Справа № 203/9681/25
Провадження № 1-кс/0203/245/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 15.12.2025 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000423, відомості про яке внесено до ЄРДР 18.09.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,

встановив:

25 грудня 2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 15.12.2025 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000423, відомості про яке внесено до ЄРДР 18.09.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що 18 вересня 2024 року уповноваженою особою третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та заяви ОСОБА_3 були внесені відомості до ЄРДР за № 0000423 за можливим фактом неналежного виконання слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 своїх службових обов`язків в ході розслідування кримінального провадження № 0000034. В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 було подано прокурору заяву про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні. Постановою прокурора від 15 грудня 2025 року було відмовлено в залученні останнього в якості потерпілого у кримінальному провадженні. Посилаючись на те, що вказана постанова є безпідставною та необґрунтованою, скаржник просив скасувати останню.

Скаржник в судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши доводи скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, п.5 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Під час розгляду скарги встановлено, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000423, відомості про яке внесено до ЄРДР 18.09.2024 р. за ч.1 ст.367 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та заяви ОСОБА_3 , за можливим фактом неналежного виконання слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 своїх службових обов`язків в ході розслідування кримінального провадження № 0000034.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 було подано прокурору заяву про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

Постановою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 15.12.2025 р. було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні з посиланням на те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про факт завдання шкоди ОСОБА_3 діями службових осіб правоохоронних органів.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.

Натомість законодавством визначено кримінально-процесуальне розуміння поняття «потерпілий». Так, у частині 1 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Поняття «потерпілий», яке використано у ст.46 КК України, вжито у його кримінально-правовому розумінні, а не кримінально-процесуальному, виходячи з такого.

Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Особа у кримінально-правовому розумінні є потерпілим з моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а не з моменту подання нею відповідної заяви, як це передбачено у частині 2 статті 55 КПК України.

Таким чином, потерпілий в кримінально-правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення цього посягання, незалежно від того, чи закріплений (юридично легалізований) такий статус процесуально.

Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у свій постанові від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, (провадження № 13-66кс18), що є обов`язковими для застосування в силу ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Тобто для набуття статусу потерпілого достатньо подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, висновки про що викладені у постанові Верховного Суду у справі № 539/3185/17.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова прокурора від 15.12.2025 р. винесена передчасно, є невмотиваною та підлягає скасуванню, а скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 26, 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 15.12.2025 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000423, відомості про яке внесено до ЄРДР 18.09.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України задовольнити.

Скасувати постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 15.12.2025 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000423, відомості про яке внесено до ЄРДР 18.09.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, зобов`язавши прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 .

Ухвала набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.532 КПК України.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 09.01.2026 р. о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1