Провадження №: 1-кп/752/1221/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001161 від 14.04.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, безробітня, з середньою освітою, не заміжня, яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

- 10.10.2023 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 121 КК України засуджена до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_7 ,

обвинувачена - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 13.04.2024, близько 23 год. 00 хв., разом з потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебували за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , де вживали алкогольні напої. Знаходячись у приміщенні кухні вищевказаної квартири, між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_9 розпочався словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин. Під час вказаного словесного конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_9 . В подальшому, ОСОБА_3 встала зі столу та підійшла за спину ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, ОСОБА_3 свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, взяла зі стільниці кухонної шафи в руку кухонний ніж та правою рукою нанесла два ножових поранення в область шиї потерпілого ОСОБА_9 .

В результаті неправомірних дій ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва (описаний рубець в проекції верхнього краю лівої лопатки є наслідком його загоєння після хірургічного лікування) з ушкодженням поперечної артерії шиї та її гілки (трапецевидної), міжреберних судин, верхньої долі лівої легені, ускладненим гемотораксом (в плевральній порожнині до 700 мл рідкої та згорнутої крові); різаної рани шиї зліва у нижній третині (описаний рубець є наслідком її загоєння після хірургічного лікування), які у своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України не визнала та суду показала, що вона 13.04.2024 прийшла в гості до господаря квартири ОСОБА_10 , де знаходились ще ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 . Сама ж проживала на Проспекті Науки з ОСОБА_12 , а з ОСОБА_9 просто робила ремонти. Коли ОСОБА_9 сидів в СІЗО, вони розлучилися. ОСОБА_10 спав, коли всі інші з обвинуваченою пили алкогольні напої. Після сварки ОСОБА_11 вигнав ОСОБА_9 з квартири, та приїхали поліцейські і його повернули у квартиру. Я розбудила господаря квартири і продовжила пити з ним горілку. На кухні перебувало троє, обвинувачена ОСОБА_9 і ОСОБА_13 сидів на стільчику, ОСОБА_9 стояв та розмовляв зі мною. ОСОБА_11 в цей час спав. Потім сталася суперечка між ОСОБА_9 і ОСОБА_10 тому, що ОСОБА_9 не наливав більше горілки ОСОБА_10 , тоді останній встав з стільчика і наніс два ножових поранення ОСОБА_9 . ОСОБА_10 погрожував обвинуваченій, щоб вона не відкривала двері, але вона кликала на допомогу, злякалась і відкрила. ОСОБА_9 міг з легкістю помилитися щодо своїх показів на початку. Обвинувачена стверджує що не наносила удари ОСОБА_9 , а це зробив власник квартири. Де він взяв ніж не пам`ятає, бачила лише один удар, після якого ніж залишився в шиї потерпілого. Далі вона слідом пішла за ОСОБА_9 в коридор. ОСОБА_14 вдарив її коли вона кричала про допомогу. Поліція приїхала приблизно о 12 ночі. Пояснює, що потерпілий втратив свідомість на кухні, а ОСОБА_15 витяг його на коридор. Коли витягали його на коридор він був без свідомості. Після цього обвинувачена пішла спати за шафу, а ОСОБА_10 ліг на сусіднє ліжко. Хто викликав поліцію не знає. Сварок між обвинуваченою та потерпілим не було, тільки розмови про те, що ОСОБА_9 її любить і просив, щоб вона повернулась до нього. В неї не було думки завдати йому шкоди. ОСОБА_9 міг помилитися, так як був п`яний, і колись обвинувачена вже вчиняла такі дії щодо ОСОБА_9 та перебувала під іспитовим строком за це, тому він міг наплутати все і був в нетверезому стані. На запитання про те чи дійсно це її підписи після ознайомлення з матеріалами справи відповіла ствердно, проте зазначила, що не знає що підписувала. На запитання, як на кухні з`явився ОСОБА_10 , відповіла, що коли ОСОБА_11 пішов спати, вона не хотіла залишатися наодинці з ОСОБА_9 і покликала ОСОБА_10 . Чому потерпілий сказав, що це ОСОБА_11 його вдарив, не знає. У відповідь на запитання про погрози ОСОБА_9 зазначила, що так, ОСОБА_9 погрожував її неповнолітній дочці.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що ОСОБА_3 не вчиняла даного кримінального правопорушення, свою заяву щодо вчинення кримінального правопорушення давав, коли почував себе погано і не усвідомлював свої дій. Повідомив, що уже подав заяву до поліції щодо іншої особи, яка завдала йому ударів ножом. Того дня 13.04.2024 він сидів на кухні за вище зазначеною адресою, разом з обвинуваченою та ОСОБА_11 , разом випивали алкогольні напої, коли він розмовляв з ОСОБА_3 то відчув удар по шиї і в плече ззаду. Прийшов у свідомість уже в загальному коридорі у під`їзді. В цій квартирі він проживав 5 років з власником квартири ОСОБА_10 та ОСОБА_3 . Цього вечора ОСОБА_10 також був в квартирі, проте на кухні не був разом з ними. Алкоголю вжили всі разом приблизно по 150 г. горілки. Сварка почалася приблизно о 14-15.00, тоді і приїжджала поліція вперше, оскільки його виштовхував з квартири ОСОБА_11 , так як він посварився з обвинуваченою на фоні ревнощів. Вважає, що ОСОБА_11 молодший за ОСОБА_9 і тому ОСОБА_3 хотіла бути з ним. Згодом, о 19-20.00 всі втрьох знову були на кухні, де ОСОБА_11 і завдав йому ударів ножем. Власник квартири весь цей час спав в іншій кімнаті і жодного разу не виходив. В коридорі йому уже сусіди викликали швидку допомогу та поліцію. До обвинуваченої претензій не має.

Допитаний повторно в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що він проживав за адресою АДРЕСА_2 з власником квартири, а ОСОБА_3 з товаришем прийшли в гості. Він з обвинуваченою раніше проживав разом. Вчотирьох з власником, ОСОБА_11 і ОСОБА_3 випили приблизно 2 чи більше літрів алкоголю. З ОСОБА_11 раніше не був знайомий, це саме він спочатку виганяв ОСОБА_9 , а потім вдарив ножом. Коли він вигнав його з квартири вперше, він викликав поліцію і знов зайшов в квартиру, а через 1-1,5 год ОСОБА_11 вдарив ножом. Що було в під`їзді не пам`ятає, тільки те, що сидів на сходах. Спочатку подумав на ОСОБА_3 бо вона вже таке вчиняла щодо нього, а вже в лікарні згадав що це не вона. Обвинувачена стояла справа від нього, а ОСОБА_11 зліва, він був між ними. Щось в лікарні підписував, але не пам`ятає що. Підтверджує що підпис на заяві про вчинення щодо нього кримінального правопорушення ОСОБА_3 належить йому.

В судовому засіданні також безпосередньо допитані наступні свідки.

Допитаний свідок ОСОБА_12 повідомив, що знайомий з ОСОБА_3 близько двох років, так як вона колись допомогла йому з квартирою. Знає, що обвинувачена проживала разом з ОСОБА_9 . Потерпілого знає як такого, що може випити і наговорити зайвого. О 8.00 ранку 14.04.2024 дізнався, що ОСОБА_3 забрала поліція і побіг у відділок з`ясувати, що сталося. ОСОБА_9 подзвонив йому через три дня з лікарні і попросив принести одяг. Почув від ОСОБА_9 , що він не знає хто завдав йому ударів ножом.

Допитаний свідок ОСОБА_11 повідомив, що знайомий з ОСОБА_3 , жили з нею як чоловік та дружина 1 місяць. 13.04.2024 він, ОСОБА_3 та потерпілий вживали алкоголь на кухні. Хазяїн квартири - ОСОБА_10 , пішов спати у іншу кімнату. Згодом ОСОБА_11 стало не добре і він пішов спати, тому нічого не бачив, хто що викликав не знає. Наступного дня його та ОСОБА_3 забрали у поліцейський відділок. Обставини, які він описав на слідчому експерименті стверджує, що не відповідають дійсності, оскільки його примусили показати обставини саме таким чином. Зазначає, що конфлікту між обвинуваченою і потерпілим не було.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона є сусідкою кв. АДРЕСА_3 та проживає по АДРЕСА_4 , з обвинуваченою не знайома, в той вечір 13.04.2024 почула стук у двері, в дверний глазок побачила чоловіка з ножем у шиї. Хто це був не знала. Її чоловік ОСОБА_17 вийшов у загальний коридор, де був потерпілий, на запитання чоловіка хто це зробив сказав йому що це «вона, вона». Тоді сусідка викликала поліцію і швидку допомогу. Потерпілий сидів на сходах. Це трапилось близько 24.00 ночі. З потерпілим особисто не спілкувалась. Коли приїхала швидка і поліція, вона повернулась до своєї квартири.

Свідок ОСОБА_18 повідомив, що являється патрульним поліцейським, був в той день на чергуванні, а саме 14.04.2024 отримав виклик за адресою по АДРЕСА_4 , приїхавши на виклик було виявлено особу з ножем у шиї, потерпілий повідомив, що поранення завдала його знайома. В подальшому було виявлено особу на яку вказав ОСОБА_9 . Жінка відкрила двері. Поліцейські стукали у двері кв. АДРЕСА_3 близько 10 хв., двері були зачинені на замок і ніхто не відчиняв. Згодом двері відкрила жінка, сказала, що після спільного вживання алкоголю виник конфлікт, спочатку сказала, що це вона нанесла удари потерпілому, а потім заперечувала. В кареті швидкої допомоги по фото на телефоні потерпілий впізнав ОСОБА_3 і сказав що це вона нанесла удари. Потерпілий поводив себе спокійно. Обвинувачена і потерпілий перебували в стані сп`яніння. В цей час ОСОБА_11 ходив по квартирі і не хотів спілкуватися.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду повідомила, що вона знайома з обвинуваченою. За адресою по АДРЕСА_2 мешкали ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Вранці 13.04.2024 вона забирала речі з вказаної квартири, оскільки переїхала на іншу. Того дня в квартирі були ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_20 , вони вживали горілку. На тої час ОСОБА_3 і ОСОБА_9 вже не були в стосунках, вони розійшлися коли він ще сидів в СІЗО. Повідомила, що ОСОБА_9 часто провокував обвинувачену та погрожував її неповнолітній дочці, що вчинить зґвалтування щодо неї. О 12.00 конфлікт був між ОСОБА_9 і ОСОБА_11 ОСОБА_3 була у квартирі теж. Близько 19.00 ОСОБА_19 пішла з квартири. Про подальші події їй повідомив ОСОБА_12 проте хто підрізав потерпілого вона не знає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він є начальником сектору кримінальної поліції Голосіївського УП ГУНП у місті Києві, 13.04.2024 о 23.00 прийшло повідомлення з 146 квартири до поліції, коли він приїхав, то дізнався, що чоловікові нанесено удар в шию. ОСОБА_3 особисто зазначила, що випивали і сказала, що ОСОБА_9 може скривдити її, тому взяла ніж і вдарила. Вела себе весело, ходила по під`їзду. Обвинувачена також сказала йому, що ОСОБА_9 скривдить її доньку 8 чи 10 років. Пояснив, шо покази його ніхто не уповноважував відбирати і він просто спілкувався з обвинуваченою без процесуальних дій.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він є сусідом та проживає по АДРЕСА_4 , з обвинуваченою не знайомий. 14.04.2024 близько 12 ночі з дружиною почули грюкіт у двері. Відкрили двері і побачили потерпілого, який просив допомоги і був в стані алкогольного сп`яніння. Свідок посадив його на сходи. Коли він запитав ОСОБА_9 «хто це зробив?», останній тільки відповів: «вона», а хто саме не сказав. Дикція була зрозуміла. Що саме казав потерпілий не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що він є фельдшером медичної швидкої допомоги, 14.04.2024 він у складі бригади ШМД приїхав за викликом, де відбувалося кримінальне правопорушення. Поліція привела до них у карету швидкої потерпілого, де вони надали першу допомогу та госпіталізували його. Ніж у потерпілого був у такому місці, що було небезпечно рухатись. Потерпілий перебував у стані алкогольного сп`янінні. Стан пацієнта був середнім, вони з ним майже не говорили. Але він міг відповідати на поставлені запитання та був спокійним, виконував рухи про які його просили, тиск був стабільним.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_23 суду пояснила, що вона є експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, 20.05.2024 оглядала потерпілого, повідомила, що у нього було два тілесних ушкодження, а зі слів потерпілого йому 13.04.2024 ОСОБА_11 наносив удари ножем. Неврологічна шкала виставлена потерпілому відповідає 14 балів. При вказаних 14 балах можна адекватно відповідати за свої дії. Судячи з локалізації, ніж торчав зліва вертикально під прямим кутом. Самому не характерно нанести такий удар.

Також у судовому засіданні судом безпосередньо досліджені письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування та надані стороною обвинувачення, а саме:

- рапорт від 13.04.2024 зі служби 102 з фіксацією повідомлення від ОСОБА_16 , що невідомий чоловік постукав у двері, з ножем у шиї за адресою: АДРЕСА_4 . Прибувши за місцем викликано було виявлено потерпілого ОСОБА_9 , який повідомив, що в нього на фоні алкогольного сп`яніння стався конфлікт з його співмешканкою ОСОБА_3 , яка завдала потерпілому тілесні ушкодження, а саме удар ножем в область плеча (т. 1 а.с. 5);

- рапорт від 13.04.2024 зі служби 102 з фіксацією повідомлення від лікаря бригади №37 ОСОБА_22 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , потерпілий з діагнозом колото-різана рана грудної клітини зліва з наявністю стороннього тіла пояснив, що 13.04.2024 о 23.00 його співмешканка вдарила кухонним ножем (т. 1 а.с. 60);

- протокол огляду місця події від 14.04.2024, згідно з якого об`єктом огляду місця події є квартира АДРЕСА_5 , де навпроти дверей у ванну кімнату, на підлозі виявлено пляму речовини бурого кольору. На кухні було виявлено велику кількість пустих пляшок від різних алкогольних напоїв (т. 1 а.с. 62-64) з ілюстрованою таблицею до протоколу огляду місця події, від 14.04.2024 за адресою: АДРЕСА_2 . На якій зображено: вхід до під`їзду; вхідні двері квартири АДРЕСА_3 ; зображення коридору в квартирі; зображення кухні; зображення слідів бурого кольору у коридорі. (т. 1 а.с. 65-67);

- протокол огляду місця події від 15.04.2024, згідно з якого об`єктом огляду є приміщення ординаторської КНП «КМКЛ №17» за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 20, у якому розміщено лавку синього кольору на якій розміщено предмет схожий на кухонний ніж з пластиковою ручкою жовтого кольору з чорними елементами на якому наявні сліди речовини бурого кольору, схожі на кров. (т. 1 а.с. 68-69);

- заява про вчинення кримінального правопорушення від 14.04.2024, у якій ОСОБА_9 повідомляє що: 13.04.2024 приблизно о 23:00 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 заподіяла тілесні ушкодження. (т. 1 а.с. 74);

- довідка № 337 від 14.04.2024 КНП Київської міської клінічної лікарні №17 згідно якої у ОСОБА_9 наявні різані рани шиї (2), проникаюча рана шиї зліва. Поранення міжреберних судин верхньої частини лівої легені. Пневмоторакс середній гемоторакс, стороннє тіло шиї (ніж). (т. 1 а.с. 78);

-копія карти виїзду швидкої медичної допомоги №2702 від 13.04.2024 згідно записів у якій привід виклику травма кримінальна, за адресою АДРЕСА_2 , попередній діагноз у ОСОБА_9 колото-різана рана грудної клітини. Вживав алкоголь після чого співмешканка нанесла ножове поранення грудної клітини зліва. Місце ушкодженні при травмі: різана рана грудної клітини між лівою ключицею та лівою лопаткою в 3 см дистальніше шиї на сантиметр. З рани під прямим кутом торчить рукоятка ножа, незначна венозна кровотеча. (т. 1 а.с. 84);

- висновок експерта № 042-699-5039-2024 від 29.05.2024, згідно якого у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мали місце такі ушкодження:

а)проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва (описаний рубець в проекції верхнього краю лівої лопатки є наслідком його загоєння після хірургічного лікування) з ушкодженням поперечної артерії шиї та її гілки (трапецевидної), міжреберних судин, верхньої долі лівої легені, ускладнений гемотораксом (в плевральній порожнині до 700 мл рідкої та згорнутої крові);

б)різна рана шиї зліва у нижній третині (описаний рубець є наслідком її загоєння після хірургічного лікування).

Характер, морфологія, локалізація виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони могли утворитися від 2-х дій травмуючого предмету (предметів), якому (яким) притаманні колюче-ріжучи властивості. Морфологія виявлених тілесних ушкоджень, а також часові дані, наведені в медичній документації, дозволяють вважати спроможними термін їх утворення у строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто 13.04.2024 до 23:08.

Необхідно загострити увагу на наступному:

- п. 1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила») надано вичерпне визначення терміну ушкодження - «з медичної точки зору, тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних».

- п. 2.1.1. Ознаки тяжкого тілесного ушкодження: а/ небезпека для життя;

- п. 2.1.2. Небезпечними для життя є ушкодження, що в момент заподіяння 'завдання/ чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища /див. п.2.1.3.о/ і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті, що обумовлене наданням медичної допомоги не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

- п. 2.1.3. До ушкоджень, що небезпечні для життя, належать: й/ поранення грудної клітки, котрі проникли в плевральну порожнину, порожнину перикарду чи клітковину середостіння, в тому числі і без ушкодження внутрішніх органів;

- п. 2.3.3. «Правил» визначає таке: «Короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні/21 день.

- п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів».

Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесного ушкодження, вказаного у п. а) даних Підсумків, є критерій небезпеки для життя, тому, відповідно п. п. 2.1.2. та 2.1.3.й / «Правил», виявлене тілесне ушкодження (вказане у п. а) даних Підсумків), відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Відновлення анатомічної цілісності та функції травмованих ділянок по місцю утворення ран будь-якої етіології спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 добу, тобто, власно цей строк відображає тривалість розладу здоров`я, як судово- медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Вивчена медична документації свідчить про відсутність явищ, небезпечних для життя, після спричинення вказаного тілесного ушкодження. За таких обставин, є підстави стверджувати, що тілесне ушкодження, вказане в п. б) даних Підсумків відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3. «Правил». (т. 1 а.с. 84-90);

- протокол огляду документів від 18.06.2024, (додаток до протоколу огляду - DVD-R диски), на яких містяться файли запису з нагрудної камери патрульних поліцейських, а саме: події в період часу з 23:17 год. 13.04.2024 по 01.46 год. 14.04.2024 (т. 1 а.с. 91-98) згідно якого у приміщенні загального коридору на першому поверсі на сходах внизу сидить, як в подальшому було встановлено, потерпілий ОСОБА_9 , в якого в шиї з правої сторони стирчить ніж. Під час спілкування працівників поліції з потерпілим останній зазначає, що нанесла йому даний удар ножем його співмешканка. В подальшому поліцейський ОСОБА_18 направляється до автомобіля ШМД та показує фото ОСОБА_3 потерпілому, на запитання чи це вона, потерпілий відповідає ствердно;

- протокол проведення слідчого експерименту від 14.04.2024 та безпосередньо досліджений відеозапис даного слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , який повідомив що: ОСОБА_3 , 13.04.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , спричинила тілесні ушкодження чоловіку на ім`я ОСОБА_24 та наглядно показав розміщення осіб та предметів на кухні.(т. 1 а.с. 99-102);

- результат проходження тесту Drager Alcotest 6820, ОСОБА_3 , від 14.04.2024 - результат 1.51‰. (т. 1 а.с. 103);

- протокол затримання особи, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 14.04.2024, а саме: ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 104);

- даними висновку спеціаліста від 14.04.2024 за результатами опитування із застосуванням поліграфа, відповідно до якого у ході опитування із використанням у підекспертної особи ОСОБА_3 під час проведення поліграфічного обстеження не виявлено реакції що можуть свідчити про причетність останнього до нанесення ножового поранення потерпілому. В тесті «Які злочини ви вчиняли із тих що я називатиму?» на запитання «Знаєте хто причетний до нанесення ТТУ потерпілому?» респондент відповідає «ТАК» значущу реакцію не виявлено. На запитання «Причетні до ножового поранення?» респондент відповідає «НІ» значущу реакцію не виявлено. В тесті «Хто з останніх осіб наніс ножове поранення потерпілому?» на запитання « ОСОБА_25 » респондент відповідає «ТАК» значущу реакцію виявлено. В тесті «Які події відбувалися у вашому житті в ніч з 13 на 14 квітня» На запитання « ОСОБА_26 як ОСОБА_27 конфліктувала з ОСОБА_24 ?» відповідь «ТАК» реакцію виявлено. На запитання « ОСОБА_26 як ОСОБА_27 наносила ножове поранення?» відповідь «ТАК» реакцію виявлено. Таким чином можна зробити підсумок та зважаючи на показники поліграфу, з вірогідністю ОСОБА_28 не причетний до нанесення ножового поранення особі, останній був свідком події (т. 1 а.с.200-204);

- даними висновку спеціаліста від 14.04.2024 за результатами опитування із застосуванням поліграфа, відповідно до якого у ході опитування із використанням у підекспертної особи ОСОБА_3 під час проведення поліграфічного обстеження виявлено реакції що можуть свідчити про причетність останньої до нанесення ножового поранення потерпілому. В тесті «Які злочини ви вчиняли із тих що я називатиму?» на запитання «Причетні до ножового поранення у 2024 році?» (респондент до цього відбував покарання за аналогічний злочин) респондент відповідає «НІ» значущу реакцію виявлено. На запитання «Обманювали з приводу того хто наніс ножове поранення?» респондент відповідає «НІ» значущу реакцію виявлено. В тесті «Хто з останніх осіб наніс ножове поранення потерпілому?» на запитання «Ви причетні?» респондент відповідає «НІ» значущу реакцію виявлено. В тесті «Які події відбувалися у вашому житті в ніч з 13 на 14 квітня» На запитання «Конфліктувала з ОСОБА_29 » відповідь «НІ» реакцію виявлено. В тесті «Від кого ви дізнались про ножове поранення?» На запитання «Про ножове поранення дізнались тому що самі до нього причетні?» відповідь «НІ» реакцію виявлено. Таким чином можна зробити підсумок та зважаючи на показники поліграфу, з вірогідністю ОСОБА_30 причетна до нанесення ножового поранення особі, інформацію по події приховує (т. 1 а.с.207-212);

- висновок експерта № 091-130-2024 від 04.07.2024, за підсумками якого: 1. згідно завіреної підписом старшої слідчої СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві капітана поліції ОСОБА_31 ксерокопії медичної карти стаціонарного хворого №337 від 14.04.2024 року виданої КНП КМКЛ №17, кров потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , належить до групи В (ІІІ) ізосерологічної системи АВО. 2. При судово-цитологічному дослідженні клинка (об. 1) та рукоятки (об.2) кухонного ножа виявлена кров особи чоловічої генетичної статі. Клітини з ядрами в об. 1 не знайдені. При визначенні групової належності крові в об. І виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_9 . На рукоятці (об.2) даного ножа кров та клітини з ядрами не знайдені (т. 2 а.с. 135-139);

- висновок експерта № 081-204-2024 від 26.06.2024, за підсумками якого: 1. згідно наданої завіреної копії першої сторінки з медичної карти стаціонарного ізсрого за №337 КНП «КМКЛ №17» кров потерпілого гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відноситься до групи «В(ІІІ)», що за судово-медичною класифікацією «оповідає групі крові В з ізогемаглютиніном анти-А. 2. В наданому на експертизу змиві речовини бурого кольору з коридору (об.№1), влученому з місця події за адресою: АДРЕСА_2 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові виявлений антиген В, що не виключає можливості її походження від потерпілого ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 140-143);

- лист Київського відділу державної реєстрації смерті Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 3209/33.12-58 від 20.10.2025 про смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (т. 2 а.с. 235);

- протокол допиту свідка від 14.04.2024, в якому допитано в якості свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який показав, що дійсно проживає за адресою АДРЕСА_2 та є власником вказаної квартири, в кій проживає разом із ОСОБА_32 (повних анкетних даних не знає) та ОСОБА_9 , також час від часу в ній проживають різні особи, які ведуть аморальний спосіб життя та вони разом вживають алкогольні напої. 13.042024 він весь день перебував за місцем свого проживання та вживав горілку разом із ОСОБА_33 та знайомим ОСОБА_34 . В якийсь період перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння пішов спати та прокинувся вже 14.04.2024вранці. прокинувшись дізнався від знайомої на ім`я ОСОБА_35 , яка час від часу проживала у нього вдома, що ОСОБА_36 підрізала ОСОБА_24 (т. 2 а.с. 235);

- заява від 24.04.2024 начальнику Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від ОСОБА_9 в якій потерпілий повідомляє, що ОСОБА_3 не скоювала кримінальне правопорушення щодо нього, свою заяву про вчинення нею злочину він подав в лікарні після наркозу, а скоїв кримінальне правопорушення ОСОБА_11 (т. 3 а.с. 20).

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 повністю підтверджується як безпосередньо показаннями в судовому засіданні свідків, а також письмовими зазначеними доказами, які суд визнає належними та допустимими та такими, що мають значення у даному кримінальному провадженні.

Положеннями ст.84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При цьому суд визнає недопустимими доказами висновки спеціаліста за результатами опитування із застосуванням поліграфа щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_11 від 14.04.2024 зважаючи на наступне.

За визначенням поліграф (детектор брехні) є різновидом психофізіологічної апаратури і являє собою комплексну багатоканальну апаратну методику реєстрації змін психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлення за спеціальною схемою певних психологічних стимулів; аналіз інформації, отриманої від людини в процесі опитування за допомогою поліграфа, як стверджується, дає змогу одержувати необхідну орієнтувальну інформацію та виявляти ту, яку людина приховує.

Відповідно до постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 січня 2023 року у справі № 183/3452/19 результати використання поліграфа у досудовому розслідуванні можуть мати доказове значення лише у виді такого доказу, як висновок експерта. Але для цього потрібно внести відповідні зміни до кримінального процесуального закону. Чинним законодавством не передбачено перевірку показань із застосуванням спеціального технічного засобу - поліграфу (детектора брехні) та використання отриманих даних як доказу.

Положеннями чинного кримінального процесуального законодавства не передбачена можливість перевірки правдивості показань особи, в тому числі обвинуваченого, із застосуванням поліграфа («детектора брехні») або прийняття судом в якості доказу отриманих таким чином відомостей, які носять орієнтовний характер.

Окрім цього, у Постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 серпня 2020 року по справі № 628/2370/17 зазначено, що висновок спеціаліста - поліграфолога, який провів психофізіологічне дослідження не повинен вважатися доказом у справі, а є лише додатковим аргументом на підтвердження правильності процесуальних дій.

Суд погоджується з тим, що перевірка показань свідків, обвинуваченого, потерпілого у справі здійснюється лише судом і чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено проведення такої перевірки показань із застосуванням спеціального технічного засобу - поліграфу (детектора брехні) та використання отриманих даних як доказу (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 червня 2020 року по справі № 621/1308/18, від 23 вересня 2021 року у справі № 234/4850/17).

З огляду на викладене, зважаючи на те, що висновок спеціаліста за результатами опитування особи з використанням поліграфа, не відноситься до висновків експерта чи документів в розумінні глави 4 КПК України «Докази і доказування», а також беручи до уваги відсутність нормативно-правового акту, що врегульовує питання проведення судової експертизи (психофізіологічне дослідження з використанням поліграфу (детектору брехні) для цілей кримінального провадження, зокрема із визначенням основних принципів використання поліграфа, випадків, в яких це заборонено, кола осіб, які не можуть бути піддані такій перевірці, часових рамок, протягом яких після скоєння інкримінованого злочину особа може бути піддана такій перевірці, суд не вбачає підстав для визнання вказаного документу доказом наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для даного кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене, висновки спеціаліста від 14.04.2024, суд визнає недопустимим доказом.

Крім того, з приводу доводів сторони захисту щодо невизнання допустимим доказом протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , оскільки його не було допитано безпосередньо в суді, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Свідок ОСОБА_10 не був допитаний безпосередньо в судовому засіданні (помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ), тому суд протокол допиту свідка ОСОБА_10 визнає недопустимим.

Що стосується дослідженого в ході судового розгляду кримінального провадження доказу сторони захисту, а саме заяви ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення не ОСОБА_3 , а іншою особою суд виходить з наступного.

Беручи до уваги особисті відносини між ОСОБА_3 та потерпілим, які були співмешканцями, мали стосунки, сварки на підставі ревнощів, суд визнає заяву недопустимим доказом та сприймає такі дії потерпілого як намагання приховати злочин скоєний ОСОБА_37 .

Також суд ставиться критично і до показів потерпілого ОСОБА_9 у судовому засіданні, оскільки сприймає їх виключно як намагання примиритися з обвинуваченою, налагодити особисті стосунки та допомогти обвинуваченій уникнути покарання.

Беручи до уваги, що покази обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 є суперечливими між собою, кожен з них повідомив про різну особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, суд розцінює дані покази виключно як спробу уникнути покарання та стратегію захисту обвинуваченої та відкидає їх як необґрунтовані, оскільки такі версії були спростовані наведеними вище доказами.

Суд надає перевагу та визнає достовірними показання інших свідків з огляду на незацікавленість цих свідків в результатах розгляду кримінального провадження, їх показання є переконливими для суду, оскільки вони логічно узгоджуються з фактичними даними, які містяться у інших досліджених доказах.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий стороною обвинувачення, стороною захисту, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, безпосередньо досліджені докази, які визнав належними, допустимими, достовірними, вважає їх в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 121 КК України вірна, оскільки вона умисно своїми діями спричинила ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 1 ст. 121 КК України); відсутність обставин, які пом`якшують її покарання, та наявність обставини, яка обтяжує її покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона не має постійного місце проживання, не працевлаштована, за місцем проживання характеризується негативно, має трьох дітей, які проживають разом з батьком, під наглядом у лікаря-психіатра та під наркологічним диспанесерно-динамічним наглядом не перебуває, раніше судима: 10.10.2023 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 121 КК України засуджена до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, суд вважає за доцільне призначити їй покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2023 ОСОБА_3 визнано виною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Зважаючи на те, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинила після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначати за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2023.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання, а саме: з 14.04.2024.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати відсутні

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити їй покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2023 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - залишити без змін, у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту її затримання, тобто з 14.04.2024.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання, час її затримання - з 14.04.2024 по день звернення вироку до виконання, на підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-2 шт. DVD-R - дисків - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-змив рбк із підлоги коридору, зразок букального епітелію, змиви з правої руки підозрюваної, змиви з лівої руки підозрюваної, зрізи з правої руки підозрюваної, зрізи з лівої руки підозрюваної, що поміщені до паперових конвертів коричневого кольору; предмет схожий на ніж кухонного типу з пластиковою рукояткою жовтого кольору з чорними елементами зі слідами рбк, який поміщено до паперового конверту коричневого кольору та які зберігаються в камері зберігання речових доказів Голосіївського УПГУ Національної поліції в м. Києві - знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченою- з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1