Провадження №1-кп/761/2549/2025
В И Р О К

іменем України

19 грудня 2025 року Шевченківський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва матеріали кримінального провадження №0000181, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Михайлівка Первомайського району Харківської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Так, у ОСОБА_11 встановила зв`язок з авторизованою у месенджері «Telegram» з особою під псевдонімом « ОСОБА_12 », яка встановлена як ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 , та який співпрацює із керівником розвідувального відділу одного з незаконних збройних військових формувань т.зв. «луганської народної республіки» (далі - НЗВФ «ЛНР») ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який користується у месенджері «Telegram» мобільним номером НОМЕР_2 , з метою збору та поширення інформації військового характеру у оборонній сфері України.

У період з 15.11.2022 по 07.03.2023 року громадянка України ОСОБА_11 , маючи проросійські погляди, не сприймаючи державної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи факт військового вторгнення російської федерації на територію України та введення у зв`язку з цим воєнного стану, діючи умисно, добровільно, з метою завдання шкоди територіальній цілісності, недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, вирішила сприяти військовій агресії російської федерації шляхом збору та подальшого поширення інформації про переміщення, рух та розташування особового складу, техніки Збройних Сил України в районі населених пунктів Підлиман та Борова Ізюмського району Харківської області, де остання проживала.

Так, діючи на виконання свого злочинного умислу, 18.11.2022 року о 11 год. 08 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи на території смт. Пангоди Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області Російської Федерації, більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, умисно, з метою нанесення шкоди територіальній цілісності, недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, із використанням SIM-карти російського оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_3 , на який зареєстрований акаунт у месенджері «Telegram» з власним обліковим записом « ОСОБА_15 », надіслала аудіо-повідомлення особі, авторизованій у месенджері «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_12 », яка встановлена як ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 відомості щодо розміщення підрозділів Збройних Сил України в районі смт. Борова Ізюмського району Харківської області.

У подальшому, 09.12.2022 року о 09 год. 57 хв. зазначене аудіо-повідомлення особа авторизована у месенджері «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_12 », яка встановлена як ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 , передала керівнику розвідувального відділу одного з незаконних збройних військових формувань т.зв. «луганської народної республіки» (далі - НЗВФ «ЛНР»), ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (далі - ОСОБА_14 ) шляхом його пересилання у месенджері «Telegram» на авторизований із використанням SIM-карти оператора мобільного зв`язку т.зв. «ЛНР» «ОСОБА_50» за номером НОМЕР_2 обліковий запис « ОСОБА_16 », який використовує останній.

Продовжуючи вчиняти дії, направлені на несанкціоноване поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних сил України, 30.11.2022 о 10 год. 55 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи на території смт. Пангоди Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області Російської Федерації, більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, користуючись власним обліковим записом « ОСОБА_15 », авторизованому у месенджері «Telegram» із використанням SIM-карти російського оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_3 , надіслала три аудіо-повідомлення, особі, авторизованій у месенджері «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_12 », яка встановлена як ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 , у яких повідомила інформацію про переміщення військової техніки до смт Борова та с. Підлиман Ізюмського району Харківської області, а також про розташування підрозділів Сил оборони України у АДРЕСА_1 .

У подальшому, 09.12.2022 року о 09 год. 57 хв. зазначені аудіо-повідомлення особа, авторизована у месенджері «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_12 », яка встановлена як ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 передала керівнику розвідувального відділу одного з НЗВФ «ЛНР» ОСОБА_14 шляхом його пересилання у месенджері «Telegram» на авторизований із використанням SIM-карти оператора мобільного зв`язку т.зв. «ЛНР» «ОСОБА_50» за номером НОМЕР_2 обліковий запис « ОСОБА_16 », який використовує останній.

Продовжуючи вчиняти незаконні дії, направлені на поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних сил України, 27.12.2022 року о 22 год. 53 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи на території смт. Пангоди Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області Російської Федерації, більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, користуючись власним обліковим записом « ОСОБА_15 », авторизованому у месенджері «Telegram» із використанням SIM-карти російського оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_3 , надіслала аудіо-повідомлення, особі, авторизованій у месенджері «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_12 », яка встановлена як ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 , у якому повідомила інформацію про місцезнаходження Борівської центральної районної лікарні, яка знаходиться за адресою: Харківська область, Ізюмський район, смт. Борова, вул. Миру, буд. 34, де перебувають на лікуванні військовослужбовці Збройних Сил України, а також знаходиться техніка «Червоного Хреста».

У подальшому, 28.12.2022 року о 10 год. 58 хв. зазначене аудіо-повідомлення особа, авторизована у месенджері «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_12 », яка встановлена як ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 , передала керівнику розвідувального відділу одного з НЗВФ «ЛНР» ОСОБА_14 шляхом його пересилання у месенджері «Telegram» на авторизований із використанням SIM-карти оператора мобільного зв`язку т.зв. «ЛНР» «ОСОБА_50» за номером НОМЕР_2 обліковий запис « ОСОБА_16 », який використовує останній.

23.01.2023 року о 18 год. 23 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи на території смт. Пангоди Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області Російської Федерації, більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, користуючись власним обліковим записом « ОСОБА_15 », авторизованому у месенджері «Telegram» із використанням SIM-карти російського оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_3 , надіслала аудіо-повідомлення, особі авторизованій у месенджері «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_12 », яка встановлена як ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 , у якому повідомила інформацію про переміщення двох автобусів з особовим складом Збройних Сил України на туристичну базу «Голубая волна» поблизу с. Підлиман Ізюмського району Харківської області.

В подальшому, 23.01.2023 об 19 год. 46 хв. зазначене аудіо-повідомлення особа, авторизована у месенджері «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_12 », яка встановлена як ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 , передала керівнику розвідувального відділу одного з НЗВФ «ЛНР» ОСОБА_14 шляхом його пересилання у месенджері «Telegram» на авторизований із використанням SIM-карти оператора мобільного зв`язку т.зв. «ЛНР» «ОСОБА_50» за номером НОМЕР_2 обліковий запис « ОСОБА_16 », який використовує останній.

Інформація про розташування та рух підрозділів Сил оборони України у вказаний час в зазначених місцях у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалась.

Таким чином, вищевказаними діями ОСОБА_11 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 114-2 КК України, тобто поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_11 , з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 323 КПК України спеціальне судове провадження, тобто судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, зокрема передбачених ст. 365 КК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження, суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Здійснення спеціального судового провадження щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли вони вчинені особами, які переховуються від суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту судового розгляду.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), судом досліджено, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_11 як підозрюваної та обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження, в результаті чого судом встановлено наступне.

Так, 24.09.2024 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва (справа №761/33242/24) надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_11 у зв`язку з наступними обставинами.

09.02.2024 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

27.02.2024 року постановою слідчого підозрювану ОСОБА_11 оголошено у розшук. Виконання вказаної постанови доручено 2 управлінню ДКР СБ України на підставі доручення від 26.02.2024 № 6/2105-с.

Відповідно до відповідей на доручення оперативного підрозділу підозрювана ОСОБА_11 знаходиться на території рф, а саме смт. Пангоди Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_11 на території рф повідомлення про підозру та повітки про виклики були опубліковані в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Так, підозрювана ОСОБА_11 до Головного слідчого управління СБ України відповідно до вручених їй повісток на 13, 14 та 15 лютого 2024 року не з`явилась та причини неявки не повідомила.

Відповідно до інформування ДКР СБ України підозрювана ОСОБА_11 перебуває на території рф та на територію України через підконтрольні прикордонні пункти пропуску не заїжджала.

Слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 12.09.2024 року (справа №761/33440/24) постановлено ухвалу про обрання щодо підозрюваної ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З дотриманням вимог Кримінального процесуального кодексу України на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» неодноразово публікувалися повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_11 для проведення судових засідань у справі №761/38035/24.

Враховуючи викладене, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_11 свідомо та умисно переховувалась від органів слідства та у подальшому від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

На підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 07 липня 2025 року судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_11 в порядку спеціального судового провадження (in absentia) з обов`язковою участю захисника та повідомленням обвинуваченої про такий розгляд у спосіб, передбачений вимогами КПК України, шляхом публікацій в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр»), а також шляхом розміщення відповідної інформації на офіційних сайтах прокуратури та Шевченківського районного суду міста Києва.

Отже, суд вважає, що стороною обвинувачення, а також судом здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваної та обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про обізнаність ОСОБА_11 про розпочате кримінальне провадження. Ухилення обвинуваченої від правосуддя суд розцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття, як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості. Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати, чи були здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя.

Крім того, дане кримінальне провадження здійснювалось з обов`язковою участю захисника ОСОБА_10 на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги, виданого Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві.

Захисник ОСОБА_10 був присутній під час досудового розслідування та судового провадження, виявляв активну позицію стосовно захисту обвинуваченої, брав участь у дослідженні доказів у даному кримінальному провадженні.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що як стороною обвинувачення, так і судом були здійснені всі можливі заходи із забезпечення дотримання прав підозрюваної, обвинуваченої під час проведення досудового розслідування та судового провадження.

Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Допит обвинуваченої ОСОБА_11 з приводу пред`явленого їй обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, не проводився у зв`язку зі здійсненням спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Відповідно до фабули витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000181, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2024 року, громадяни України в умовах воєнного стану поширюють інформацію про переміщення, рух, розташування 3бройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, яка не розміщувалася у відкритому доступі генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами. (т. 2 ст. 1-2).

Згідно повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від 07.04.2023 року виявлено протиправну діяльність громадянина України та Російської Федерації ОСОБА_14 , який, будучи керівником розвідувального відділу одного із НЗВФ т.зв. «лнр», діючи добровільно та умисно, особисто та використовуючи своїх підлеглих, створив розгалужену мережу інформаційних агентів на території України з метою збирання та передачі іноземній стороні відомостей, що становлять державну таємницю. Зокрема, з вказаною метою залучив до конфіденційного співробітництва громадянку України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженку с. Михайлівка Первомайського району Харківської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_4 від 06.05.2019, виданий Борівським сектором ГУ ДМС у Харківській області, моб. тел. НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_3 . За наявними даними вказана особа передає інформацію щодо розміщення особового складу, техніки та переміщення підрозділів сил оборони в районі населених пунктів Підлиман та Борова Ізюмського району Харківської області. Зазначені дані ОСОБА_11 передає в месенджері Телеграм шляхом запису аудіо та текстових повідомлень. Встановлено, що частину розвідувальної інформації ОСОБА_11 отримує через родичів свого чоловіка, а саме ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (мати чоловіка) та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (син ОСОБА_19 ). (т. 2 ст. 23-24)

Відповіддю військової частини від 26.07.2023 року підтверджено відомості щодо місць дислокації особового складу та озброєння підрозділів ЗС України, переміщення військової техніки ЗСУ у дати, вказані у запиті ГСУ СБУ, які ОСОБА_11 передавала представникам військових формувань країни-агресора. Крім того, вказана інформація про тимчасові місця розташування особового складу та техніки ЗСУ, інших воєнізованих підрозділів України не була розміщена у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України, Головним Управлінням розвідки Міністерства оборони України на офіційних сторінках, інших медіа-ресурсах або ЗМІ. Дозвіл на її поширення не надавався. (т. 2 ст. 139-140)

Протоколом обшуку від 14.09.2023 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено наступне. Обшук розпочато з будинку. На початку обшуку у кухні добровільно видані мобільні телефони ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , які містять встановлені додатки «Телеграм» з переписками, які мають значення для кримінального провадження. Далі обшук проводився в центральній кімнаті, де вилучено ноутбук марки «Асус» зі вставленим додатком «Телеграм», в якому можуть міститись відомості, що мають значення для кримінального провадження. Далі в сусідній будівлі за вказаною адресою на другому поверсі виявлено і вилучено взуття ОСОБА_18 , а в яких він знімав відео на телефон з місцем проживання військовослужбовців ЗСУ. (т. 2 ст. 168-172)

До протоколу додано носій інформації, який не досліджувався у судовому засіданні за клопотанням сторін.

Відповідно до протоколу від 30.06.2023 року за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме зняття інформації з електронних інформаційних систем за ідентифікаційними ознаками: номер мобільного телефону НОМЕР_2 , яким фактично користується громадянин ОСОБА_14 , зафіксовано наступне. Абоненти підписані в телефонній книзі ОСОБА_14 : тел. НОМЕР_7 «Ахмед» належить невстановленій особі з нікнеймом « ОСОБА_12 », тел. НОМЕР_8 належить невстановленій особі з нікнеймом « ОСОБА_12 ». 09.12.2022 невставлена особа з нікнеймом « ОСОБА_12 » надіслала ОСОБА_22 (повідомлення переслане від особи з нікнеймом « ОСОБА_15 », акаунт зареєстрований на м.т. НОМЕР_3 , який використовує ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ). повідомлення про пересування військової техніки ЗСУ із населеного пункту Піски в Підлиман. Також, 09.12.2022 невстановлена особа з нікнеймом « ОСОБА_12 » надіслала ОСОБА_22 (повідомлення переслане від особи з нікнеймом « ОСОБА_23 », акаунт зареєстрований на м.т. НОМЕР_9 , який використовує ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з березня 2023 року змінив нікнейм на «ОСОБА_51») два відео файли, на яких зображено пересування військової техніки ЗС України. Крім того, 09.12.2022 невстановлена особа з нікнеймом « ОСОБА_12 » надіслала ОСОБА_22 (повідомлення переслане від особи з нікнеймом « ОСОБА_15 », акаунт зареєстрований на м.т. НОМЕР_3 , який використовує ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) повідомлення в якому зазначено, що в лісі біля населеного пункту Підлиман поряд хреста з надписом «спаси и сохрани» знаходиться танк ЗС України. Також 09.12.2022 невстановлена особа з нікнеймом « ОСОБА_12 » надіслала ОСОБА_22 (повідомлення переслане від особи з нікнеймом « ОСОБА_23 », акаунт зареєстрований на м.т. НОМЕР_9 , який використовує ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з березня 2023 року змінив нікнейм на «ОСОБА_51») відео-файл (папка з файлами «chats», папка з файлами «chat_12», папка з файлами «video_files», файл «video_10@09-12-2022_09-57-19») на якому зображено, ймовірне, місце проживання українських військовослужбовців, та наявний зразок голосу ОСОБА_18 20.12.2022 невстановлена особа з нікнеймом « ОСОБА_12 » надіслала ОСОБА_22 (повідомлення переслане віл особи з нікнеймом « ОСОБА_15 », акаунт зареєстрований на м.т. НОМЕР_3 , який використовує ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) повідомлення про вогневе ураження сил оборони в районі населених пунктів Богуславка, Купянськ, Ковшоварівка. 28.12.2022 невстановлена особа з нікнеймом « ОСОБА_12 » надіслала ОСОБА_22 (повідомлення переслане від особи з нікнеймом « ОСОБА_15 », акаунт зареєстрований на м.т. НОМЕР_3 , який використовує ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) аудіо-повідомлення про пересування та розміщення сил оборони. 14.01.2023 невстановлена особа з нікнеймом « ОСОБА_12 » надіслала ОСОБА_22 (повідомлення переслане від особи з нікнеймом « ОСОБА_15 », акаунт зареєстрований на м.т. НОМЕР_3 , який використовує ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) повідомлення про пересування та розміщення сил оборони. 23.01.2023 невстановлена особа з нікнеймом « ОСОБА_12 » надіслала ОСОБА_22 (повідомлення переслане від особи з нікнеймом « ОСОБА_15 », акаунт зареєстрований на м.т. НОМЕР_3 , який використовує ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) аудіо-повідомлення про пересування та розміщення сил оборони. 30.01.2023 невстановлена особа з нікнеймом « ОСОБА_12 » надіслала ОСОБА_22 (повідомлення переслане від особи з нікнеймом « ОСОБА_15 », акаунт зареєстрований на м.т. НОМЕР_3 , який використовує ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) аудіо-повідомлення про пересування та розміщення сил оборони. Таким чином, встановлено, що громадянка України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с. Михайлівка Первомайського району Харківської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_3 , яка на даний час разом з чоловіком ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , знаходиться за межами України, за допомогою месенджеру «Telegram», надає інформацію отриману від родичів чоловіка щодо дислокації та переміщення підрозділів і військової техніки Збройних Сил України, невстановленій особі з нікнеймом « ОСОБА_12 », який в свою чергу пересилає надану інформацію громадянину України ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , керівнику розвідувального відділу одного із НЗВ т.зв. «ЛНР». Зокрема, ОСОБА_11 в одному із записаних аудіо-повідомленнях зазначала, що телефонувала мама і розмовляла з « ОСОБА_26 » та повідомила про місцеперебування підрозділів ЗС України в н.п. Борова Харківської області. Крім того, в інших голосових повідомленнях, які ОСОБА_11 надсилала невстановленій особі з нікнеймом « ОСОБА_12 » вона вказувала, що отримала інформацію від мами (слід зазначити, що її рідна мама померла) та « ОСОБА_27 ». Також, ОСОБА_11 пересилала надіслані від особи з нікнеймом « ОСОБА_23 », акаунт зареєстрований на м.т. НОМЕР_9 , який використовує ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (з березня 2023 року змінив нікнейм на «ОСОБА_51») відео-файли на яких зображено пересування військової техніки ЗС України. Таким чином, громадянка України ОСОБА_11 поширює інформацію про переміщення, рух та розташування підрозділів Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, їх ідентифікації на місцевості, яка не була у відкритому доступі, з метою її надання державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам, або іншим незаконним збройним формуванням. (т. 2 ст. 212-234)

До протоколу додано носій інформації, який не досліджувався у судовому засіданні за клопотанням сторін.

Згідно протоколу від 15.09.2023 року об`єктом огляду є мобільний телефон ОСОБА_21 марки «Samsung Galaxy M12» c/н НОМЕР_10 , IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI: НОМЕР_12 , сірого кольору, із сім-карткою із номером телефону НОМЕР_13 , вилучений під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 . Під час огляду вказаного телефону на робочому столі був виявлений застосунок «Telegram». У вказаному месенджері у полі «Контакти» введено ключове слово «Перец» та відшукано акаунт із користувачем який підписаний як « ОСОБА_28 », та використовує номер мобільного телефону російського оператора НОМЕР_14 . Відповідно до матеріалів кримінального провадження даний номер мобільного телефону належить ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_7 (т. 4 ст. 1-5)

Протоколом огляду та аналізу від 03.01.2024 року встановлено, що відомості стосовно переміщення, рух або розташування Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які передавалися ОСОБА_11 (підписана у месенджері «Telegram» як « ОСОБА_15 ») та ОСОБА_25 (підписаний у месенджері «Telegram» як « ОСОБА_28 ») ОСОБА_13 (використовує у месенджері телеграм нікнейм «ОСОБА_12», співробітнику військової комендатури т.зв. «ЛНР»), який в свою чергу надсилав отриману інформацію ОСОБА_14 (керівнику розвідувального відділу одного із НЗФ «ЛНР», використовує номер мобільного телефону НОМЕР_2 , підписаний у месенджері «Telegram» як « ОСОБА_16 »). (т. 4 ст. 7-54)

Протоколом огляду від 08.01.2014 року встановлено, що с. Підлиман Борівської селищної територіальної громади Харківської області перебувало під окупацією рф з 13.04.2022 по 03.10.2022 року. (т. 4 ст. 55-57)

Згідно протоколу слідчого експерименту від 17.01.2024 року слідчим запропоновано ОСОБА_20 , з урахуванням наданих ним показів в ході проведення його допиту як свідка 15.09.2023 року, відтворити дії, обставини та обстановку події, що мали місце у проміжок часу з вересня 2022 року по вересень 2023 року. Так слідчим запропоновано, ОСОБА_20 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3», модель SM-J320H, sin НОМЕР_15 , IMEI 1: НОМЕР_16 , IMEI 2: НОМЕР_17 продемонструвати, як саме остання, використовуючи месенджер «Telegram» дзвонила та спілкувалася з ОСОБА_11 , дружиною старшого сина ОСОБА_25 , використовуючи даний мобільний термінал, та під час побутових розмов, не маючи злочинного умислу, не усвідомлюючи наслідків та не бажаючи їх настання по повідомляла ОСОБА_11 інформацію стосовно переміщення та розташування Збройних сил України. В подальшому, використовуючи мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M12», sln НОМЕР_10 , IMEI 1: НОМЕР_11 , IMEI 2: НОМЕР_12 , із сім-карткою з номером телефону НОМЕР_13 , який належить ОСОБА_21 цивільному чоловіку ОСОБА_20 , слідчим запропоновано показати, як саме відбувалося спілкування з ОСОБА_25 , який підписаний як « ОСОБА_28 » у месенджері «Telegram». (т. 4 ст. 68-71)

До протоколу додано носій інформації, який не досліджувався у судовому засіданні за клопотанням сторін.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2024 року з фото-таблицею та довідкою до нього, ОСОБА_20 впізнала зображену на фото №2 ОСОБА_11 , дружину її старшого сина ОСОБА_25 , показання відносно якої вона давала 15.09.2023 року. (т. 4 ст. 74-76)

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за голосом від 17.01.2024 року з додатком до нього, ОСОБА_20 впізнала на голосових повідомленнях голос ОСОБА_11 , дружини її старшого сина ОСОБА_25 , показання відносно якої вона давала 15.09.2023 року. (т. 4 ст. 77-80)

До протоколу додано носій інформації, який не досліджувався у судовому засіданні за клопотанням сторін.

Згідно протоколу від 15.09.2023 року об`єктом огляду є мобільний телефон ОСОБА_20 марки «Samsung Galaxy J3», модель SM-J320Н, с/н НОМЕР_18 , IМЕI1: НОМЕР_16 , ІМЕІ1: НОМЕР_17 . Під час огляду вказаного телефону на робочому столі був виявлений застосунок «Telegram». У вказаному месенджері виявлено листування з ОСОБА_29 , яка підписана « ОСОБА_30 » та використовує номер мобільного телефону російського оператора НОМЕР_3 . Даний номер мобільного телефону належить ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 4 ст. 108-111)

Разом з тим, судом досліджено надані стороною обвинувачення процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування, якими підтверджуються законність проведених під час досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень, їх відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства.

У зв`язку з об`єктивною неможливістю безпосередньо допитати у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_18 , місцезнаходження яких встановити не виявилось за можливе, судом на підставі ч. 11 ст. 615 КПК України, з метою використання показань як доказів у суді, було досліджено хід допиту вказаних свідків на досудовому розслідування, які зафіксовані за допомогою технічних записів відео-фіксації, з дотриманням порядку, визначеного для допиту свідка згідно ст. 352 КПК України.

Так, згідно показань свідка ОСОБА_20 , остання під час окупації постійно проживала у АДРЕСА_1 . На момент допиту вона проживала разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_21 та сином ОСОБА_31 . Від першого співмешканця вона має двох синів, а саме ОСОБА_32 , 1999 року народження, та ОСОБА_33 , 2001 року народження. Старший син ОСОБА_34 проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_35 та їхнім сином. ОСОБА_36 має громадянство України, дівоче прізвище ОСОБА_37 . У період повномасштабного вторгнення РФ свідок разом із членами родини проживала у с. Підлимани. Згодом між ОСОБА_38 та ОСОБА_35 виник конфлікт особистого характеру, не пов`язаний із політичними поглядами, після чого ОСОБА_36 разом із ОСОБА_39 виїхали до смт Борова, де проживали у батьків свідка. Переїзд відбувся наприкінці серпня 2022 року. У подальшому, у зв`язку з активними бойовими діями, вимкненням електроенергії та страхом за безпеку, 10 вересня 2022 року ОСОБА_34 та ОСОБА_36 виїхали через м. Сватове на територію Російської Федерації, а саме до Ямало-Ненецького автономного округу, Тюменської області, Натимського району, селища Пангоди, де орендують житло. Власного житла там вони не мають. Адреса їхнього проживання свідку не відома. Свідок підтримує з ОСОБА_39 та ОСОБА_35 щоденний зв`язок, переважно за допомогою відеозв`язку у месенджері «Telegram». Спілкування має побутовий характер, зокрема щодо сімейних справ та повсякденного життя. Свідок повідомила, що після звільнення території українські військовослужбовці постійно перебували у с. Підлимани та смт Борова. Військову техніку вона спостерігала у вигляді автомобілів, якими пересувалися військові, а також зазначала, що в березні певний час на автодорозі стояли танки. До смт Борова вона інколи їздила у справах, приблизно 2-3 рази на місяць, переважно пішки або іншим доступним способом. Син ОСОБА_40 на теперішній час також проживає разом із ОСОБА_39 та ОСОБА_35 в одній квартирі. Зі слів свідка, українські військові зайшли у с. Підлиман приблизно 27 вересня, при цьому ОСОБА_34 і ОСОБА_41 виїхали з населеного пункту 10 вересня. Свідок зазначила, що спеціально або цілеспрямовано інформацію про переміщення, розташування, види військ чи техніку Збройних Сил України ОСОБА_42 та ОСОБА_43 вона не передавала. За її словами, розмови з ними мали побутовий характер та зводилися до загальних обговорень ситуації: чи було тихо, чи чутно рух техніки вночі, чи були обстріли. Конкретних даних про кількість військових, їхнє точне розміщення, маршрути руху або вид техніки вона не повідомляла та такого не пам`ятає. Свідок підтвердила, що іноді у розмовах могла зазначати, що військових у селі багато, однак конкретні будинки або місця їхнього розміщення зазвичай не називала. Разом з тим, зі слів свідка, обговорювався двоповерховий будинок з червоної цегли, у якому в період окупації проживали російські військові, та який був відомий місцевим мешканцям як місце отримання гуманітарної допомоги та ліків. Свідку відомо, що в той період ОСОБА_41 допомагала місцевим жителям, передаючи списки осіб, які потребували гуманітарної допомоги чи медикаментів, однак ці списки складали самі мешканці. Свідок пояснила, що в період окупації вона, її діти, ОСОБА_34 і ОСОБА_41 спілкувалися з російськими військовими у зв`язку з побутовими питаннями та гуманітарною допомогою. Зокрема, російські військові зверталися до ОСОБА_43 з проханням допомогти з розподілом продуктів серед цивільного населення. Свідок також зазначила, що сама отримувала вказані ліки для власних потреб. За словами свідка, вона один раз повідомляла ОСОБА_42 , що поблизу лісу в районі магазину (біля стадіону) здалеку було видно військову техніку, яку вона помітила під час поїздки попутним транспортом. При цьому вона не бачила розпізнавальних знаків чи шевронів та не могла ідентифікувати підрозділи або належність техніки. Свідок підтвердила, що у березні 2023 року до неї приходили особи, які, зі слів свідка, ймовірно, були представниками СБУ, перевіряли телефон та ставили запитання щодо проживання, родичів і користування засобами зв`язку. Шеврони вона не запам`ятала. Щодо інформації про м. Борова, свідок зазначила, що загальновідомим було перебування там військових і техніки, що обговорювалося у відкритих телеграм-групах і публічних пабліках. Вона підтвердила, що ОСОБА_34 і ОСОБА_41 користувалися як українськими, так і російськими інформаційними ресурсами, однак сама свідок у таких групах участі не брала та посилання, яке надсилав ОСОБА_34 , видалила. Свідок повідомила, що іноді видаляла історію розмов у месенджерах, пояснюючи це нестачею пам`яті на телефоні, а не з метою приховування інформації. Щодо лікарні в м. Борова, свідок пояснила, що зверталася туди з матір`ю для обстеження та у розмові з ОСОБА_44 зазначала, що потрапити до лікарні складно, оскільки там перебуває багато військових, а біля лікарні стояли військові медичні автомобілі. При цьому вона не пам`ятає, чи мала техніка розпізнавальні знаки Червоного Хреста. Стосовно бази відпочинку « Голуба хвиля », свідок підтвердила, що обговорювала з ОСОБА_39 і ОСОБА_44 інформацію про обстріли цього об`єкта, яка була загальновідомою та поширювалася у публічних джерелах. Конкретних відомостей про кількість військових, техніку або маршрути пересування вона не повідомляла. Свідок зазначила, що не мала наміру передавати будь-яку інформацію військового характеру, а всі згадані розмови відбувалися у процесі звичайного побутового спілкування. Вона пояснила, що з часом почала усвідомлювати, що така інформація теоретично може бути передана далі, у зв`язку з чим сказала своєму синові ОСОБА_45 не обговорювати військові теми з іншими особами. Свідок наголосила, що якби їй було відомо, що будь-яка інформація може створити загрозу або бути використана на шкоду, вона б ніколи її не повідомляла, оскільки не бажала і не бажає наражати на небезпеку себе чи своїх дітей. (т. 3 ст. 1-17)

Згідно показань свідка ОСОБА_18 з моменту початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України та в період тимчасової окупації він постійно проживав у м. Підлиман, за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ним у зазначений період проживали його батьки, двоє братів, а саме ОСОБА_34 (старший) та ОСОБА_40 (середній), дружина старшого брата ОСОБА_36 та їхній малолітній син ОСОБА_46 . У середині липня 2022 року брат ОСОБА_40 виїхав до смт Борова до родичів, а наприкінці літа 2022 року старший брат ОСОБА_34 разом із дружиною та дитиною також виїхали до смт Борова, унаслідок чого за місцем проживання у м. Підлимані залишилися свідок та його батьки. Свідок підтвердив, що у період окупації він контактував з представниками збройних сил Російської Федерації, що було зумовлено відсутністю будь-якої роботи та необхідністю отримання коштів для проживання. За словами свідка, така діяльність мала характер разових підробітків, за які він отримував грошову винагороду, а не продукти харчування. Свідок зазначив, що його брати безпосередньо з представниками збройних сил РФ не контактували, натомість його невістка ОСОБА_36 спілкувалася з ними, інколи у зв`язку з підробітками, а інколи без чіткої причини. Після деокупації населених пунктів ОСОБА_47 та Борова свідок залишився проживати у м. Підлиман разом із батьками та дідом по материнській лінії. 10 вересня 2022 року його брат ОСОБА_34 разом із родиною та брат ОСОБА_40 виїхали на територію Російської Федерації, де проживає їхня бабуся та знаходиться родинна квартира. Причиною виїзду, за словами свідка, були побоювання за безпеку дитини та наявність у братів громадянства РФ. Свідок повідомив, що ставлення його брата ОСОБА_32 та його дружини до Збройних Сил України було проросійським, тоді як він сам спочатку також симпатизував російській стороні, однак у 2023 році змінив свої погляди, що пов`язує з коректною поведінкою українських військовослужбовців. Після виїзду брата до РФ свідок підтримував із ним зв`язок переважно через месенджер Telegram та телефонні дзвінки. Брат ОСОБА_34 використовував у Telegram нікнейм «Перец», а брат ОСОБА_40 - «ОСОБА_52». Сам свідок користувався декількома обліковими записами Telegram, зокрема « ОСОБА_48 » та пізніше іншим акаунтом, які реєстрував у тому числі на номер телефону знайомого, що пояснив відсутністю можливості придбати SIM-картку у відповідний період. Свідок показав, що під час спілкування брат ОСОБА_34 неодноразово цікавився інформацією військового характеру, зокрема щодо присутності підрозділів Збройних Сил України у м. Підлиман та смт Борова; розпізнавальних знаків (шевронів) військовослужбовців; місць дислокації військових та наявності техніки. За словами свідка, він усвідомлював зацікавленість брата такою інформацією, однак спочатку не надавав цьому значення. У відповідь він передавав узагальнену, неконкретну інформацію, без чіткої прив`язки до місцевості, іноді надсилав відеозаписи, зняті на мобільний телефон, на яких було зафіксовано пересування окремої техніки або будівлі, де, як йому було відомо, перебували військові. Свідок підтвердив, що одного разу на прохання брата отримував завдання перевірити певну локацію, однак відмовився його виконувати. Також зазначив, що припинив передавати будь-яку інформацію військового характеру навесні 2023 року, після зміни власного світогляду. Свідок визнав, що усвідомлює можливість подальшої передачі переданої ним інформації третім особам, у тому числі представникам збройних сил РФ, хоча брат прямо про це йому не повідомляв. Свідок також пояснив, що частково видаляв листування та відео-файли зі свого мобільного телефону Xiaomi Redmi A1, яким користувався постійно, мотивуючи це звичкою підтримувати «чистоту» в телефоні, а не наміром приховати інформацію. Телефон під час обшуку було вилучено. (т. 3 ст. 18-33)

Тож, суд, оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, які є логічними та послідовними, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, судом при призначенні покарання обвинуваченій враховуються дані, що характеризують її особу у поєднанні із тяжкістю та фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення.

При цьому, враховуючи характер вчинених обвинуваченою дій, а також той факт, що обвинувачена ОСОБА_11 , будучи громадянкою України, мала додержуватися Конституції та законів України, призначення покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України явно не відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, та буде таким, що вважатиметься в очах стороннього, незацікавленого спостерігача занадто м`яким, тобто суперечитиме інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, як обвинуваченою, так і іншими особами.

Застосування м`якого покарання вочевидь породжуватиме в осіб, які вчиняють кримінальні правопорушення направлені на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, уяву про безкарність таких дій, що матиме наслідком збільшення подібних дій, що призведе до завдання дедалі більшої шкоди державі та суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 , судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_11 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 114-2 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення, а також буде найбільш необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 слід обраховувати з моменту затримання останньої.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368-371 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, та призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 обраховувати з дня її фактичного затримання.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На даний вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, яка підлягає врученню обвинуваченим, вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті Шевченківського районного суду міста Києва відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Суддя ОСОБА_1