МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6337/25

Провадження № 1-кс/210/1609/25

19 вересня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного, - адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, винесене по кримінальному провадженню №0003775 від 18.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, слідчим СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , та погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ровеньки, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітніх дітей, - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді матрос резерву запасного взводу 33 запасної роти, у військовому званні «солдат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2025 року до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003775 від 18.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №54 від 19.02.2025 року, призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_4 та відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», зараховано до списків особового складу та прийнято на посаду матроса резерву запасного взводу 33 запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року, солдат ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, Військової Присяги, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п.1, 3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

27.02.2025 року ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 27.02.2025 року, самовільно, без дозволу командира залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокувалась в АДРЕСА_2 , командуванню про причини свого вибуття ОСОБА_4 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 18.09.2025 року, був затриманий працівниками відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дениса Комара, будинок 2, тим самим вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин) було припинене.

Таким чином, в ході досудового розслідування на переконання слідства встановлена наявність достатніх підстав для повідомлення про підозру військовослужбовцю військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

18 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, що є тяжким злочином, за котре передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 05 до 10 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , на переконання слідства підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом про виявлення відсутності військовослужбовця за місцем служби, протоколами допиту свідків матеріалами проведеного службового розслідування, а також іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України підстави застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовуються можливістю настання таких ризиків:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 майже 7 місяців (з 27.02.2025 року по 18.09.2025 року) незаконно перебував поза військовою частиною, не з`являвся до командування, не повідомляв про своє місцезнаходження, чим фактично переховувався від виконання військового обов`язку та має стійку мотивацію ухилятися від несення військової служби, що свідчить про реальний ризик повторного ухилення та невиконання процесуальних обов`язків. Можливість зміни ним місцезнаходження з метою переховування від органів досудового розслідування та суду. До переховування підозрюваного може спонукати тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та бажання уникнути кримінальної відповідальності передбаченої ч.5 ст.407 КК України у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

2) Незаконно впливати на свідків, інших військовослужбовців. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 проходив службу у підрозділі, особовий склад якого може давати показання щодо обставин його самовільного залишення частини та перебуваючи на волі, підозрюваний може схиляти їх до зміни чи відмови від показань.

3) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може мати реальну можливість свідомо використовувати свої знання для ухилення від слідства, наприклад, шляхом вибору способів і місць переховування, враховуючи порядок перевірок та особливості організації пошуку дезертирів/осіб, які самовільно залишили військову частину, а також попереджати інших військовослужбовців, які можуть бути допитані як свідки, про проведення слідчих (розшукових) дій, з метою узгодження з ними показань чи перешкоджання їх допиту. Створювати перешкоди для встановлення істини у кримінальному провадженні шляхом поширення неправдивої інформації серед особового складу чи подання до командування неправдивих рапортів і пояснень.

З урахуванням як на переконання слідства обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, відповідно до ч.8 ст.176 КК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (виключно тримання під вартою).

Також, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.407 Кримінального кодексу України.

Таким чином, суспільний інтерес у справі, який полягає у досягненні цілей, визначених ст.177 КПК України, перевищує можливі позитивні характеристики підозрюваного.

На переконання слідства, матеріали кримінального провадження, які додаються до даного клопотання підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його причетності до інкримінованого злочину потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин будучи особою, яка усвідомлювала протиправність своїх дій, слідство вважає доцільним при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначити розмір застави підозрюваному.

Враховуючи викладене, слідчий просить клопотання задовольнити, та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого.

Підозрюваний та його захисник, кожен окремо проти клопотання слідчого заперечували, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Просили врахувати характеризуючі дані підозрюваного, його сімейний стан, наявність утриманців. Також сторона захисту заперечує проти без альтернативності застосування іншого запобіжного заходу окрім як тримання під вартою, а у випадку, якщо суд все ж таки прийде до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали провадження додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003775 від 18.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено вищевикладені обставини, викладені в мотивувальній частині клопотання слідчого.

18 вересня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

18 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

З наявних в матеріалах клопотання доказів вбачається, що підозра ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ст.177 ч.1 КПК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення). Відповідно до вимог ст.184 ч.1 п.4 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 на слідчого покладається обов`язок запобігання можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги ст.5 п.п.3, 4 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В силу ст.183 ч.2 п.4 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При обранні даного запобіжного заходу, суддею було також оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного; відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи, утриманців; його репутація та майновий стан. Також судом досліджено докази, надані в обґрунтування заявленого клопотання.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення підтверджується наданими до клопотання доказами, а саме: рапортом про виявлення відсутності військовослужбовця за місцем служби, протоколами допиту свідків матеріалами проведеного службового розслідування, а також іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_4 вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, який є тяжким злочином проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді матрос резерву запасного взводу 33 запасної роти, у військовому званні «солдат», самовільно залишив військову частину, таким чином не має засобів для існування, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітніх дітей, одружений, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, вважає, що підозрюваному ОСОБА_4 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, беручи до уваги що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), обставини його вчинення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити, та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст.183 ч.4 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Зважаючи, що діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, враховуючи обставини вчиненого злочину, особу підозрюваного, який раніше хоча і не судимий, однак підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді матрос резерву запасного взводу 33 запасної роти, у військовому званні «солдат», одружений, має на утриманні малолітню дитину, враховуючи його майновий стан, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Винесене по кримінальному провадженню №0003775 від 18.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, слідчим СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , та погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто починаючи з 18 вересня 2025 року по 16 листопада 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів, тобто до 16 листопада 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 19 вересня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1