Провадження №1-кп/761/4401/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0003867 від 19.11.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленому місці у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення грошей, в умовах воєнного стану, з кас магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованого за адресою: АДРЕСА_3, шляхом проникнення до приміщення зазначеного магазину.

З метою реалізації свого умислу, спрямованого на таємне викрадення грошових коштів шляхом проникнення до приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», ОСОБА_4 , 18 листопада 2025 року, приблизно о 07 годині 07 хвилин, прибув за адресою: АДРЕСА_3.

В подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 18 листопада 2025 року, приблизно о 07 годині 09 хвилин, у період дії воєнного стану відповідно до Указу Президента України №793/2025 від 20 жовтня 2025 року, ОСОБА_4 , перебуваючи поруч із магазином «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3, діючи умисно та таємно, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаючи, що ключ від вхідних дверей магазину був прихований під ковриком зі штучної трави, який розташовано на дерев`яному оздоблені поруч із вхідними дверима, взяв його та відкрив вхідні двері магазину.

Після чого, ОСОБА_4 проник до приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» та знаючи розташування речей і майна в ньому, оскільки раніше працював у даному закладі, одразу направився в зону кас та будучи обізнаним в роботі касових апаратів, взяв (викрав) з каси грошові кошти в сумі 22 194 гривні 90 копійок, які належать ФОП ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 та з іншої каси взяв (викрав) грошові кошти в сумі 2224 гривні, які належать ТОВ «Сирне Короловство», .

Після чого, ОСОБА_4 , разом з викраденим майном, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, при цьому спричинивши ФОП ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на суму 22194 гривні 90 копійок, та ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2 Україна», матеріальної шкоди на суму 2224 гривні.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 визнав вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення при вище вказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду, надав суду зізнавальні показання про обставини вчинення кримінального правопорушення. Місце схову ключа та місце знаходження коштів він знав, оскільки за декілька місяців до цього працював в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» 1 день. Причиною скоєного назвав скрутне матеріальне становище.

Прокурор у судовому засіданні просив розглянути кримінальне провадження не досліджуючи докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення визнане судом повністю доведеним та ніким не оспорюється.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи ОСОБА_4 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до тяжких злочинів, характер його діянь, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно непрацевлаштований, неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, є визнання вини, щире каяття та відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк наближений до нижньої межі покарання, передбачений санкцією відповідної статті Кримінального кодексу України. При цьому, зважаючи, крім вищевикладеного, на відношення ОСОБА_4 до скоєного, суд вважає за можливим виправлення його без ізоляції від суспільства та звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, у порядку, передбаченому ст. 75, 76 КК України.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, оскільки саме це покарання на переконання суду найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст.50 КК України.

Запобіжний захід відсутній.

Процесуальні витрати у справі покладаються на обвинуваченого.

Долю речових доказів у справі суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винувати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України протягом строку випробування наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Речові докази: DVD-R диски 3 шт., аркуш паперу зі слідами пальців рук - залишити в матеріалах кримінального провадження; фіскальні чеки (2 шт.) циліндричний механізм замка та ключ до нього - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1