру та дотримання у даному провадженні його загальних засад, принципу пропорційності, з метою досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Аналізуючи надані обвинуваченим у судовому засіданні покази разом із зібраними у кримінальному провадженні та безпосередньо дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами та показами свідків у їх сукупності та взаємозв`язку під час встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, та не спростовані жодним іншим доказом.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, доведена у повному обсязі.

Недопустимості вище перелічених доказів згідно з вимогами ст. ст. 87-89 КПК України суд не встановив, оскільки всі докази встановлені, зібрані та перевірені органом досудового розслідування, а згодом судом, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України. Істотних порушень прав та свобод людини, визначених ст. 87 КПК України, суд не встановив. Досліджені в судовому засіданні письмові документи відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, складені уповноваженими процесуальними особами відповідно, узгоджуються між собою, та не викликають сумнівів у суду. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду, під час розгляду справи не встановлено.

Також, при оцінці доказів суд керується критерієм доведеності вини «поза розумним сумнівом», що має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, про що вказано у п. 54 рішення ЄСПЛ по справі «Козинець проти України» від 06.12.2007.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого, які він спочатку надавав під час його допиту в ході судового розгляду даного кримінального провадження, в частині невизнання своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме, умислу, оскільки вони повністю спростовуються доказами, дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження.

Разом із тим суд зазначає, що умисне вбивство (ст. 115 КК) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

За змістом ст. 24 КК наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Питання про умисел вирішується, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Про намір на позбавлення життя свідчить умисне спричинення ушкоджень в життєво важливі органи потерпілого, в результаті чого настає його смерть.

Для кваліфікації безпосереднє і вкрай важливе значення має встановлення виду прямого умислу за ступенем конкретизації у свідомості суб`єкта злочину передбачення можливості настання суспільно небезпечних наслідків, до яких відносять визначений, альтернативний і невизначений умисел, оскільки вчинене може бути кваліфіковане як замах на злочин лише за умови встановлення прямого визначеного умислу, де особа має конкретне, точне уявлення про індивідуально визначений результат свого діяння, передбачає можливість (неминучість) настання конкретних суспільно небезпечних наслідків.

При цьому суд критично ставиться до показань обвинуваченого, які він надав спочатку під час його допиту в ході судового розгляду даного кримінального провадження, зокрема, щодо відсутності у нього умислу на спричинення смерті потерпілому та наявного у нього наміру лише захищатися від посягань останнього, та вважає ці пояснення недостовірними, оскільки вони суперечать матеріалам кримінального провадження.

З цього приводу також суд зауважує, що за вимогами ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

За наведених обставин співвідношення дій потерпілого та протидій обвинуваченої не можуть бути визнані відповідними захисту від небезпечності посягання, оскільки не були спрямовані на його відвернення та захист.

Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього підстави. Така підстава відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України характеризується двома елементами: вчиненням особою суспільно небезпечного посягання та необхідністю його негайного відвернення або припинення.

Перший елемент підстави необхідної оборони - це наявність суспільно небезпечного посягання. При цьому об`єктом суспільно небезпечного посягання можуть бути також охоронювані законом права та інтереси іншої особи, тобто особи, яка хоч і була піддана посяганню, але сама їх не захищає і на захист стала інша особа. Істотною характеристикою суспільно небезпечного посягання є його наявність, тобто тривалість у часі, протягом якого тільки і можлива необхідна оборона.

Другий елемент, що характеризує підставу необхідної оборони, - це наявність у того, хто захищається, потреби в негайному відверненні чи припиненні наявного суспільно небезпечного посягання.

Існування підстави для необхідної оборони свідчить про те, що особа перебуває у стані необхідної оборони, тобто у неї виникло право на захист правоохоронюваних інтересів шляхом завдання шкоди тому, хто посягає. Таке право існує у особи лише протягом часу, коли вона перебуває в стані необхідної оборони. У разі якщо такий стан закінчився, то право на необхідну оборону припиняється. Якщо не зважаючи на це, особа все ж таки завдає шкоди особі, що здійснювала суспільно небезпечне посягання, то вона підлягає кримінальній відповідальності за завдану шкоду на загальних підставах.

Водночас за нормативним визначенням умисне вбивство ч. 1 ст. 115 КК України з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді протиправного посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини, коли особа усвідомлює, що у результаті її дій потерпілий помре, і бажає настання смерті або свідомо припускає настання таких наслідків.

Спрямованість умислу необхідно встановлювати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема потрібно враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Під тяжкою шкодою при перевищенні меж необхідної оборони слід розуміти смерть особи або заподіяння їй тяжкого тілесного ушкодження. Невідповідність тяжкої шкоди, заподіяної тому, хто посягає, небезпечності посягання або обстановці захисту слід визнавати явною тоді, коли це з урахуванням обставин справи є очевидним для кожної людини, а отже і для того, хто обороняється.

На відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 118 КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Аналізуючи події кримінального правопорушення, суд не вбачає підстав для кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст. 118 КК України.

При цьому злочини, передбачені статтею 118 КК України, є умисними, а тому наявність умислу на спричинення шкоди особі, що посягає, у тому числі - умислу на її вбивство, не виключає перебування особи, що захищається, в стані оборони.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 243/9755/20, від 2 липня 2019 року у справі № 524/113/15-к, від 20 жовтня 2020 року у справі № 201/10870/16, від 19 вересня 2023 року у справі № 204/647/20.

Враховуючи докази, які містяться в матеріалах даного кримінального провадження, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 вчинив злочин з прямим визначеним умислом, спрямованим саме на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_10 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

При цьому на безвідповідальне та байдуже ставлення обвинуваченого до наслідків своєї поведінки та відсутності намірів усунути негативні явища, спричинені його діями, вказує той факт, що після спричинення потерпілому життєво небезпечних тілесних ушкоджень, обвинувачений зник з місця пригоди, не вжив заходів до надання медичної допомоги потерпілому, не викликав карету швидкої допомоги тощо, фактично перебуваючи поруч з місцем пригоди, на що вказав допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 .

Таким чином, суд вважає, що початкова правова позиція обвинуваченого щодо відсутності у нього умислу на заподіяння смерті потерпілому, була способом захисту від пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України, яка повністю спростована сукупністю досліджених в ході судового провадження доказів.

У свою чергу, Верховний Суд неодноразово вказував, що право на необхідну оборону (на що спочатку посилався обвинувачений під час його допиту в ході судового розгляду кримінального провадження) виникає лише тоді, коли суспільно-небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно-небезпечного посягання.

Разом із тим, стороною захисту не було надано суду жодних доказів того, що обстановка сварки, що мала місце між ним та потерпілим за вказаних обставин, давала законні підстави захищатися від посягань потерпілого, тобто діяти в межах необхідної оброни.

Водночас, суд також зазначає, що показання свідків є чіткими, послідовними, логічними, узгодженими між собою та підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню у встановленому законом порядку у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, сукупністю зібраних та досліджених судом доказів, наявних в матеріалах кримінального провадження, експертиз, показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні, підтверджується наявність складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в тому числі - умисел ОСОБА_27 щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому і спричиненню наслідків у вигляді смерті потерпілого, а також прямого причинно-наслідкового зв`язку між заподіяними травмами і смертю останнього.

З огляду на викладене, дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій ОСОБА_27 , а так само обставин, які б виключали злочинність його діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_27 обвинувачення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_27 у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є повністю доведеною.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_27 суд керується ст. ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також наявність обставини, що пом`якшує та яка обтяжує покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до класифікації кримінальних правопорушень, визначеної ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_27 , передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, є особливо тяжким злочином.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Гал Гальського району Абхазької автономної республіки, є громадянином Грузії, посвідка на постійне місце проживання серії ЛГ НОМЕР_1 , із середньою освітою, неодружений, офіційно непрацевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, інвалідності та хронічних захворювань не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , характеризується посередньо, на обліках у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, однак страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів, раніше не судимий.

При цьому суд бере до уваги, що в останньому судовому засіданні, під час судових дебатів та свого останнього слова під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений визнав вину повністю, висловив щирий жаль у вчиненому злочині, унаслідок чого він позбавив життя іншу людину, й надав негативний осуд своїм діям, тобто, є наявним факт щирого каяття, що є обставиною, яка пом`якшує його покарання, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Суд враховує, що щире розкаяння особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, що свідчили би про справжність, щирість каяття.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду від у справі № 523/4890/19.

За таких обставин, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Відповідно до частини другої статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд керується положенням п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року, згідно якого суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у статті 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає зі статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12» зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його, як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають, як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Так, в справі «Скополла проти Італії» від 17 вересня 2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України з дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, конкретні обставини та наслідки, дані про особу обвинуваченого, його вік та добрий стан здоров`я, репутацію, наявність визнаних судом обставини, яка пом`якшує покарання, та обставини, яка його обтяжують, у зв`язку з чим, вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі у межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, яке буде відповідати вимогам ст. ст. 50, 65 КК України та буде достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, процесуальну поведінку обвинуваченого, який в останньому судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся, що суд вважав за можливе визнати обставиною, яка пом`якшує його покарання, водночас, обставини вчинення злочину, його поведінку під час вчинення кримінального правопорушення та після його вчинення, а також наявність обставини, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 , покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, з огляду на наведене, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, про що просила сторона захисту.

Суд вважає, що саме покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України дозволить усвідомити обвинуваченому його негативну поведінку по відношенню до суспільства. Також за глибоким переконанням суду саме така міра покарання буде законною, обґрунтованою, справедливою, пропорційною і співрозмірною із ступенем тяжкості, характером, обставинами та наслідками вчинених кримінальних правопорушень, відповідати особі обвинуваченого та меті покарання, а також буде розумним балансом між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав і свобод особи.

Також дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 року).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Оскільки суд призначає покарання у виді позбавлення волі та для забезпечення кримінального провадження щодо виконання вироку, відповідно до вимог ч. 4 ст. 374 КПК України, суд вважає за необхідне запобіжний захід, застосований до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор».

При застосуванні обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 04 червня 2015 року (остаточне 04 вересня 2015 року) у справі «Руслан Яковенко проти України», в якому суд зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити та національне законодавство України чітко передбачає, що суд, який постановляє вирок, повинен вирішити, який запобіжний захід застосовуватиметься до засудженого до набрання вироком законної сили (п. 46, п. 62).

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 21 січня 2022 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме, з 21 січня 2022 року до набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Суд скасовує арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_22 від 26.01.2022 та ухвали слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_22 від 02.02.2022.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України суд

ухвалив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня фактичного затримання - 21 січня 2022 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме, з 21 січня 2022 року до набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор».

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвал слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_22 від 26 січня 2022 року та ухвали слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_22 від 02 лютого 2022 року.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі:

паперовий конверт, в якому знаходяться змиви з обох рук трупа громадянина ОСОБА_10 , зразки марлі, матеріал після розслідування, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

паперовий конверт, в якому знаходяться тампон-змив, матеріал після дослідження, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

паперовий конверт, в якому знаходяться зрізи нігтьових пластин з обох рук трупу громадянина ОСОБА_10 , матеріал після розслідування, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

паперовий конверт, в якому знаходяться зрізи нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_7 , матеріал після розслідування, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

картонний пакунок, в якому знаходиться кофта чорного кольору зі слідами пошкоджень, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

картонний пакунок, в якому знаходиться шапка зеленого кольору, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

картонний пакунок, в якому знаходиться кофта чорного кольору зі слідами пошкоджень, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

картонний пакунок, в якому знаходиться светер чорно-сірого кольору з металевою застібкою зі слідами речовини бурого кольору, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

картонний пакунок, в якому знаходиться шапка бордового кольору з бубоном, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

картонний пакунок, в якому знаходяться чоботи-туфлі темно-синього кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

картонний пакунок, в якому знаходиться розкладний ніж з рукояткою червоно кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45. - знищити;

картонний пакунок, в якому знаходиться куртка болон`єва чорного кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

картонний пакунок, в якому знаходяться кросівки чорного кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

картонний пакунок, в якому знаходяться джинси синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУПН в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

паперовий конверт, в якому знаходиться змив з правої руки Джанджгави, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

паперовий конверт, в якому знаходиться змив з лівої руки Джанджгави, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45- знищити.

картонний пакунок, в якому знаходиться запальничка сірого кольору "Criket", які знаходяться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

картонний пакунок, в якому знаходиться футболка чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУПН в Харківській області за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 - знищити;

картонний коробок, в якому знаходяться гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 175 грн. і 5 доларів США, з купюрами номіналом: 100 грн. 1 купюра, 2 купюри номіналом по 20 грн., з купюри по 10 грн., 1 купюра номіналом 2 грн., 3 купюри по 1 грн., і одна купюра номіналом 5 доларів США, та з двома банківськими картками: карта банку «ТВС» № НОМЕР_4 синього кольору та банківська картка банку «Приватбанк» № НОМЕР_5 , зеленого кольору, які знаходиться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Харківська, 14 - повернути за належністю законному власнику;

паперовий конверт, в якому знаходиться мобільний телефон «iPhone» в чохлі чорного кольору, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Харківська, 14 - повернути за належністю законному власнику;

паперовий конверт, в якому знаходиться мобільний телефон марки «mi» в корпусі чорно-сріблястого кольору в силіконовому чохлі, який має подряпини на корпусі та тріщини та сколи на екрані, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Харківська, 14 - повернути за належністю законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим - у той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Повний текст вироку складено 01 грудня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1