Дата документу 28.11.2025 Справа № 331/3737/25
запорізький апеляційний суд
Провадження № 11-п/807/180/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/3737/25
Категорія ст. 34 КПК України
УХВАЛА

28 листопада 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Олександрівського районного суду м.Запоріжжя про направлення матеріалів кримінального провадження №0001397 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції Запорізького апеляційного суду,

ВСТАНОВИЛА

Подання обґрунтовано тим, що в провадженні судді ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 06.11.2025 року ОСОБА_5 звільнено з посади судді.

18.11.2025 року автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями. Проте розподілити справу не вдалось у зв`язку з недостатньою кількістю суддів.

Із змісту звіту про неможливість розподілу справи між суддями вбачається, що судді ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у даному кримінальному провадженні приймали участь в якості слідчих суддів, що відповідно до вимог ч.1 ст.76 КПК виключає участь вказаних суддів у судовому розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

У суддів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 відсутня спеціалізація.

Згідно з протоколом зборів суддів Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у суді запроваджено спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій справ. Таким чином, встановлено розподіл суддів на цивільну та кримінальну колегії, відомості щодо спеціалізації внесені до автоматизованої системи документообігу суду та враховуються при реєстрації та розподілі справ.

Ініціатор подання ставить питання про направлення даного кримінального провадження на розгляд до іншого суду в межах юрисдикції Запорізького апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши наведені у поданні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається зі змісту протоколу про неможливість автоматизованого розподілу судової справи між суддями Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2025 року, визначення колегії суддів для розгляду вказаного кримінального провадження не відбулося з тих підстав, що судді ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 слухали поєднану справу, яка виключає розгляд поточної (ЄУН 331/3507/25); у суддів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 відсутня спеціалізація.

Частиною 2 ст.18 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ.

Виходячи зі змісту зазначених положень запровадження спеціалізації не є обов`язковим.

Відповідно до пункту 1 розділу VII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, збори суддів відповідного суду визначають спеціалізації кожного судді такого суду згідно

із Загальним класифікатором спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженим Державною судовою адміністрацією України. Для кожного судді може бути визначена більше ніж одна спеціалізація. Визначення спеціалізації суддів у суді, в тому числі слідчих суддів, має забезпечити виключення випадків неможливості проведення автоматизованого розподілу справи або матеріалів кримінального провадження через відсутність суддів відповідної спеціалізації.

Згідно з вимогами пункту 2 розділу VII вищевказаного Положення, збори суддів вищих спеціалізованих судів, судів апеляційної та касаційної інстанцій визначають основний склад постійних колегій суддів, кожна в кількості трьох суддів, які мають спільні спеціалізації (спеціалізації постійної колеги). Для кожної постійної колегії суддів збори суддів відповідного суду визначають резервних суддів, із числа тих, що мають спеціалізацію постійної колегії. Кількість резервних суддів постійної колегії має забезпечити виключення випадків неможливості заміни судді в колегії.

Також, пунктами 2.3.21 та 2.3.22 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (в редакції рішення Ради суддів України від 15 вересня 2016 року № 58) установлено, що автоматизований розподіл судових справ між суддями в судах, у яких відсутня спеціалізація або її застосування неможливе, здійснюється між усіма суддями.

Вказані положення надають зборам суддів організаційні інструменти для підвищення оперативності та якості відправлення правосуддя шляхом запровадження спеціалізації та формування судових палат з урахуванням наявності достатньої кількості суддів та інших доречних факторів, однак не можуть тлумачитися як право зборів суддів визначити спеціалізацію чи склад палат у спосіб, який призведе до неможливості розгляду судом певної категорії справ.

Аналогічні роз`яснення надала Рада суддів України в рішенні від 11 червня 2021 року №18, зокрема, в суді, в якому рішенням загальних зборів суддів визначено спеціалізацію суддів, у випадках, коли її застосування неможливе, автоматизований розподіл судових справ повинен здійснюватися між усіма суддями незалежно від їхньої спеціалізації і можуть бути залучені до розгляду будь-якого провадження, яке відповідає предмету відання загального суду.

Таким чином підстави, наведені у поданні не свідчать про відсутність об`єктивної можливості виконати вимоги ч.4 ст.31 КПК, враховуючи те, що загальна чисельність суддів Олександрівського районного суду м.Запоріжжя складає дев`ять осіб, лише чотири з яких мають об`єктивні, передбачені ст.ст.75, 76 КПК перешкоди для розгляду даної справи.

Отже, з подання районного суду не вбачається, що у Олександрівському районному суді м.Запоріжжя було вичерпано всі можливості для формування складу колегії для розгляду даного кримінального провадження. Районним судом не обґрунтовано неможливість вирішення зазначеного питання з використанням усіх засобів з організації роботи суду.

Таким чином, у поданні не наведено й безумовних підстав, передбачених ч.1 ст.34 КПК для передачі даного кримінального провадження до іншого суду в межах юрисдикції Запорізького апеляційного суду, а виняткових випадків судовою колегією не встановлено.

За аналогічних обставин Верховним Судом відмовлялось в задоволенні подань Запорізького апеляційного суду про визначення підсудності з розгляду апеляційних скарг зокрема в справах за обвинуваченням ОСОБА_15 (51-3446впс21) і ОСОБА_16 (51-3309впс21).

З урахуванням викладеного, враховуючи принцип єдності правового статусу судді, що передбачає здійснення ним правосуддя в будь-якій справі, віднесеній до юрисдикції конкретного суду (за винятком випадків, що прямо передбачені законом), колегія суддів не вбачає підстав для направлення матеріалів провадження до іншого суду в межах юрисдикції Запорізького апеляційного суду, а тому подання слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.34 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

У задоволенні подання Олександрівського районного суду м.Запоріжжя відмовити.

Повернути матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України до Олександрівського районного суду м.Запоріжжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3