печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002413 від 26.11.2024,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002413 від 26.11.2024.

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002413 від 26.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до наказу Державного секретаря Міністерства закордонних справ України від 15.10.2019 № 2257-ос ОСОБА_4 з 25.1.2019 на час довготермінового відрядження призначено на посаду віцеконсула Консульства України в Єкатеринбурзі.

Далі, на підставі наказу Державного секретаря Міністерства закордонних справ України від 19.04.2022 № 493-ос ОСОБА_4 з 08.03.2022 переведено з посади віцеконсула Консульства України в Єкатеринбурзі на посаду другого секретаря Посольства України в Республіці Польща.

У невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 31.05.2022, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, обіймаючи посаду другого секретаря з консульських питань Посольства України в Республіці Польща, будучи наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, являючись службовою особою з огляду на положення ч. 3 ст. 18 КК України, будучи достовірно обізнаним із нормативно-правовими актами та посадовою інструкцією, що регулюють його діяльність, зокрема в частині питань, пов`язаних з оформленням набуття громадянства, використовуючи своє службове становище вирішив вчинити дії, направлені на сприяння незаконному переправленню громадянки рф ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через державний кордон України, шляхом надання відповідних засобів, а саме: забезпечення набуття громадянства України з подальшою видачою ОСОБА_7 паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

У клопотанні зазначено, що реалізуючи свій злочинний умисел, 31.05.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Посольства України в Республіці Польща, що розташоване за адресою: Республіка Польща, м. Варшава, алея Я. Х. Шуха, 7 (Aleja J. Ch. Szucha 7, 00-580 Warszawa), обіймаючи посаду другого секретаря з консульських питань Посольства України в Республіці Польща, всупереч положенням п. 4 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27.03.2001 № 215, прийняв від невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка не була уповноважена здійснювати представництво інтересів громадянки рф ОСОБА_7 , заяву, складену власноруч від імені останньої про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі п. 2 ст. 6, ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

При цьому, громадянка рф ОСОБА_7 у той час перебувала в Україні, на території Республіки Польща постійно не проживала та можливості особистого звернення до вказаної дипломатичної установи не мала.

Як установлено в ході досудового розслідування, прийнявши вказану заяву, ОСОБА_4 перевірив правильність заповнення відповідного документу, а також всіх долучених до нього додатків, серед них: паспорту громадянина рф серії № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_7 ; свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_7 ; свідоцтва про народження її матері ОСОБА_8 серії НОМЕР_3 ; свідоцтва про народження її діда ОСОБА_9 серії НОМЕР_4 ; свідоцтва про народження її прабаби ОСОБА_10 серії НОМЕР_5 ; документу, який нібито підтверджував постійне проживання ОСОБА_7 на території Республіки Польща - посвідки на тимчасове проживання ( karta pobytu czasowego ) серії НОМЕР_6 , виданого Мазовецьким воєводою 16.02.2022 на ім`я ОСОБА_7 , з приводу чого залишив особистий підпис у згаданій заяві, тим самим засвідчивши як факт звернення саме ОСОБА_7 до вказаної дипломатичної установи, що не відповідав дійсності, так і достовірність наданих від її імені документів, при цьому умисно проігнорувавши, що відповідно до Закону Республіки Польща «Про іноземців» документом, який засвідчує статус особи на постійне проживання в Республіці Польща, є посвідка на постійне проживання ( karta pobytu stalego ), натомість надана посвідка на тимчасове проживання (karta pobytu czasowego) на ім`я ОСОБА_7 являлася документом, який лише засвідчував легальне тимчасове перебування іноземця на території Республіки Польща і не міг вважатися документом, що підтверджує постійне проживання іноземця та території Республіки Польща.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, того ж дня 31.05.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Посольства України в Республіці Польща, що розташоване за адресою: Республіка Польща, м. Варшава, алея Я. Х. Шуха, 7 (Aleja J. Ch. Szucha 7, 00-580 Warszawa), обіймаючи посаду другого секретаря з консульських питань Посольства України в Республіці Польща, використовуючи своє службове становище, діючи умисно та протиправно, незважаючи на відсутність у громадянки Російської Федерації ОСОБА_7 документу, який підтверджує факт її постійного проживання в Республіці Польща - посвідки на постійне проживання ( karta pobytu stalego ), та безпідставність звернення від її імені до Посольства України в Республіці Польща із заявою про набуття громадянства в порядку п. 4 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27.03.2001 № 215, прийняв рішення про набуття останньою громадянства України з огляду на норму ст. 8 Закону України «Про громадянство України», тобто за територіальним походженням, надавши вказане рішення на затвердження Надзвичайному і Повноважному Послу України в Республіці Польща.

Надалі, того ж дня, 31.05.2022, Надзвичайний і Повноважний Посол України в Республіці Польща, перебуваючи у приміщенні Посольства України в Республіці Польща, що розташоване за адресою: Республіка Польща, м. Варшава, алея Я. Х. Шуха, 7 (Aleja J. Ch. Szucha 7, 00-580 Warszawa), отримавши згадані документи від ОСОБА_4 , будучи впевненим стосовно існування у громадянки рф ОСОБА_7 законних підстав для набуття громадянства України у зв`язку з перевіркою достовірності наданих нею документів другим секретарем з консульських питань Посольства України в Республіці Польща ОСОБА_4 , не усвідомлюючи наявності у діях останнього злочинного умислу, направленого на сприяння незаконному переправленню зазначеної особи через державний кордон України, видав довідку № 6137/КВ/19-756/Н про реєстрацію ОСОБА_7 громадянкою України.

Як установлено досудовим розслідуванням, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу до кінця, 02.07.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Посольства України в Республіці Польща, що розташоване за адресою: Республіка Польща, м. Варшава, алея Я. Х. Шуха, 7 (Aleja J. Ch. Szucha 7, 00-580 Warszawa), обіймаючи посаду другого секретаря з консульських питань Посольства України в Республіці Польща, використовуючи своє службове становище, діючи умисно та протиправно, із застосуванням функцій інформаційно-комунікаційної системи Міністерства закордонних справ України «е-Консул» та логіну доступу до неї «MFA MFA MFA», вніс до Єдиного державного демографічного реєстру відомості щодо набуття ОСОБА_7 громадянства України, а також зареєстрував заяву-анкету № 21808653 про оформлення останній паспорту громадянина України для виїзду за кордон задля подальшого його використання ОСОБА_7 як засобу для перетину державного кордону України.

Після того, в період часу з 02.07.2022 по 10.05.2023, ОСОБА_7 отримала паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 для виїзду за кордон на своє ім`я, попередньо виготовлений 01.07.2022.

Отримавши наведений документ, 10.05.2023 о 01 год 53 хв ОСОБА_7 , використовуючи паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 для виїзду за кордон на своє ім`я, виданий всупереч установленому порядку, незаконно перетнула державний кордон України в пункті пропуску «Чоп» (Дружба), ідентифікаційний номер № 210700, розташованому: за адресою Закарпатська обл., Ужгородський р-н, м. Чоп, пл. Європейська, 2, та виїхала поза межі України.

Також, 20.05.2023 о 21 год 41 хв ОСОБА_7 , використовуючи паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 для виїзду за кордон на своє ім`я, виданий всупереч установленому порядку, незаконно перетнула державний кордон України в пункті пропуску «Вилок», ідентифікаційний номер № 211200, розміщеному за адресою: Закарпатська обл., Виноградівський р-н, смт. Вилок, вул. Ракоці, 142, та в`їхала на територію України.

У межах цього провадження 26.09.2025 о 09 год. 20 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в сприянні незаконному переправленню особи через державний кордон України шляхом надання засобів, вчиненому службовою особою з використанням службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши, що підозра необґрунтована, прокурором в судовому засіданні не доведено наявності ризиків, зазначених в клопотанні. Просив урахувати, що вказані події відбувались на початку повномасштабного вторгнення, ОСОБА_4 не був притягнений до дисциплінарної відповідальності за результатами службового розслідування.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є відсторонення від посади.

Статтею 156 КПК України передбачено, що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

26.09.2025 о 09 год. 20 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен громадянин має право заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами цього права, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, а також гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Як передбачено вимогами частини другої статті 157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчим суддею встановлено, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 332 КК України, санкція яких, серед іншого, передбачає покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Слідчий суддя враховує частину п`яту статті 9 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується доданими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження (тобто відсторонення від посади) слідчий, прокурор зобов`язані довести наявність достатніх підстав вважати, що такий захід є необхідним для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, що мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Установлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що досліджені в судовому засіданні додані до клопотання документи, на даний час, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування, а тому не погоджується із запереченнями сторони захисту в цій частині.

Відповідно до частини третьої статті 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення, відповідних ризиків процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - сторону обвинувачення. Відтак, слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які надані слідчому судді. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Вирішуючи питання наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, зазначених слідчим у клопотанні, слідчий суддя зазначає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка з високим ступенем імовірності може бути вчинена підозрюваним.

Ризик у контексті кримінального провадження слід розуміти як наявність обґрунтованої ймовірності того, що особа може вчинити дії, які перешкоджатимуть досудовому розслідуванню або судовому розгляду, чи становитимуть загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи ймовірність вчинення підозрюваним позапроцесуальних дій, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь імовірності такої поведінки.

Слідчий в клопотанні зазначає, що у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 155 КПК України встановлено наявність достатніх підстав вважати, що вчиненню зазначеного кримінального правопорушення сприяв той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 , обіймаючи посаду другого секретаря Посольства України в Республіці Польща та будучи службовою особою згідно з положеннями ч. 3 ст. 18 КК України, будучи достовірно обізнаним з нормативно-правовими актами та посадовою інструкцією, що регулюють його діяльність, натомість, використовуючи своє службове становища, сприяв у незаконному переправленні ОСОБА_7 через державний кордон України шляхом надання засобів, таким чином ймовірно вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України.

Виходячи з п. 6 ч. 2 ст. 155 КПК Україні існують підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді радника відділу дипломатичних привілеїв та імунітетів Департаменту державного протоколу Міністерства закордонних справ України, має можливості:

- впливати на працівників вказаного Міністерства, представництва Міністерства закордонних справ України на території України та закордонних дипломатичних установ України, які надалі будуть допитані в якості свідків;

- знищити або змінити первинні документи, які зберегли сліди кримінальних правопорушень, що розслідуються у провадженні тощо;

- залишаючись на посаді, підозрюваний може використовувати офіційний статус для подальшого прикриття незаконної діяльності третіх осіб, у тому числі невстановлених співучасників.

У клопотані зазначено, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених частиною сьомою статті 42 КПК України, а також запобігання можливому вчиненню подібних злочинів з використанням службового становища, спробам впливати на працівників вказаного Міністерства, представництва Міністерства закордонних справ України на території України та закордонних дипломатичних установ України, які надалі будуть допитані в якості свідків; знищити або змінити первинні документи, які зберегли сліди кримінальних правопорушень, що розслідуються у провадженні тощо; використовувати офіційний статус для подальшого прикриття незаконної діяльності третіх осіб, у тому числі невстановлених співучасників, а також з метою досягнення завдань кримінального провадження з подальшим притягненням винних осіб до передбаченої законом відповідальності у сторони обвинувачення виникла необхідність застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення підозрюваного ОСОБА_4 від посади радника відділу дипломатичних привілеїв та імунітетів Департаменту державного протоколу Міністерства закордонних справ України ().

Однак, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи слідчого належним чином не обгрунтовані з огляду на таке.

Щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків у справі слід зазначити, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , було вчинено на посаді другого секретаря Посольства України в Республіці Польща, на даний час останній обіймає посаду радника відділу дипломатичних привілеїв та імунітетів Департаменту державного протоколу Міністерства закордонних справ України.

Ризик того, що підозрюваний може знищити або змінити первинні документи, які зберегли сліди кримінальних правопорушень, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (рішення Європейського суду з прав людини «Бекчієв проти Молдови»).

Згідно доданих слідчим до клопотання документів, речові докази у справі перебувають на зберіганні в сторони обвинувачення та не передавались на зберігання фізичним особам. Тому, зазначений слідчим ризик, в судовому засіданні не доведений.

Доводи слідчого, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому, на думку слідчого, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в учстановленому законом порядку, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки прокурором під час розгляду клопотання не доведені обставини, передбачені частиною першою статті 157 КПК України, відповідні докази суду не надані.

Крім того, відповідно до статті 43 Конституції України кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до пункту 3 розділу 2.4 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження ВССУ від 07.02.2014 підставами для відмови в задоволенні клопотання про відсторонення підозрюваної особи від займаної посади є, здебільшого, недостатність підстав для відсторонення підозрюваної особи від займаної посади, а також недоведеність існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину такого ступеня тяжкості, за умови вчинення якого може бути здійснено відсторонення від посади, а також недоведеність того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріалами клопотання не підтверджено та прокурором в судовому засіданні не доведено наявність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може негативно впливати на хід досудового розслідування чи перебіг судового розгляду, знищити, сховати або спотворити будь-які з речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконним способом впливати на свідків у кримінальному провадженні, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За встановлених обставин, слідчий суддя дійшов до переконання, що органом досудового розслідування не доведено, що без відсторонення підозрюваного від займаної посади неможливо забезпечити швидке, повне та неупереджене досудове розслідування, і такі потреби досудового розслідування виправдовують обмеження, гарантованого статтею 43 Конституції України права на працю підозрюваного, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 43 Конституції України, статтями 1-35, 107, 131, 155-158, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1