Справа №:521/4928/22
Номер провадження: 1-кп/521/483/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представників потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №521/4928/22 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Нестоїта Котовського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не маючого на утриманні малолітніх дітей, в теперішній час військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , не маючого місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Задунаївка Арцизького району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не маючого на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У неустановленому місці та часі, у ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (№00000247 від 31.03.2022 року), далі по тексту Особа 1, у ході бесіди виник злочинний умисел направлений на незаконне збагачення шляхом таємного заволодіння чужим майном через проникнення до офісного приміщення №1, розташованого у будинку АДРЕСА_4 , тобто крадіжки.

З метою реалізації зазначеного умислу, приблизно о 02 годині 30 хвилин 30.06.2019 року, перебуваючи на АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та Особа 1 підійшли до вищевказаного офісного приміщення, де керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, скориставшись відсутністю власника приміщення офісу та тим, що за ними ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу ролета та пошкодження вхідних дверей, проникли до офісного приміщення, розташованого за вищевказаною адресою, звідки таємно викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_10 , а саме:

- комп`ютер марки «АSUS», вартістю 23 320 гривень;

- планшет марки «IPAD Pro 9,7», вартістю 21 280 гривень;

- музичні колонки марки «HaviT», вартістю 182 гривні;

- роутер «Wi-Fi Asus ND 81 EDR 001115», вартістю 1847 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 , майнову шкоду на загальну суму 46 629 гривень.

Також, перебуваючи у даному офісному приміщенні ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 та Особою 1 викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_11 , а саме:

- системний блок AMD, вартістю 42 700 гривень;

- принтер марки «НР» МЕР №125, вартістю 4800 гривень;

- комп`ютерний монітор марки «SAMSUNG», вартістю 11 800 гривень;

- кавомашину «SAEKO», вартістю 3900 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 63200 гривень.

Також, перебуваючи у даному офісному приміщенні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та Особа 1 викрали майно, яке належить ОСОБА_12 , а саме:

- ноутбук марки «ТOSHIBA SATELITE L-300», вартістю 4800 гривень;

- комп`ютерну мишку та сумку, загальною вартістю 1300 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 6100 гривень.

Всього своїми злочинними діями обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та Особа 1 спричинили потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 115 929 гривень.

Після цього, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та Особа 1 покинули місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та заявив про щире каяття у вчиненому, та пояснив, що вночі він разом з ОСОБА_6 та їх знайомим на ім`я ОСОБА_16 , інші анкетні дані йому невідомі, йшли по вул. Богдана Хмельницького в м. Одеса, та побачили відкриті ролети, двері в офіс були також не зачинені. Вони поговорили та втрьох вирішили зайти всередину до офісу разом з ОСОБА_16 , він підняв ролети. ОСОБА_17 в цей час стояв поруч. Двері до офісу були не зачинені. Зайшовши всередину побачили техніку, а саме ноутбук, комп`ютер, кавову машину та іншу техніку, яка була в офісі. Особисто він виносив з офісу ноутбук. Планшет марки «IPAD Pro 9,7» вони з офісу не викрадали. Викравши зазначену техніку вони пішли по домівках. У подальшому техніку продали на сайті «ОLХ» та на радіоринку. Гроші від продажу техніки поділили на трьох.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та заявив про щире каяття у вчиненому, та пояснив, що крадіжку вчинив він, ОСОБА_7 та ОСОБА_18 . Ініціатором вчинення крадіжки був ОСОБА_16 , оскільки йому були потрібні кошти на навчання та проживання. ОСОБА_19 захотів щось вкрасти, щоб було легше заплатити за навчання. Вказана подія відбулася 30.06.2019 року о 02 годині ночі по вул. Богдана Хмельницького в м. Одеса. Вони відкрили ролети та двері, першим зайшов ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , він особисто чекав біля приміщення офісу, потім теж зайшов та взяв монітор та процесор. Потім всі разом пішли в сторону дому. На наступний день викрадене майно, а саме монітори та процесори, продали на радіоринку за 6000 тисяч гривень. Кавомашину продали на сайті «ОLХ» та музичні колонки повернули. Отримані кошти розподілили на трьох.

На підтвердження обставин, викладених у обвинувальному акті, судом були досліджені докази сторони обвинувачення, джерелом яких були свідчення потерпілих та процесуальні документи.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 вказав, що крадіжка відбулася в 2019 році, точної дати не пам`ятає. Вранці прийшов до офісу та побачив, що двері відкриті, ролети зламані та виявив, що техніка викрадена. Викрадене майно, крім того що належало йому, також належало ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . У нього викрали ноутбук та комп`ютерну мишку, сума збитку 6100 гривень. Офіс завжди зачиняли, камер відеоспостереження в офісі не було. Шкода повинна бути розподілена між трьома особами, які вчинили крадіжку. Обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував йому тільки 1000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 вказав, що близько 09 години ранку йому зателефонував ОСОБА_12 та повідомив, що двері до їх офісу зламали та викрали техніку. Потім він приїхав до офісу. Ролети та двері були взломані. Він викликав поліцію. У нього було викрадено комп`ютер, планшет, роутер та музичні колонки. Сума збитку близько 45 000 тисяч гривень. Офіс та ролети завжди закривались на ключ. Техніка, яка була вилучена органом досудового розслідування, йому повернута не була. Квитанцію на планшет ним була надана слідчому серед інших документів. Не згоден, що сума збитків повинна бути поділена порівну між особами, які вчинили крадіжку. ОСОБА_6 відшкодував 4000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 вказав, що вранці близько 09 години 30 хвилин йому зателефонував ОСОБА_12 та вказав, що двері до офісу відчинені, ролети зламані, в офісі відсутня техніка. Викрали комп`ютер, системний блок, монітор, кавомашину, принтер, комп`ютерну мишку. Сума заподіяних йому збитків склала близько 63 000 тисяч гривень. ОСОБА_6 відшкодував йому 5 000 тисяч гривень. Вказане приміщення орендував його друг, ОСОБА_21 .

Крім показів потерпілих, судом були досліджені інші докази вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 інкримінованого злочину, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000879 від 02.07.2019 року;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.07.2019 року;

- протокол огляду місця події від 01.07.2019 року, а саме офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_4 ;

- протокол огляду предметів від 14.08.2019 року, а саме музичні колонки марки «HaviT» та роутер «Wi-Fi Asus ND 81 EDR 001115»;

- заява ОСОБА_7 про вчинене ним кримінальне правопорушення 01.07.2019 року;

- заява ОСОБА_6 про вчинене ним кримінальне правопорушення 01.07.2019 року;

- протокол огляду предмету від 13.08.2019 року, згідно до якого були оглянуті: кофта чоловіча сірого кольору з написами та малюнками кольоровими, чоловіча футболка сірого кольору без написів та малюнків;

- протокол огляду предмета від 12.09.2020 року, а саме диску з відеозаписами з камер відеоспостереження, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 10;

- копія товарного чеку від 24.01.2019 року про купівлю музичних колонок марки «HaviT», вартістю 182 гривні;

- копія товарного чеку від 02.02.2018 року про купівлю роутера «Wi-Fi Asus ND 81 EDR 001115», вартістю 1847 гривень;

- копія товарного чеку від 12.02.2018 року про купівлю комп`ютера марки «ASUS», вартістю 23 320 гривень;

- копія товарного чеку про купівлю планшету марки «IPAD Pro 9,7», вартістю 21 280 гривень;

- копія товарного чеку від 16.11.2022 року про купівлю ноутбука марки «TOSHIBA SATELITE L-300», вартістю 4800 гривень та комп`ютерної мишки, вартістю 1300 гривень;

- копія товарного чеку від 16.05.2014 року про купівлю кавомашини марки «SAEKO», вартістю 3900 гривень;

- копія товарного чеку від 19.05.2015 року на загальну суму 11800 гривень, копія товарного чеку від 19.02.2015 року на загальну суму 42700 гривень, копія товарного чеку від 03.06.2015 року на загальну суму 4800 гривень.

Суд надає оцінку наявним доказам у провадженні, з урахуванням часу їх отримання, процесуального порядку їх отримання та обставин за якими їх було отримано, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи перелічені докази сторони обвинувачення, суд визнає ці докази належними, оскільки вони як прямо, так і непрямо підтверджують існування обставин, які підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Оскільки вищевказані докази обвинувачення були отримані у порядку, встановленому процесуальним кодексом, без порушення норм процесуального закону та без порушення прав і свобод людини, суд визнає ці докази допустимими.

Судовий розгляд даного кримінального провадження, був проведений відповідно до положень, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності. Діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих дій для встановлення вини чи невинуватості обвинуваченого, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган.

Судом врахована також практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, згідно яких Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Аналіз вищенаведених показів потерпілих та досліджених письмових доказів, у їх сукупності, дозволяє суду зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні крадіжки випливає із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинувачених у судовому засіданні доведена повністю.

Крім вище перелічених доказів, визнаних судом належними та допустимими, стороною обвинувачення був наданий висновок експерта від 04.03.2020 року №263-Д, відповідно до якого сліди пальців рук розмірами: 13х18 мм, 9х21 мм і 13х15 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38х53 мм, 16х21 мм, 16х32 мм, 14х20 мм і 12х19 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38х81 мм, слід папілярного узору руки розмірами 11х30 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 37х55 мм залишені, відповідно, не пальцями рук та не долонною поверхнею рук осіб, дактилоскопічні карти яких заповнені на ім?я ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а іншою особою (особами).

Надаючи оцінку цьому доказу сторони обвинувачення, суд визнає його неналежними, в зв`язку із неможливістю використання для встановлення обставин, які мають значення для справи.

Оцінюючи позицію ОСОБА_7 , який заперечував факт викрадення планшету марки «IPAD Pro 9,7», який належав потерпілому ОСОБА_22 , суд вважає, що така позиція обвинуваченого спростовується дослідженими під час розгляду кримінального провадження доказами, зокрема: показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував викрадення цього планшету, показаннями потерпілого ОСОБА_22 , наданою до суду копією товарного чеку про купівлю планшету марки «IPAD Pro 9,7», вартість якого складала 21 280 гривень. При цьому суд вважає, що ані обвинуваченим, ані його захисником до суду не надані будь-які переконливі доводи, які б слугували підставою для сумніву у достовірності зазначених вище доказів. Крім того, суд вважає цілком імовірним, що викрадення зазначеного планшету могло статися внаслідок злочинних дій інших осіб, вчинивших злочин, про які ОСОБА_7 не був достеменно обізнаний.

Дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у інше приміщення.

Судом був прийнятий до розгляду цивільні позови:

- потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 156 162 гривні, моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень, судових витрат, понесених позивачем в зв`язку з розглядом цієї справи у сумі 50 198 гривень, в рівних частинах з кожного з відповідачів;

- потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про станинная матеріальної шкоди у розмірі 46 629 гривень, моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень, в рівних частинах з кожного з відповідачів;

- потерпілого ОСОБА_22 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 6 100 гривень, моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень, судових витрат, понесених позивачем в зв`язку з розглядом цієї справи у сумі 6 581 гривень, в рівних частинах з кожного з відповідачів

В обґрунтування позовних вимог цивільні позивачі ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , кожен окремо, зазначили, що в результаті вини, зі сторони обвинувачених, ним була спричинена матеріальна шкода у розмірі вартості викраденого майна.

Крім того, внаслідок протиправних дій обвинувачених, які є цивільними відповідачами, позивачам спричинена моральна шкода, яка виразилась у сильних душевних переживаннях та їх стражданнях у зв`язку з втратою особистого майна. У зв`язку із крадіжкою належної позивачам техніки, змінився уклад життя кожного з позивачів, оскільки вони тривалий час тяжко працювали, щоб придбати дану оргтехніку. В комп`ютерній техніці зберігалось багато робочих документів та проектів, фотографій, контактів та іншої важливої інформації, втраченої потерпілими у зв`язку зі злочинними діями обвинувачених, а відновлення даних, потребувало неабияких моральних і матеріальних зусиль. Щоденні думки та спогади про наслідки крадіжки, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні, все це також сталося внаслідок вчинення злочину обвинуваченими.

Одночасно із цим, цивільними позивачами ОСОБА_22 та ОСОБА_11 понесені витрати на правову допомогу та юридичні консультації (розрахунки додані до цивільних позовів), яка була надана професійними юристами під час досудового розслідуванні і судового розгляду кримінального провадження. Цивільні позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен окремо, позовні вимоги визнали частково, пояснюючи, що ними було частково відшкодовано шкоду позивачам в частині заподіяної матеріальної шкоди, надавши відповідні розписки. Також цивільні відповідачі зазначили, що сума позовних вимог в частині стягнення моральної значно завищена. Одночасно із цим заявили, що відшкодування шкоди, заподіяної злочином повинно відбуватися не тільки ними, а і іншою особою, яка приймала участь у вчиненні злочину.

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та понесеною позивачами матеріальною шкодою, суд керується положеннями п. 1, 2 п.п. 1, п. 3 ст. 22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі та особою, яка безпосередньо її завдала.

Разом із цим, суд повинен врахувати, що при вирішенні питання про цивільну відповідальність декількох осіб, діями яких заподіяна матеріальна шкода, треба дотримуватись вимог, передбачених ст. 1190 ЦК України, відповідно до яких, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом, суд вважає, що стягненню з кожного з обвинувачених підлягає 1/3 частини від суми заподіяної шкоди, яка встановлена судом і підлягає стягненню.

Крім того, при вирішенні питання про стягнення з відповідачів розмірів матеріальної шкоди, суд враховує, що в ході судового розгляду, обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було частково відшкодовано у добровільному порядку суми заподіяної шкоди, що підтверджується відповідними розписками позивачів.

У судовому засіданні підстави позову та вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у заподіянні майнової шкоди ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 доведена повністю.

Разом із тим, з урахуванням того, що позовні вимоги потерпілими заявлені лише до кола осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності, обвинувачених, а не до всіх осіб, які за законом несуть цивільну відповідальність, з урахуванням обсягу доказів, які були досліджені судом і які підтверджують суми заподіяної потерпілим шкоди, та приймаючи до уваги часткове відшкодування обвинуваченими сум заподіяної шкоди, суд вважає за необхідне докази, які підтверджують позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 в частині стягнення з обвинувачених матеріальної шкоди задовольнити частково.

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і понесеною позивачами моральною шкодою, суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, відповідно до яких, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав.

У відповідність до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності її вини.

У судовому засіданні підстави позову і вина відповідачів у заподіянні ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 моральної шкоди злочинними діями доведена вищенаведеними доказами в їх сукупності.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості, приймає до уваги характер правопорушення та його наслідки, глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, майновий стан відповідачів, враховує ступень працездатності відповідачів, ступінь вини обвинувачених в заподіянні моральної шкоди, у тому числі враховує, що моральна шкода була заподіяна особами, які несуть солідарну відповідальність за спричинення моральної шкоди. З урахуванням вказаних чинників, на підставі яких визначається розмір моральної шкоди, суд вважає за необхідне вимоги ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 моральної шкоди задовольнити частково.

Щодо вимог позивачів про стягнення витрат ОСОБА_11 та ОСОБА_22 на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Стаття 137 ЦПК України закріплює наступні положення:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження витрат за надання правничої допомоги представниками позивачів подано докази, а саме детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та частково підтверджений факт сплати позивачем ОСОБА_11 суми у розмірі 3 300 гривень за виконану роботу адвоката.

Таким чином, зважаючи на складність справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, враховуючи обсяг надання послуг та виконаних робіт адвокатами, принципи співмірності, розумності та реальності витрат, суд прийшов до висновку, що судові витрати ОСОБА_11 та ОСОБА_22 на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 суму матеріальної шкоди у розмірі 16 066 гривень 66 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 суму моральної шкоди у розмірі 8 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 суму судових витрат, понесених позивачем в зв`язку з розглядом цієї справи у розмірі 5 000 гривень.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 суму матеріальної шкоди у розмірі 11 543 гривні.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 із моральну шкоду у розмірі 8 000 гривень.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 суму матеріальної шкоди у розмірі 1 033 гривень 33 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 суму моральної шкоди у розмірі 8 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 суму судових витрат, понесених позивачем в зв`язку з розглядом цієї справи у розмірі 5 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 користь ОСОБА_11 суму матеріальної шкоди у розмірі 21 066 гривень 66 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду у розмірі 8 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 суму судових витрат, понесених позивачем в зв`язку з розглядом цієї справи у сумі 5 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 суму матеріальної шкоди у розмірі 13 543 гривні.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 суму моральної шкоди у розмірі 8 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 2 033 гривні 33 копійки.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду у розмірі 8 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 суму судових витрат, понесених позивачем в зв`язку з розглядом цієї справи, у розмірі 5 000 гривень.

При призначенні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання, визначених в ст.ст. 50, 65 КК України, зокрема, враховує те, що призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути необхідним та достатнім для виправлення і попередження нових злочинів.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинувачених та активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому, визначаючи щире каяття обвинувачених пом`якшуючою покарання обставиною, суд враховує, що окрім визнання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 факту вчинення кримінального правопорушення, відбулося ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання ними своєї провини у вчиненому злочину, про що вони висловили щирий жаль з приводу цього та заявили про публічний осуд своєї поведінки в суді. Про щирість каяття, на думку суду, свідчить і факт надання обвинуваченими в суді правдивих показів, готовність нести покарання, часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинувачених та інших обставин справи в їх сукупності, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає можливим застосувати до них покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

Під час проведення досудового розслідування були залучені судові експерти, загальні витрати на залучення яких склали 1570 гривень 10 копійок. Зазначені витрати у відповідності вимог ст. 122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 винні у вчиненні кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з них, у солідарному порядку, на користь держави вартість проведених судових експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль над поведінкою ОСОБА_6 покласти на органи з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) повідомляти командування військової частини про зміну місця проживання, або навчання;

2) не виїжджати з місця постійного проживання без погодження з командуванням військової частини.

Контроль над поведінкою ОСОБА_7 покласти на командування військової частини за місцем проходження військової служби.

Речові докази, а саме:

- музичні колонки марки «HaviT» чорного кольору та роутер «Wi-Fi Asus ND 81 EDR 001115», - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_10 ;

- кофту чоловічу сірого кольору з написами та малюнками кольоровими, чоловічу футболка сірого кольору без написів та малюнків, - повернути обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ;

- DVD-R диски із відеозаписом з місця вчинення крадіжки, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 суму матеріальної шкоди у розмірі 16 066 гривень 66 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 суму моральної шкоди у розмірі 8 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 суму судових витрат, понесених позивачем в зв`язку з розглядом цієї справи у розмірі 8 000 гривень.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 суму матеріальної шкоди у розмірі 11 543 гривні.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 із моральну шкоду у розмірі 8 000 гривень.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 суму матеріальної шкоди у розмірі 1 033 гривень 33 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 суму моральної шкоди у розмірі 8 000 гривень;

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 суму судових витрат, понесених позивачем в зв`язку з розглядом цієї справи у розмірі 5 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 користь ОСОБА_11 суму матеріальної шкоди у розмірі 21 066 гривень 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду у розмірі 8 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 суму судових витрат, понесених позивачем в зв`язку з розглядом цієї справи у сумі 5 000 гривень.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 суму матеріальної шкоди у розмірі 13 543 гривні.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 суму моральної шкоди у розмірі 8 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 2 033 гривні 33 копійки.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду у розмірі 8 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 суму судових витрат, понесених позивачем в зв`язку з розглядом цієї справи, у розмірі 5 000 гривень.

Стягнути у солідарному порядку з обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 1570 гривень 10 копійок, тобто по 758 гривень 05 копійки з кожного з обвинувачених.

На вирок може бути подана сторонами апеляція до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченим та захисникам.

Головуючий: ОСОБА_23