КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/4904/2025
Категорія КК: ч. 3 ст. 114-2 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 липня 2025, -

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 липня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06 вересня 2025 року включно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить вказану вище ухвалу скасувати та ухвалити свою ухвалу, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На думку захисника, ухвала суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, порушенням кримінального процесуального закону.

Апелянт вважає, що висновки суду щодо наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, відносно ОСОБА_6 не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Наведені прокурором ризики захисник вважає надуманими та безпідставними, оскільки вони не підтверджуються доказами. Захисник вважає, що пред`явлена підозра та обвинувачення ОСОБА_6 є необґрунтованими. Судом не враховано жодного з аргументів сторони захисту в цій частині, не надано належної правової оцінки.

Крім того, захисник звертає увагу на те, що суд не врахував дані про особу ОСОБА_6 , наявність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали з судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час підготовчого судового розгляду суд, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Як убачається з наданих судом першої інстанції матеріалів з судового провадження, прокурором у кримінальному провадженні, під час підготовчого судового засідання, подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Судом заслухано думку сторони захисту та обвинувачення.

Тобто судом дотримано вказаний вимог закону під час розгляду клопотання прокурора.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, судом враховано дані про особу обвинуваченого.

Так, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, скоєного в умовах воєнного стану.

Судом першої інстанції враховано обставини скоєння інкримінованого обвинуваченому злочину, покарання, яке може бути призначене, за умови визнання його винними, що, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування та саме по собі може бути мотивом та підставою для обвинувачених переховуватися від суду.

Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» (п. 80), в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім того, серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, судом належним чином враховано дані про особу обвинуваченого та обґрунтовано, на думку колегії суддів, враховано існування ризиків іншим чином чинити перешкоджання кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з тим, що лише обраний запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою спроможний забезпечити його належну процесуальну поведінку. Дані про особу обвинуваченого, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, на думку колегії суддів, не переважають доведені прокурором ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, обґрунтовано враховані судом. Крім того, на даний час також відсутні дані про зменшення або зникнення ризиків, доведених прокурором під час обрання запобіжного заходу під час досудового розгляду. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не вбачає.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, судом обґрунтовано враховано положення ч. 6 ст. 176 КПК України, відповідно до якої, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою. Отже будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не є можливим згідно з процесуальними нормами КПК України.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про наявність нібито численних порушень кримінального процесуального закону під час зібрання доказів в ході досудового розслідування, необґрунтованість пред`явленого обвинувачення через відсутність належних та допустимих доказів, на думку колегії суддів, є предметом перевірки судом першої інстанції під час судового розгляду обвинувального акту в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 08 липня 2025 року, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 407, ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 липня 2025 року, якою ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06 вересня 2025 року включно, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3