Справа № 297/49/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000495 від 17 листопада 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов для розгляду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000495 від 17 листопада 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2026 року вказане кримінальне провадження № 0000495 від 17 листопада 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначено до підготовчого судового засідання.

Разом з цим, 09.01.2026 року прокурор Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження стоку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Клопотання прокурор мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Обвинувачений раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, відбував покарання у місцях позбавлення волі, а нове кримінальне правопорушення вчинив у період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про відсутність належних висновків для свого виправлення та стійку злочинну поведінку. Прокурор зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду з огляду на тяжкість інкримінованого злочину та реальну загрозу призначення покарання у виді позбавлення волі; незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою схилення їх до зміни показань або відмови від їх надання; а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується його попередніми судимостями та вчиненням нового злочину незабаром після умовно-дострокового звільнення. Крім того, прокурор вказує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним покладених процесуальних обов`язків, а тому продовження строку тримання під вартою є єдиним ефективним запобіжним заходом для досягнення мети, визначеної ст. 177 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити справу до судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважав, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає та просив витребувати досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .. Також, клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав повністю та просив задовольнити з підстав викладених у ньому.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо призначення справи до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив відмовити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками та клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

За змістом статті 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

З метою підготовки до судового розгляду суд:

1) визначає дату та місце проведення судового розгляду;

2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;

3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;

4)розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні.

5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Згідно з ст. 316 КПК України після завершення підготовки дот судового розгляду, суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Згідно ч. 1 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України, досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України та доручити представнику органу пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

При цьому, вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є вмотивованим та таким, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами та обставинами кримінального провадження.

Так, ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2025 року було застосовано щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.01.2026 року.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, те, що останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, доведеним, таким, що підлягає задоволенню.

Вищенаведене, на думку суду, свідчить про обґрунтованість висновку, що ризики, які слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний момент не відпали та не зменшилися, і продовжують існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможе запобігти вказаним ризикам, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, які стороною захисту не спростовані.

Як встановлено в ході судового розгляду, вказані ризики не зменшились та продовжують існувати.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Таким чином, на думку суду, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, з врахуванням встановлених обставин, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Отже, продовження строку дії запобіжного заходу вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості, характеру та конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу, є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у тому числі й запобігання настанню встановлених ризиків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально спів ставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, суд врахував, як характер кримінального правопорушення, у якому обвинувачується особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що застава в розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 166 400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста) гривень, в достатній мірі гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 ,відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучаться м. Берегове, Закарпатської області, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначеним розміром застави, терміном на 60 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату її закінчення в межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 314-316, 331, 369 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000495 від 17 листопада 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на 27 січня 2026 року о 14 годині 00 хвилин.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та потерпілу ОСОБА_6 ..

Зобов`язати Берегівський РВ 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Закарпатській області надати до суду досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 .

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000495 від 17.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 15 березня 2026 року.

На підставі ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу, достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 166 400 (сто шістдесят шість тисяч чотиристо) гривень 00 копійок.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_4 повинен бути звільнений з-під варти.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави щодо обвинуваченого ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- не відлучатись за межі м. Берегове, Закарпатської області,без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7