Справа № 728/2760/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/575/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 , (в режимі відеоконференції),

захисника-адвоката ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції),

підозрюваного - ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000089 від 03 березня 2021 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Целіна, Целінського району, Ростовської області рф, жителя АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що дане клопотання є передчасним, оскільки у судовому засіданні встановлено і не заперечувалось стороною обвинувачення, що у матеріалах кримінального провадження наявні відомості про місце перебування ОСОБА_8 , зокрема слідчому відомо про те, що підозрюваний живе і працює в Литві, відомий номер його мобільного телефону, однак доказів направлення ОСОБА_8 чи його захиснику викликів або повісток до слідчого, матеріали клопотання не містять, а тому доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_8 ухиляється від слідства та суду без поважних причин належним чином не доведені.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду, що підтверджується тим, що останній на даний час органом досудового розслідування оголошений у міжнародний розшук у зв`язку з переховуванням з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Вказує, що ОСОБА_8 відомо про те, що відносно нього здійснюється досудове розслідування у зв`язку з врученням йому особисто повідомлення про підозру, а тому ненадання доказів про направлення ОСОБА_8 та його захиснику викликів або повісток до слідчого, про що зазначив слідчий суддя, як на підставу у відмові в задоволенні клопотання слідчого, не може вважатися як не доведення факту ухилення останнім від слідства без поважних причин.

Заслухавши доповідача, прокурора, щодо можливості задоволення поданої апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Згідно положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В свою чергу, частиною 6 ст.193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Згідно матеріалів провадження 03 березня 2021 року розпочато кримінальне провадження №0000089 у якому, того ж дня, ОСОБА_8 у присутності його захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

Відповідно до постанови слідчого від 31 травня 2022 року ОСОБА_8 було оголошено у розшук та зупинено досудове розслідування.

За даними системи «Аркан» за період з 03 лютого 2022 року по 13 жовтня 2025 року, ОСОБА_8 24 лютого 2022 року перетнув державний кордон України в напрямку «Виїзд» у пункті перетину Ягодин .

Згідно з постановою слідчого від 23 жовтня 2025 року ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею враховано, положення ч.2 ст.177 КПК України, якими визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цією статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як слушно встановлено слідчим суддею у матеріалах кримінального провадження наявні відомості про місце перебування ОСОБА_8 , зокрема слідчому відомо про те, що підозрюваний живе і працює в Литві, відомий номер його мобільного телефону, однак доказів направлення ОСОБА_8 чи його захиснику викликів або повісток до слідчого матеріали клопотання не містять, а тому доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_8 ухиляється від слідства та суду без поважних причин належним чином не доведені, а тому й підстави для застосування запобіжного заходу відносно нього в порядку ч.6 ст.193 КПК України - відсутні.

Не надані такі докази прокурором і в суді апеляційної інстанції. В свою чергу апеляційні посилання прокурора фактично зводяться до процесуального порядку обрання запобіжного заходу, без наведення посилань (доказів) на спростування висновків слідчого судді.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в частині необґрунтованості клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені слідчим суддею обставини відсутності доказів належного викликів до слідчого підозрюваного, переконливо підтверджують його висновки.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді по суті прийнятого рішення є законною і обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4