Справа № 646/353/26
№ провадження 1-кс/646/123/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Слобідської окружної прокуратури міста Харкова щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

У С Т А Н О В И В :

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність Слобідської окружної прокуратури міста Харкова щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі її заяви від 08.11.2025 щодо неналежного виконання професійних обов`язків лікарем-стоматологом.

Вивчивши зміст скарги, слідчий суддя дійшов висновку про її повернення з таких підстав.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

За змістом вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З аналізу норм статей 214, 304 КПК України слідує висновок про те, що обчислення строку звернення зі скаргою на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_2 звернулася з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Слобідської окружної прокуратури міста Харкова 08.11.2025.

Спосіб звернення (направлення поштою, на електронну адресу, подача заяви на особистому прийомі тощо) заявницею не уточнена.

Додана до скарги заява про вчинене кримінальне правопорушення датована 08.11.2025 (при цьому містить посилання «№ від 10 листопада, 12 листопада переслано до Слобідської прокуратури міста Харкова) та адресоване «до прокуратури Харківської області».

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що скаржником не надано доказів про дійсне звернення 08.11.2025 ОСОБА_2 з заявою про вчинення злочину до будь-якої з прокуратур.

Слідчий суддя на стадії прийняття скарги до свого провадження позбавлений можливості перевірити доводи скаржника шляхом витребування відповідних документів, оскільки це не передбачено діючим КПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд повертає скаргу, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Пунктом першим частини першої статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, відповідно до вимог частини першої статті 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Зі змісту поданої ОСОБА_2 скарги вбачається, що з заявою про вчинення кримінального правопорушення вона звернулася 08.11.2025, тобто після закінчення встановленого законом десятиденного строку з моменту відповідної бездіяльності щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за відповідною заявою скаржника.

Водночас ОСОБА_2 не порушує питання про поновлення строку для оскарження бездіяльності прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 3 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для повернення скарги на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань скаржникові.

З огляду на те, що скарга не містить жодного доказу на підтвердження того, що заявник дійсно звертався до Харківської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а також щодо дати звернення із такою заявою, це в свою чергу позбавляє слідчого суддю можливості перевірити, чи дійсно скаржник має процесуальний статус заявника у розумінні вимог ст. 303 КПК України та чи були дотримані скаржником строки звернення до суду з такою заявою, що є обов`язковою вимогою КПК України.

Виходячи із доданих до скарги документів, керуючись принципами змагальності сторін, свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та диспозитивності, встановленими ст. ст. 22, 26 КПК України, слідчий суддя вважає, що вказану скаргу необхідно повернути скаржнику разом з усіма доданими матеріалами.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, «Мельник проти України» від 28.03.2006.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу заявниці, що подана до суду скарга не містить власноручного підпису, а містить лише його графічне відображення, яке не можна вважати належним виконанням вимог процесуального закону щодо підписання процесуального звернення.

За змістом положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє заявника права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченого ст.ст. 303-304 КПК України, із даною скаргою. Водночас слідчий суддя вважає за необхідне довести до відома те, що незважаючи на пропущений встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України строк і повернення даної скарги, заявниця вправі знову, за потреби, звернутися до суду із скаргою аналогічного змісту, доповнивши її клопотанням про поновлення пропущеного строку із зазначенням відповідних підстав, надання доказів часу та способу звернення до однієї з прокуратур та засвідчення скарги особистим підписом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Слобідської окружної прокуратури міста Харкова щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути заявниці з усіма додатками.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1