н/п 1-кс/953/6706/25
"03" жовтня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Харкова, із середньою освітою, раніше не судимої, яка є фізичною особою - підприємцем, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчинені кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-
03.10.2025р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором, про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, із заставою, яка перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У разі внесення підозрюваною застави, покласти наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
4) утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
02.10.2025 о 09 год. 17 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
03.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню вказівками, наданням засобів, вчинені з корисливих мотивів.
Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177КПК України.
З метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави..
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання .
Захисник проти задоволення клопотання заперечував, зазначаючи, що ризики не доведені, застава, яку просить сторона обвинувачення є непомірною для підозхрюваної.
Підозрюваний підтримала захисника.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
02.10.2025 о 09 год. 17 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
03.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню вказівками, наданням засобів, вчинені з корисливих мотивів.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вересні 2025 року, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання грошової винагороди за організацію незаконного перетину держаного кордону України, маючи відповідні зв`язки та можливості, розповсюдила інформацію серед своїх знайомих про можливість організувати незаконне переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних громадян, з метою ухилення від військової служби.
Здійснюючи організацію незаконного перетину кордону ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у період з 30.09.2025 по 02.10.2025 підшукала військовослужбовця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав можливість безперешкодно проїжджати тимчасово встановлені контрольно-пропускні пункти, створені для перевірки осіб, транспорту та вантажів на територіях дії військового стану, якому запропонувала провести ОСОБА_7 територією України з м. Харкова до м. Ужгорода. В свою чергу ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 щодо організації незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_7 , надав згоду на провіз останнього територією України до м. Ужгороду за грошову винагороду у розмірі 1500 доларів США.
Реалізуючи свій злочинний план, ОСОБА_5 зранку 02.10.2025 організувала зустріч ОСОБА_8 та ОСОБА_7 о 06.00 год біля парку «Молодіжний», що розташований по вул. Григорія Сковороди в м. Харкові.
Прибувши у призначений ОСОБА_5 час до парку «Молодіжного» ОСОБА_7 , виконуючи подальші вказівки останньої, сів до автомобілю марки «Kia» модель «K5» з д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , на якому удвох поїхали встановленим ОСОБА_5 маршрутом, долаючи контрольно-пропускні пункти, створені для перевірки осіб, транспорту та вантажів розташованих по вул. Квартальній, 18 у смт. Пісочин Харківської області та на ділянці траси Київ-Харків-Довжанський поблизу м. Валки Богодухівського району Харківської області, за допомогою військового посвідчення ОСОБА_8 , що було завчасно продумано ОСОБА_5 з метою безперешкодного вивезення останнього до західного кордону України.
В обґрунтування пред`явленої підозри слідчому судді надані наступні докази: - протоколи від 15.09.2025 та від 17.09.2025 у яких містяться відомості про результати проведення НС(Р)Д аудіо відеоконтроль особи ОСОБА_5 , якими зафіксовані наміри та плани ОСОБА_5 щодо організації незаконного перетину кордону України ОСОБА_7 ;
- протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 17.09.2025, який надав свідчення про домовленості з ОСОБА_5 щодо організації його незаконного перетину кордону України;
- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 02.10.2025 який пояснив, що ОСОБА_5 залучила його, як військового, для безперешкодного провозу ОСОБА_7 територією України до м. Ужгород;
Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваної, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Як особа ОСОБА_5 : раніше не судима, є працездатною, проте ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків. У ОСОБА_5 наявна матір, інвалід 3 групи, з якою підозрювана не проживає.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрювана може втекти
Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй тяжкого злочину, може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Вищезазначене, дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваної на свідків.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваної: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконний вплив на свідків.
Ризики передбачені п.п.4,5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час не доведені.
З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання винуватою у скоєні злочину, у вчиненні якого підозрюється, особу підозрюваної, наявність ризиків передбачений п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України , слідчий суддя приходить до висновків про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, застава, домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
З урахуванням обставин справи та особи ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За положенням ч.5 ст. 185 КПК України розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного.
За для гарантування виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, з урахуванням зазначених обставин, пред`явленої підозри, даних про особу ОСОБА_5 , її сімейного і майнового стану, суд вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 грн. (3028 х 80) та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.
Наявність виключних обставин, які свідчать, що застава у визначених п.2. ч.5 ст. 182 КПК України межах, не здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених не неї обов`язків, стороною обвинувачення не наведено та слідчим суддею не встановлено.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 30.11.2025р. включно.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з -під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1 ) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
4) утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .
В іншій частині, в задоволені клопотання відмовити.
Роз`яснити заставодавцю, що підозрювана ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання до 9 років позбавлення волі та попередити її про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваної та її явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваної забезпечувати явку, належно повідомленої підозрюваної до слідчого, прокурора, суду; повідомлення слідчого, прокурора суд про причини неявки підозрюваної.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самої підозрюваної обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Встановити строк дії ухвали по 30.11.2025р., включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1