ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1313/25

Провадження № 1-кп/568/119/25

"17" вересня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилів кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 25.07.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, заміжньої, не працюючої, громадянки України, не маючої на утриманні неповнолітніх осіб та осіб непрацездатного віку, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.07.2025р. в обідню пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у лісі поблизу населеного пункту с. Хотин Дубенського району Рівненської області, побачивши залишений без нагляду мотоцикл, на якому знаходилась сумка, що належить ОСОБА_6 , виявила у ній банківську картку «АТ Універсал Банк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 та у неї виник корисливий умисел на крадіжку вказаної банківської картки.

Реалізуючи свій злочинний намір та, переконавшись, що за її діями не спостерігає власник майна, та інші сторонні особи, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, викрала банківську картку «АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 ОСОБА_6 , яка є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальних носіях інформацію, що підтверджує та посвічує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноваженою особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містять передбачені законом реквізити, після чого покинула місце події.

Окрім цього, ОСОБА_4 24.07.2025р. в обідню пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у лісі поблизу населеного пункту с. Хотин, Дубенського району, Рівненської області, побачивши залишений без нагляду мотоцикл, на якому знаходилась сумка, що належить ОСОБА_6 , виявивши в ній паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , №004780385 від 30.04.2020, який є офіційним важливим особистим документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує та посвічує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру , та виданий повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містять передбачені законом реквізити, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що вказаний паспорт є важливим особистим документом, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння вказаним документом, таємно, шляхом вільного доступу, викрала паспорт ОСОБА_6 , після чого покинула місце події.

Також, ОСОБА_4 24.07.2025р. о 16 год. 37 хв., використовуючи попередньо викрадену банківську картку «АТ Універсал Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, шляхом використання банкомату АТ КБ «Приватбанк», який знаходиться в м. Радивилів, вул. Олександра Невського, 6, Рівненської області, здійснила зняття готівкових коштів в сумі 4 000,00 грн., чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має. Майно йому було повернуто та відшкодовано. Цивільний позов не подавав і подавати не буде. Покарання обвинуваченій просить призначити на розсуд суду.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.ч.1, 3 ст. 357 КК України, визнала повністю, підтвердила обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення нею інкримінованих органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, вона їх у повному обсязі підтверджує та пояснила, що 24.07.2025р., в обідню пору, вона перебувала в лісі поблизу с. Хотин, Дубенського району Рівненської області, збираючи ягоди, де побачила мотоцикл без нагляду, на якому знаходилась сумка. Поблизу володільця мотоцикла не було та вона вирішила подивитися зміст сумки, де виявила паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 та банківську картку «АТ Універсал Банк», які і привласнила собі. Того ж дня, ближче до вечора, вона скористалася викраденою банківською карткою, приїхавши в м. Радивилів, та зняла в банкоматі гроші в сумі 4 000,00 грн. Майнову шкоду відшкодувала, картку та паспорт повернула потерпілому. Свою поведінку засуджує, щиро кається, просить надати шанс виправитися, не позбавляти її волі.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.ч.1, 3 ст. 357 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, характеризуючих її особу та речові докази.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, знайшла своє підтвердження і кваліфікує її дії за ч.4 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; за ч.1 ст. 357 КК України - викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів та ч.3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які за приписами ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину та кримінальних проступків, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення шкоди, шляхом повернення вкраденого майна потерпілому.

Обставини, які обтяжують обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

З урахуванням наведеного, а також особи обвинуваченої, яка раніше не судима, щиро розкаялася у вчиненому, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікарі нарколога з 06.11.2019р. з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, посередньо характеризується за місцем проживання, відсутність претензій з боку потерпілого, суд приходить до висновку про призначення покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч.4 ст. 185 КК України та за ч.ч.1, 3 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі. З урахуванням всіх обставин справи при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає за можливе обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Ураховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, беручи до уваги характер і ступень небезпечності для суспільства вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, поведінку обвинуваченої після вчинення кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченої до вчиненого, повернення викраденого майна потерпілому, суд вважає за доцільне надати обвинуваченій можливість виправитися без відбування покарання в місцях позбавлення волі, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченою нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

По кримінальному провадженню процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України, та керуючись ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України та призначити їй покарання:

-за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

-за ч.3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази:

-паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; банківська картка АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , належна та видана на ім`я ОСОБА_6 , які передані на зберігання власнику ОСОБА_6 вважати йому повернутими;

-оптичний диск з відеоматеріалами за 24.07.2025р. в період часу з 16 год. 30 хв. по 16 год. 45 хв. із камер відеоспостереження, що розташовані на приміщенні магазину «Tutto» за адресою: м. Радивилів, Площа Незалежності, 1б, Рівненської області, який знаходиться в матеріалах справи зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1