Справа № 502/2391/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2025 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні,

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000128 від 07.11.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Кілія, Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, офіційно не працевлаштованої, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-09.04.1997 Кілійським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України, вважати засудженою умовно з іспитовим строком на 1 рік та сплатою штрафу у розмірі 700 грн;

-12.03.1998 Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 140 КК України з застосуванням ст. 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненої 08.06.2001 після відбуття покарання;

-02.07.2002 Кілійським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України з застосуванням ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання 07.02.2007 умовно-достроково на 3 місяці 5 днів;

-24.06.2009 Кілійським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненої 21.12.2012 після відбуття покарання;

-03.04.2019 Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 186 з застосуванням ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненої 13.12.2021 після відбуття покарання;

-11.02.2025 Кілійським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років пробаційного нагляду;

яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку,

передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органом дізнання встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вироком Кілійського районного суду Одеської області від 11.02.2025, який набрав законної сили 14.03.2025, ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено їй покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

Відповідно до вказаного вироку на ОСОБА_3 покладено обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До Ізмаїльського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області 19.03.2025 для виконання надійшов вищезазначений вирок суду, того ж дня ОСОБА_3 поставлена на облік.

Службовими особами Ізмаїльського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області 03.04.2025 ОСОБА_3 належним чином ознайомлено з порядком та умовами відбуття призначеного покарання у виді пробаційного нагляду та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування вказаного покарання, яка передбачена ст. 389 КК України.

Ізмаїльським районним відділом № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме: І, ІІ, ІІІ, ІV середа кожного місяця.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що відповідно до вимог ст. 49-1 КВК України та ст. 59-1 КК України повинна дотримуватися встановлених законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, ухилилась від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, що виразилось у наступному.

Так, ухиляючись від відбування покарання у виді пробаційного нагляду 23.04.2025, 25.06.2025, 22.10.2025, ОСОБА_3 не з`явилась без поважних причин на обов`язкові дні для реєстрації до Ізмаїльського РВ № 2 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області, чим порушила порядок та умови пробаційного нагляду, а також обов`язки, покладені вироком суду.

Продовжуючи ухилятись від пробаційного нагляду. ОСОБА_3 з 16.10.2025 змінила місце свого фактичного проживання по АДРЕСА_1 та не повідомила про це орган з питань пробації протягом трьох днів у письмовій формі, чим порушила порядок та умови пробаційного нагляду, передбачені п. 3 глави 4 розділу ІV Наказу Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5 «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», а також обов`язки, покладені вироком суду від 11.02.2025.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомлена з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання, письмово попередженою про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, діючи умисно, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій, неодноразово не з`явилась для реєстрації та змінила місце проживання, тим самим ухилилась від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, маючи реальну можливість виконувати визначене їй судом покарання.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Разом з обвинувальним актом прокурор звернувся з клопотанням, в якому зазначив, що під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акту за її відсутності. У зв`язку з чим прокурор на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України просив розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченої ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України тобто в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частиною 2 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною статті 298 -2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку, її дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

При призначенні обвинуваченій покарання суд враховує:

- відсутність обставин, які обтяжують покарання у відповідності до вимог ст. 67 КК України, про що зазначено у відповідному обвинувальному акті;

- обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (проступку).

Вивченням відомостей про особу обвинуваченої встановлено, що вона раніше неодноразово судима, офіційно не працевлаштована, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває та перебуває на обліку з 25.12.1997 р. у лікаря-нарколога з діагнозом «ППР внаслідок вживання опіатів. Синдром залежності».

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного та з урахуванням даних про особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що для перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченій має бути призначене покарання у виді обмеження волі в середньому розмірі відповідного виду покарання, визначеному санкцією ч. 3 ст. 389 КК України, а також з застосуванням положень ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 11.02.2025, а саме одного року пробаційного нагляду, що за сукупністю вироків становитиме 3 роки обмеження волі, оскільки обвинуваченою кримінальне правопорушення вчинене до повного відбуття покарання, призначеного за попереднім вироком.

Цивільний позов не заявлено.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження у даному кримінальному провадженні, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались та підстави для застосування запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України та призначити їй покарання 2 роки обмеження волі.

У відповідності до положень ст. ст. 71-72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді 1 року пробаційного нагляду, призначеного за попереднім вироком Кілійського районного суду Одеської області від 11.02.2025, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3 років обмеження волі.

Строк покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженої на облік у виправному центрі.

У разі направлення засудженої до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, відповідно до ст. 72 КК України зарахувати засудженій у строк покарання час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру з розрахунку один день попереднього ув`язнення та слідування до виправного центру за два дні обмеження волі.

Запобіжних захід до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченої не застосовувати.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ухвалення).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1