Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4935/25
Провадження № 1-кп/644/696/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , потерпілої - ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , законного представника неповнолітньої обвинуваченої - ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , представника Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження №0000357 від 20.03.2025 у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з неповною середньою освітою, яка навчається у професійно - технічному коледжі за спеціальністю : пекар-повар-кондитер, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Указом Президента України № 64/2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який затверджено 24 лютого 2022 року Верховною Радою України Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

11.03.2025 приблизно о 18 годині 00 хвилині неповнолітня обвинувачена ОСОБА_5 перебувала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час до неї прийшла сусідка ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та попрохала неповнолітню ОСОБА_5 сходити до супермаркету «Рост», щоб купити продукти харчування, при цьому потерпіла ОСОБА_4 добровільно передала обвинуваченій ОСОБА_5 свою банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та повідомила пін-код від вказаної картки.

Цього ж дня, приблизно о 19 годині 00 хвилині, у обвинуваченої ОСОБА_5 , яка на той момент перебувала у супермаркеті « Рост» за адресою: м. Харків, просп. Архітектора Альошина, 6, раптово виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів з картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належній ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачена ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, знаючи пін-код від банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 потерпілої ОСОБА_4 в терміналі АТ КБ «Приватбанк» САНА 4437 за адресою: м. Харків, просп. Архітектора Альошина, 6, здійснила одну електронно-обчислювальну операцію по зняттю грошових коштів з картки АТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , в розмірі 3120 грн, тим самим таємно викрала грошові кошти, що належать потерпілій ОСОБА_4 .

Після цього, обвинувачена ОСОБА_5 повернула потерпілій ОСОБА_9 банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , а викрадені грошові кошти витратила на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України визнала в повному обсязі. Пояснила, що 11.03.2025 при обставинах, викладених в обвинувальному акті, вона знаючи пін-код від банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 потерпілої ОСОБА_4 в терміналі АТ КБ «Приватбанк» САНА 4437 за адресою: м. Харків, просп. Архітектора Альошина, 6, зняла грошові кошти з картки АТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , в розмірі 3120 грн. Послідовність подій, зазначену в обвинуваченні, не оспорювала. Визнала, що своїми діями спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі, яку на момент розгляду справи в суді відшкодовано в повному обсязі. При цьому, просила суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись її поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, зазначивши, що наслідки такого розгляду розуміє. Щиро покаялася у скоєному.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що дійсно при обставинах, вказаних в обвинувальному акті, її сусідка - обвинувачена ОСОБА_5 зняла гроші її банківської картки АТ КБ «Приватбанк» в сумі 3120 грн. Зазначила, що жодних претензій матеріального характеру до обвинуваченої вона не має , завдану шкоду їй відшкодовано в повному обсязі. Просила суворо не карати обвинувачену. Зазначила, що з положеннями ч.3 ст.349 КПК України ознайомлена.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною повністю і не оспорює викладені в обвинувальному акті обставини скоєного нею кримінального правопорушення, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, суд не має сумніву в добровільності та істинності позиції обвинуваченої та за згодою учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин у справі, які ніким не оспорюються, обмежившись показаннями обвинуваченої, потерпілої і дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині даних, що характеризують особу обвинуваченої. Суд роз`яснив учасникам судового розгляду застосування ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки на право оскарження вироку, визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суд доходить висновку, що вина ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні (злочині) доведена у повному обсязі і кваліфікує її дії за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень статті 103 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що вона раніше несудима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, навчання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Суд враховує ставлення неповнолітньої обвинуваченої до вчиненого нею діяння - беззастережне визнання винуватості, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; заподіяну шкоду відшкодовано в повному обсязі, умови життя та виховання неповнолітньої (зростає у неповній сім`ї, в належних умовах для проживання та виховання); на профілактичному обліку в секторі превенції не перебуває.

Суд також враховує досудову доповідь, складену 15.08.2025 Сектором ювенальної пробації Основ`янського відділу м. Харкова, з якої вбачається, що за результатами вкрай низької оцінки ризику вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи можливо без ізоляції від суспільства.

Обставинами, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання, судом визнається щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення в неповнолітньому віці, відшкодування спричиненої шкоди в повному обсязі.

Обставин, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за скоєне суд виходить з положень ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення відповідно до ст.12 КК України, обставини його вчинення, особу винної; обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити останню та попередити вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При цьому, при вирішенні запропонованого прокурором застосування до покарання положень ст.ст. 75,104 КК України суд повинен належним чином дослідити й оцінити всі обставини, які мають значення для справи, у тому числі обставини вчинення злочину, ступінь суспільної небезпеки, відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення та належним чином обґрунтувати підстави для висновків про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без реального відбування покарання.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, тяжкість злочину, особу неповнолітньої обвинуваченої, умови проживання в неповній родині зі скрутним матеріальним становищем, висновок органу пробації, ставлення обвинуваченої до вчиненого нею, конкретні обставини справи, що свідчать про наявність тісних соціальних зв`язків, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність тих, що обтяжують покарання, повне визнання вини, що свідчить про те, що каяття, дійсне, відверте, відношення до вчиненого, жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, бажання виправити наслідки вчиненого, то суд доходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування призначеного покарання і до неї доцільно застосування положень ст.ст. 75, 104 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, речові докази та судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.п.2,4 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1