Єдиний унікальний номер: 343/1242/25
Номер провадження: 1-кп/343/117/25
У Х В А Л А

05 листопада 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Долинського районного суду Івано - Франківської області, матеріали кримінального провадження №1-кп/343/117/25, внесене 20.12.2024 в ЄРДР за №0001234, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених: ч. 1 ст. 364; ч. 1 ст. 366 КК України,

за участю: прокурора Львівської обласної прокуратури - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

на розгляді в суді перебуває дане кримінальне провадження.

09 вересня 2025 року ухвалою суду продовжено, на строк два місяці (до 09.11.2025 включно, застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 покладених на неї обов`язків: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із Івано - Франківської та Львівської областей без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор ОСОБА_4 подав клопотання, в якому просив продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 строк дії покладених обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України на строк два місяці. В обґрунтування клопотання послався на те, що ОСОБА_3 , будучи службовою особою - заступницею начальника Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано - Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених: ч. 1 ст. 364; ч. 1 ст. 366 КК України. Посилається на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Даний ризик обґрунтовує тим, що обвинувачена ОСОБА_3 усвідомлюючи суворість призначеного їй покарання може переховуватись від суду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Подане ним клопотання про продовження строку відсторонення від посади просив залишити без розгляду, оскільки обвинувачена ОСОБА_3 23.09.2025 звільнена з посади.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні даного клопотання, оскільки прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначила, що покладені на неї обов`язки порушують її право на свободу пересування.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши подане клопотання, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із п. 1-5 ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд встановив, що обвинуваченій ОСОБА_3 інкриміновано вчинення нетяжких злочинів, за які, у разі визнання її винуватою, передбачена відповідальність, зокрема, у виді позбавлення волі, з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, та те, що вона усвідомлює неминучість покарання, що може спонукати її переховуватись від суду.

В ході розгляду даного клопотання суд дійшов висновку, що ризики, встановленні при вирішенні питання про застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше продовження строку дії покладених на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Суд звертає увагу, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій, які можуть зашкодити кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання прокурора, в цьому провадженні існує ризик, що обвинувачена може переховуватися від суду.

Заявлений прокурором ризик заслуговує на увагу та продовжує існувати.

Ймовірна можливість переховування обвинуваченої від суду підтверджується тим, що злочини, у вчиненні яких вона обвинувачується, передбачають, зокрема, покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для неї переховуватись від суду.

Враховуючи вищевикладене, застосувати інші, більш м`які види запобіжних заходів, неможливо, оскільки такі не забезпечать запобіганню вищевказаному ризику.

За таких обставин суд приходить висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 строку дії покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України слід задовольнити.

Щодо доводів обвинуваченої ОСОБА_3 про порушення її права на свободу пересування, суд зазначає, що з огляду на ступінь суспільної небезпеки інкримінованих їй злочинів, наявність якої потребує забезпечення не лише її прав, як обвинуваченої, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів.

Стосовно поданого прокурором клопотання про продовження відсторонення обвинуваченої ОСОБА_3 від посади, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Беручи до уваги наведене вище, а також волевиявлення прокурора, який просив залишити без розгляду дане клопотання, вважаю, що таке підлягає залишенню без розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 9, 22, 176-178, 194, 196, 314-316, 372, 392, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора про продовження строку дії покладених обов`язків - задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 на строк 2 (два) місяці, тобто до 05 січня 2026 року, покладених на неї обов`язків, а саме:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із Івано - Франківської та Львівської областей без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання прокурора про продовження строку відсторонення від посади обвинуваченої ОСОБА_3 - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1