Справа № 349/74/26
Провадження № 1-кс/349/33/26
У Х В А Л А

іменем України

27 січня 2026 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 (м.Рогатин) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Рогатинського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2026 року старший слідчий слідчого відділення відділення поліції №4 (м.Рогатин) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі - відділення поліції №4 (м. Рогатин) ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Рогатинського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Згідно з клопотанням слідчим відділенням відділення поліції № 4 (м. Рогатин) проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000011, відомості про яке внесені 14 січня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань ( далі - ЄРДР ) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 січня 2026 року до чергової частини відділення поліції № 4 (м. Рогатин) надійшов рапорт оперуповноваженого СКП відділення поліції № 4 (м. Рогатин) ОСОБА_5 про те, що ним отримано інформацію про факт вчинення протиправних дій громадянином ОСОБА_6 , який мешкає на території Рогатинської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області та за місцем проживання незаконно зберігає вогнепальну зброю без будь-яких дозвільних документів.

23 січня 2026 року в ході проведення санкціонованого слідчим суддею обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено предмет візуально схожий на пістолет, який поміщено у спецпакет KIV4102214 та два предмети візуально схожі на набої, які поміщено у спецпакет CRL1239695.

23 січня 2026 року постановою слідчого предмети, вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , визнано речовими доказами, оскільки вони можуть підтвердити факт незаконного зберігання вогнепальної зброї та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, просив клопотання розглядати за його відсутності.

Володілець майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Згідно із нормами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснювалося.

Дослідивши додані до клопотання документи, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Витягом з ЄРДР підтверджується, що 14 січня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, у зв`язку із зберіганням вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Згідно з протоколом обшуку від 23 січня 2026 року, який проводився на підставі ухвали слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 січня 2026 року, в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема в шафі-серванті однієї із житлових кімнат, що розташована праворуч від входу, виявлено та вилучено предмет візуально схожий на пістолет та два придмети візуально схожі на набої, які в подальшому буди поміщені у два спецпакети.

Постановою слідчого від 23 січня 2026 року вказані предмети визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого від 23 січня 2026 року у кримінальному провадженні призначено судово-балістичну експертизу.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною третьою статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п.1,2 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Враховуючи, що вилучені в ході проведенного санкціонованого обшуку предмети визнано речовим доказом, правову підставу для арешту майна - з метою забезпечення його збереження та проведення судово-балістичної експертизи, достатність доказів, що вказують на ймовірність вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175,372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити .

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0000011, а саме: на предмет візуально схожий на пістолет, який поміщено у спецпакет KIV4102214 та два предмети візуально схожі на набої, які поміщено у спецпакет CRL1239695.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що згідно ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1