Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1988/25
Провадження № 1-кп/376/253/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Сквири Київської області матеріали кримінального провадження №0000150 від 08.05.2025 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сквира Сквирського району Київської області, громадянки України, маючої середньо-спеціальну освіту, вдови, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 08 травня 2025 року о 09.49 год., знаходячись в залі магазину «Копійочка», розташованого за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м.Сквира, вул.Соборна 19, умисно, із корисливих мотивів, в період воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно, викрала випадково залишений потерпілою ОСОБА_6 гаманець із шкірозамінника синього кольору марки «Fasion», вартістю 248грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 3300грн. Своїми діями спричинила потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3548грн.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винною, у скоєному розкаялась, пояснила, що на той час чоловік сильно хворів, перебувала у скрутному матеріальному становищі, тому узявши вказаний гаманець, витягнула з нього грошові кошти за залишила при собі. Шкоду відшкодувала.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має у зв`язку з добровільним відшкодуванням шкоди, також просила суворо не карати ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої, потерпілого, та вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій суд визнає: щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує вимоги пунктів 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винної, яка позитивно характеризується за місцем реєстрації на обліку у лікаря нарколога не перебуває, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалась.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 148 від 09.06.2025р. ОСОБА_4 у період інкримінованих дій та на даний час страждає на психічне захворювання- шизофренцію, параноїдну, стан нестійкої ремісії, за своїм психічним станом на даний час не здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру- надання амбулаторної психічатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно статті 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 504 КПК України суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочини у стані обмеженої осудності.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно до ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно рекомендацій постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги, застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких саме і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

Відповідно до пункту 8 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду, така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, та здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

Відтак, суд доходить висновку про необхідність врахувати стан обмеженої осудності ОСОБА_4 як підставу застосування до неї примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання останньої.

Згідно досудової доповіді про обвинувачену у кримінальному провадженні, наданої Білоцерківським РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» у м.Києві та Київській області від 27.08.2025, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, відшкодувала шкоду, потерпіла не наполягає на позбавленні волі, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст..185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки цілі покарання, передбачені ст. 50 КК України можуть бути досягнуті при призначенні саме такого покарання.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 370,374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік з покладенням на неї відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі ст. 20, п. 2 ч. 1 ст. 93, п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у закладі охорони здоров`я за місцем проживання.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази:

гаманець із шкірозамінника, аркуші паперу з записами, дисконтну картку «Віталюкс», банківські платіжні картки АТ ПриватБанк, квитанцію Укрпошти, грошові кошти в сумі 2590,20грн.- вважати повернути потерпілій.

- товарний чек ТОВ «АТБ-маркет» від 08.05.2025 на суму 692,40грн.; оптичний диск з відеозаписами з камер зовнішнього спостереження ТОВ «АТБ-маркет»- зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Сквирському районному суді Київської області.

Суддя ОСОБА_1