№ 207/8287/25
№ 1-кс/207/986/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м.Кам`янське

Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №2 Кам`янського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюу кримінальному провадженні №0019885, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2025, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 2 Кам`янського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погодженим з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , в якому просить застосувати запобіжний захід у виді трима ння під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що солдат ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, та проходячи її на посаді гранатометника 2 мотопіхотного спеціалізованого відділення 2 мотопіхотного спеціалізованого взводу 1 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 24 жовтня 2025 року приблизно, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 з пунктом тимчасової дислокації на території с-ща Печеніги Чугуївського району Харківської області, (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та проводив час на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був відсутній на військовій службі до 18.12.2025, до моменту встановлення працівниками ВП № 2 Кам`янського РУП (на території Південного району міста Кам`янське), після чого злочин було припинено.

Тобто, ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

19 грудня 2025року, солдату ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Обґрунтованість повідомленої солдату ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: актом службового розслідування, проведеного за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 ; рапортом про виявлення відсутності у військовій частині; допитами військовослужбовців військової частини щодо відсутності в військовій частині ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), що підтверджується, тим що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що підозрюваний має мотив та можливість вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом вмовляння, підкупу, залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, є продовжуваним злочином. Підозрюваний, ухиляючись від виконання обов`язків військової служби без поважних причин, продовжує вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.

У судовому засіданні слідчий та прокурор доводи клопотання підтримали у повному обсязі, просили клопотання задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 та просили застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного ОСОБА_6 , захисника, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, так при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Частиною першою ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Дослідивши письмові докази, додані до клопотання, а саме: витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.10.2025 №2121 про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_6 ; акт службового розслідування; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.08.2025 №242; доповідь за фактом самовільного залишення мотопіхотного спеціалізованого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_6 ; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №2816 від 06.11.2025, слідчий суддя доходить до висновку, що зазначені докази в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 та дають вагомі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у його вчиненні ОСОБА_6 .

Перевіряючи доведеність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, не одружений, утриманців не має, раніше судимий, обізнаний про свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, ухиляючись від виконання обов`язків військової служби без поважних причин, продовжує вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.

Відтак наявні ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Щодо клопотання сторони захисту та підозрюваного ОСОБА_6 про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з підстав наявності у підозрюваного тяжкої хвороби, слід зазначити, що стороною захисту на час розгляду цього клопотання не надано доказів неможливості отримання в умовах тримання під вартою належної медичної допомоги, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження доводів сторони захисту про неможливість перебування підозрюваного під вартою з причин незадовільного стану його здоров`я.

Згідно з ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями177та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 407 КК України.

Таким чином, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя доходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177,182,183,186,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Кам`янського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюу кримінальному провадженні №0019885, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2025 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 днів, до 16 лютого 2026 року.

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваному який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1